Справа № 331/2237/22
Провадження № 1-м/331/1/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

представника органу пробації ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Олександрівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо виконання вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2025 року відносно засудженого ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 189 КК України, на території іноземної держави, -

ВСТАНОВИВ:

До Олександрівського районний суд м. Запоріжжя надійшло клопотання начальника Олександрівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо виконання вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2025 року відносно засудженого ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 189 КК України, на території іноземної держави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що на обліку Олександрівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області з 18.04.2025 року перебуває ОСОБА_6 , засуджений 03.03.2025 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 189 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік. Вирок набрав законної сили 03.04.2025 року. На підставі ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_6 , покладені наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Під час виконання вироку суду, а саме 28.04.2025 року до Олександрівського РВ з`явився батько засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_7 та надав письмове пояснення про те, що його син на теперішній час перебуває за межами України, а саме в Німеччині, в зв`язку з військовим станом у країні. На підставі цього 05.05.2025 року ознайомлення засудженого з порядком здійснення нагляду стосовно звільнених з випробуванням було здійснено засобами технічного зв`язку. Цього ж дня винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію остання середа кожного місяця. Відповідно до винесеної постанови про встановлення днів явки на реєстрацію з засудженим ОСОБА_6 щомісячно 28.05.2025, 25.06.2025, 30.07.2025, 27.08.2025, 24.09.2025, 29.10.2025, 26.11.2025 проводились відповідні бесіди про що складені довідки, та долучені до особової справи. Крім цього, засуджений зазначив, він з моменту виїзду за межі України постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , де на теперішній час мешкає і планує мешкати в майбутньому. Також, ОСОБА_6 повідомив, що в м. Дрезден Німеччина відкрив індивідуальне підприємство (ГЕВЕРБЕ) «Дітейлінг Студія», зареєстровано діяльність від 01.09.2025 року. Україна та Німеччина є учасницями Європейської конвенції про нагляд за умовно засудженими або умовно звільненими порушниками 1964 року, відповідно міжнародна співпраця в частині визнання і виконання вироку суду щодо засуджених може бути запитана судом на підставі та за умов, визначених вказаних міжнародним договором. Запит про визнання та виконання вироку суду України на території іноземної держави складається судом, який виніс цей вирок. Посилаючись на зазначені обставини, просили суд опрацювати питання щодо надіслання до Міністерства юстиції України запиту про визнання та виконання вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2025 р. на території України.

Представник органу пробації в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, зазначила про відсутність даних про порушення ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків та вказала на місячний термін до закінчення іспитового строку.

Захисник в судовому засіданні підтримала позицію прокурора, проти задоволення клопотання заперечувала, зазначила про відсутність підстав для вирішення питання щодо виконання вироку суду на території Німеччини.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає що у задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2025 року по справі № 331/2237/22 визнано ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна на підставі ст. 77 КК України. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2025 року набрав законної сили 03.04.2025 року та 18.04.2025 року прийнятий до виконання Олександрівським РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.

Згідно із ч. 1 ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».

22.09.1995 року Законом від 22.09.1995 року №336/95/ВР Україна приєдналася до Європейської конвенції про нагляд за умовно засудженими або умовно звільненими правопорушниками.

Стаття 1 Європейської конвенції про нагляд за умовно засудженими або умовно звільненими правопорушниками (далі Конвенція) вказує, що договірні сторони зобов`язуються надавати одна одній, за обставин, визначених нижче, взаємну допомогу, необхідну для соціальної реабілітації правопорушників, які зазначені у статті 2. Ця допомога полягає у нагляді за правопорушниками з метою сприяння їхньому виправленню і їхній соціальній реадаптації та нагляду за їхньою поведінкою для того, щоб у разі необхідності, або постановити їм вирок, або звернути вже постановлений вирок до виконання. Договірні сторони, за обставин, визначених нижче, і відповідно до наступних положень, виконують таку постанову про затримання або інше покарання, що передбачає позбавлення волі, яке могло бути винесене правопорушнику і виконання якого було відстрочено.

Відповідно до ст. 2 Конвенції, термін «правопорушник» означає будь-яку особу, яка на території однієї з договірних сторін: а) була визнана судом винною із встановленням випробного строку без постанови вироку; b) отримала відстрочений виконанням вирок, який передбачає позбавлення волі, або вирок, виконання якого було призупинене, повністю або частково, під час постанови вироку або після цього.

