Справа № 525/93/26
Провадження № 1-кп/541/182/2026
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

10 березня 2026 рокум. Миргород

Колегія суддів Миргородського міськрайонного суду Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Миргород обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000570 від 12.05.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306 КК України,

ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306 КК України,

ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306 КК України,

ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306 КК України,

ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2026 року з Полтавського апеляційного суду до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, після розгляду подання Великобагачанського районного суду Полтавської області про направлення кримінального провадження до іншого суду, надійшло на розгляд кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2026 року визначено склад колегії суддів у цьому кримінальному провадженні.

Ухвалою від 02 березнч 2026 року призначено підготовче судове засідання у вищезазначеному кримінальному провадженні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, вважав, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України. Крім того, подав письмові клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 строків запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, оскільки строки тримання під вартою обвинувачених спливають 16.03.2026, а ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до обвинувачених інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, без можливості внесення застави. Також подав письмове клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_15 строку тримання під домашнім арештом, із забороною залишати житло цілодобово строком на два місяці, оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту спливає 16.03.2026, а ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до обвинуваченої інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт. Просив покласти на обвинувачену ОСОБА_15 обов`язки: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобового без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання; 4) не спілкуватися з обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , а також зі свідками. Продовжити їй строк тримання під цілодобовим домашнім арештом без застосування засобів електронного контролю.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_6 не заперечувала проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Щодо клопотання прокурора про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначила, що ризики, на які посилається прокурор, не доведені. Її підзахисний характеризується позитивно, має дружину, батьків похилого віку, брата, який проходить службу в ЗСУ, матеріальне становище достатнє, працює на будівництві (не офіційно), не судимий в силу ст.89 КК України. Просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати щодо останнього більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_12 підтримав позицію свого захисника, в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу просив відмовити.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_9 не заперечувала проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Щодо клопотання прокурора про продовження обраного обвинуваченій ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказала, що її підзахисна сприяла розслідуванню та не має наміру переховуватися від суду. Наразі всі докази зібрані. Ризики, про які йде мова у клопотанні прокурора, не доведені. Обвинувачена перебуває в стані вагітності. Медична частина в ізоляторі тимчасового тримання може забезпечити тільки базову допомогу. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просила відмовити та обрати відносно її підзахисної більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Обвинувачена ОСОБА_13 підтримала позицію свого захисника, просила обрати відносно неї більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_8 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Посилання прокурора у клопотанні на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не знаходять свого підтвердження. Вважав, що такий запобіжний захід, як домашній арешт, забезпечить належну поведінку його підзахисного. Не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_14 підтримав позицію свого захисника. Вказав, що має матір похилого віку, постійне місце проживання, роботу, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_18 не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Щодо клопотання прокурора про продовження обраного обвинуваченій ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зазначив, що прокурором не надано жодних доказів щодо ризиків. Обвинувачена не допускала порушень покладених на неї обов`язків та не мала наміру їх допускати. Просив змінити час заборони обвинуваченій залишати житло з цілодобового на нічний час, оскільки ОСОБА_15 має на утриманні малолітню дитину та матір, яка є особою пенсійного віку.

Обвинувачена ОСОБА_15 підтримала позицію свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_19 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Вказав, що ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення втратив актуальність, оскільки обвинувальний акт вже скеровано до суду, речові докази зібрані, матеріали кримінального провадження відкриті стороні захисту. Ризик перешкоджати кримінальному провадженню наведений без будь-якого обґрунтування. Запобігти іншим ризикам, зазначеним у клопотанні прокурора, можливо, застосувавши до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання, із застосуванням електронного засобу контролю. Крім того, просив, в разі визначення судом застави його підзахисному, визначити її у мінімальному розмірі, так як обвинувачений має незадовільний матеріальний стан. Не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_16 підтримав позицію свого захисника, заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив надати можливість внести заставу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_10 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його формальним, а ризики необґрунтованими. Вказав, що його підзахисний має бажання захищати Батьківщину. Це питання наразі вирішується. Крім того, зазначив, що ОСОБА_17 має міцні соціальні зв`язки, перебуває у шлюбу, на утриманні має малолітню дитину, має статус внутрішньо-переміщеної особи. Враховуючи викладене просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Якщо суд дійде висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, просив визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у мінімальному розмірі. Не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду

Обвинувачений ОСОБА_17 підтримав позицію свого захисника. Вказав, що бажає вступити до лав ЗСУ. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження підсудне Миргородському міськрайонному суду Полтавської області. Підстав для повернення обвинувального акту прокурору або закриття провадження не встановлено.

Таким чином, кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Щодо вирішення питання про продовження строків запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Москаленко проти України» від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_12 :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 16 січня 2026 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком 60 днів, тобто до 16 березня 2026 року 17 год. 27 хв..

Під час досудового розслідування слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: те, що обвинувачений ОСОБА_12 може здійснити спробу уникнути від кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі у спосіб вчинення нового кримінального правопорушення чи продовження злочинної діяльності

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність тяжкості злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, виходячи з обставин інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень.

Враховуючи особу обвинуваченого та доведення, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризики переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; які існували на час обрання/продовження запобіжного заходу, не відпали і продовжують існувати на час розгляду вказаного кримінального провадження судом, оскільки ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306 КК України, які кваліфікується, як особливо тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк, починаючи від восьми до п`ятнадцяти років, офіційно не працевлаштований, має незадовільний майновий стан, утриманці відсутні, тому відчуваючи незворотність покарання у разі визнання його вини, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При обранні запобіжного заходу також враховується та обставина, що будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції в судовому засіданні обвинуваченим не надано, інших даних щодо стану здоров`я (наявності тяжких захворювань та інших протипоказань) не добуто, що свідчить про можливість тримання обвинуваченого ОСОБА_12 у місцях позбавлення волі.

Будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено та стороною захисту в судовому засіданні не надано.

За таких обставин суд вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного запобігання настанню вказаних ризиків, отже необхідно клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_12 задовольнити, оскільки, в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Щодо обвинуваченої ОСОБА_13 :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 16 січня 2026 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком 60 днів, тобто до 16 березня 2026 року 11 год. 35 хв..

Під час досудового розслідування слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: те, що обвинувачена ОСОБА_13 може здійснити спробу уникнути кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі у спосіб вчинення нового кримінального правопорушення чи продовження злочинної діяльності

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність тяжкості злочинів, які інкримінуються обвинуваченій, дані про її особу, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, виходячи з обставин інкримінованих обвинуваченій кримінальних правопорушень.

Враховуючи особу обвинуваченої та доведення, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризики переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; які існували на час обрання/продовження запобіжного заходу, не відпали і продовжують існувати на час розгляду вказаного кримінального провадження судом, оскільки ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306 КК України, які кваліфікується, як особливо тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк, починаючи від восьми до п`ятнадцяти років, не працевлаштована, не має офіційного джерела доходу, відсутність постійного місця проживання, утриманців, раніше судима, тому відчуваючи незворотність покарання у разі визнання її вини, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При обранні запобіжного заходу також враховується та обставина, що будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції в судовому засіданні обвинуваченою не надано, а також не надано інших даних щодо стану її здоров`я (наявності тяжких захворювань та інших протипоказань), що свідчить про можливість тримання обвинуваченої ОСОБА_13 у місцях позбавлення волі.

Будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено та стороною захисту в судовому засіданні не надано.

За таких обставин суд вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного запобігання настанню вказаних ризиків, отже необхідно клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_13 задовольнити, оскільки, в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_14 :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 16 січня 2026 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком 60 днів, тобто до 16 березня 2026 року 11 год. 35 хв..

Під час досудового розслідування слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: те, що обвинувачений ОСОБА_14 може здійснити спробу уникнути від кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі у спосіб вчинення нового кримінального правопорушення чи продовження злочинної діяльності

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність тяжкості злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, виходячи з обставин інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень.

Враховуючи особу обвинуваченого та доведення, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризики переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; які існували на час обрання/продовження запобіжного заходу, не відпали і продовжують існувати на час розгляду вказаного кримінального провадження судом, оскільки ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306 КК України, які кваліфікуються, як особливо тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк, починаючи від восьми до п`ятнадцяти років, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, тому відчуваючи незворотність покарання у разі визнання його вини, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При обранні запобіжного заходу також враховується та обставина, що будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції в судовому засіданні обвинуваченим не надано, інших даних щодо стану здоров`я (наявності тяжких захворювань та інших протипоказань) не добуто, що свідчить про можливість тримання обвинуваченого ОСОБА_14 у місцях позбавлення волі.

Будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено та стороною захисту в судовому засіданні не надано.

За таких обставин суд вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного запобігання настанню вказаних ризиків, отже необхідно клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_14 задовольнити, оскільки, в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_16 :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 16 січня 2026 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком 60 днів, тобто до 16 березня 2026 року 09 год. 27 хв..

Під час досудового розслідування слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: те, що обвинувачений ОСОБА_16 може здійснити спробу уникнути кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі у спосіб вчинення нового кримінального правопорушення чи продовження злочинної діяльності

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність тяжкості злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, виходячи з обставин інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень.

Враховуючи особу обвинуваченого та доведення, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризики переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; які існували на час обрання/продовження запобіжного заходу, не відпали і продовжують існувати на час розгляду вказаного кримінального провадження судом, оскільки ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.1 ст.263 КК України, одне з яких, за ч.3 ст.307 КК України, кваліфікується, як особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, не працевлаштований, тому відчуваючи незворотність покарання у разі визнання його вини, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При обранні запобіжного заходу також враховується та обставина, що будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції в судовому засіданні обвинуваченим не надано, інших даних щодо стану здоров`я (наявності тяжких захворювань та інших протипоказань) не добуто, що свідчить про можливість тримання обвинуваченого ОСОБА_16 у місцях позбавлення волі.

Будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено та стороною захисту в судовому засіданні не надано.

За таких обставин суд вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного запобігання настанню вказаних ризиків, отже необхідно клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_16 задовольнити, оскільки, в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_17 :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 16 січня 2026 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строком 60 днів, тобто до 16 березня 2026 року 11 год. 25 хв..

Під час досудового розслідування слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: те, що обвинувачений ОСОБА_17 може здійснити спробу уникнути кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі у спосіб вчинення нового кримінального правопорушення чи продовження злочинної діяльності

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність тяжкості злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, виходячи з обставин інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень.

Враховуючи особу обвинуваченого та доведення, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризики переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; які існували на час обрання/продовження запобіжного заходу, не відпали і продовжують існувати на час розгляду вказаного кримінального провадження судом, оскільки ОСОБА_17 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст.307 КК України, одне з яких, за ч.3 ст.307 КК України, кваліфікується, як особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, не працевлаштований, тому відчуваючи незворотність покарання у разі визнання його вини, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При обранні запобіжного заходу також враховується та обставина, що будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції в судовому засіданні обвинуваченим не надано, інших даних щодо стану здоров`я (наявності тяжких захворювань та інших протипоказань) не добуто, що свідчить про можливість тримання обвинуваченого ОСОБА_17 у місцях позбавлення волі.

Будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено та стороною захисту в судовому засіданні не надано.

За таких обставин суд вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного запобігання настанню вказаних ризиків, отже необхідно клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_17 задовольнити, оскільки, в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Щодо вирішення питання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченої ОСОБА_15 , суд дійшов до наступного.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 16 січня 2026 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строком на 60 днів, тобто до 16 березня 2026 року, заборонивши їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово. Продовжити строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_15 обов`язків: 1) не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово без дозволу слідчого, прокурора чи суду; 2) не спілкуватися з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні: ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , а також зі свідками; 3) з`являтися на виклик слідчого, прокурора чи суду; 4) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання. Строк дії вказаних обов`язків визначено до 16 березня 2026 року включно.

Під час досудового розслідування слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_15 , суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі обґрунтованість підозри, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінується обвинуваченій, дані про її особу, наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, виходячи з обставин інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення.

Ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, не відпали і продовжують існувати на час розгляду вказаного кримінального провадження судом.

Беручи до уваги обґрунтованість клопотання прокурора, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_15 , доведення що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, які існували на час обрання запобіжного заходу, не зникли, особу обвинуваченої, суд дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на що вважає доцільним продовжити щодо обвинуваченої ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що на думку суду буде достатнім та дієвим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 197, 314-317, 331, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000570 від 12.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, в приміщенні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області на 11 годину 30 хвилин 19 березня 2026 року.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 08 травня 2026 року включно

Продовжити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 08 травня 2026 року включно.

Продовжити ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 08 травня 2026 року включно.

Продовжити ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 08 травня 2026 року включно.

Продовжити ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 08 травня 2026 року включно.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , строк тримання під домашнім арештом, без застосування засобів електронного контролю, із забороною залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 10 травня 2026 року включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_15 обов`язки:

1) прибувати за викликом до суду;

2) не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобового без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

4) не спілкуватися з обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , а також зі свідками.

Строк дії вказаних обов`язків визначити до 10 травня 2026 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Передати копію ухвали для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

СуддіОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3