Згідно із ст. 5 Конвенції держава, яка постановила вирок, може звертатися до держави, на території якої правопорушник має постійне мешкання, з клопотанням: а) здійснювати лише нагляд відповідно до частини II; b) здійснювати нагляд і, у разі необхідності, звернути вирок до виконання відповідно до частин II і III; с) взяти на себе всю відповідальність за виконання вироку відповідно до положень частини IV.

Відповідно до ст. 6 Конвенції за клопотанням держави, яка постановила вирок, нагляд, звернення вироку до виконання або його виконання в повній мірі, як визначено в попередній статті, здійснюються державою, на території якої правопорушник має постійне мешкання.

Згідно із ст. 27 Конвенції клопотання надсилаються міністерством юстиції запитуючої держави міністерству юстиції запитуваної держави. Відповідь надсилається по тих же каналах.

Відповідно до Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2019 р. № 2599/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22.08.2019 р. за № 956/33927, визнання та виконання вироків судів України на території іноземних держав регулюється положеннями глави Х, якою визначено, зокрема:

Запит про визнання та виконання вироку суду України на території іноземної держави складає суд України, який виніс вирок, згідно з вимогами законів та міжнародного договору України.

Запит про визнання та виконання вироку суду України на території іноземної держави й долучені до нього документи складають у письмовій формі, засвідчують підписом судді та гербовою печаткою суду України.

До запиту про визнання та виконання вироку суду України на території іноземної держави й долучених до нього документів додають засвідчений у встановленому порядку переклад мовою, визначеною міжнародним договором України, а за відсутності такого договору - офіційною мовою запитуваної сторони або іншою прийнятною для цієї сторони мовою.

Запит про визнання та виконання на території іноземної держави вироку суду України має відповідати вимогам законодавства та/або міжнародного договору України, що застосовується в конкретному випадку, та має містити: 1) назву суду України, який звертається із запитом про визнання та виконання на території іноземної держави вироку суду України, та компетентного органу запитуваної сторони; 2) посилання на відповідний міжнародний договір України, що діє у відносинах між Україною та запитуваною стороною й передбачає можливість визнання та виконання вироків однієї договірної сторони на території іншої, або на принцип доброї волі; 3) інформацію про вирок суду України, визнання та виконання якого запитується (інформацію про дату та суд України, який виніс вирок, про будь-які судові рішення, які стосуються зазначеного вироку, а також про набрання вироком законної сили); 4) відомості про відповідну особу, зокрема її ім`я та прізвище, місце проживання або перебування, громадянство, інші відомості, які можуть сприяти виконанню запиту; 5) стислий опис кримінального правопорушення, за вчинення якого особу було засуджено вироком суду України, та його правову кваліфікацію; 6) інформацію про частину покарання, яку виконано в Україні, та частину покарання, яка підлягає виконанню на території іноземної держави за вироком суду України; 7) відомості щодо обставин, за яких вирок суду України не може бути виконано на території України, та щодо перебування особи в розшуку (дата оголошення та припинення); 8) інші відомості, які можуть сприяти виконанню запиту про визнання та виконання на території іноземної держави вироку суду України та/або передбачені міжнародним договором чи вимогою компетентного органу запитуваної сторони.

До запиту про визнання та виконання на території іноземної держави вироку суду України додаються такі засвідчені належним чином документи з перекладом: 1) засвідчена копія вироку разом із документом, що підтверджує набрання ним законної сили; 2) засвідчені копії інших рішень судів України, що стосуються вироку, визнання та виконання якого на території іноземної держави запитується, разом з інформацією про набрання законної сили; 3) текст статей Кримінального кодексу України, на підставі яких особу було засуджено; 4) інформація про частину покарання, яку виконано в Україні, та частину покарання, яка підлягає виконанню на території іноземної держави; 5) копії документів з інформацією щодо громадянства, місця проживання/перебування чи місцезнаходження майна засудженої особи на території іноземної держави; 6) інформація щодо перебування особи в розшуку та щодо спливу строків давності виконання обвинувального вироку суду України на території України; 7) будь-які інші відомості, які сприятимуть виконанню запиту в іноземній державі.

Таким чином, в порушення вимог Інструкції, матеріали клопотання не містять засвідчених належним чином документів з перекладом на німецьку мову.

Слід зазначити, що в судовому засіданні встановлено та не заперечувалось учасниками процесу, що на засудженого не було покладено обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, при цьому ОСОБА_6 постійно виходить на зв`язок за допомогою технічних засобів, в його діях не вбачається умислу уникнути проходження випробування, а зазначені клопотанні факти неявки для реєстрації до органу пробації не є свідченням відсутності поважних причин.

Враховуючи, що представником органу пробації не надано суду матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 для перевірки дій, які вживалися органом пробації щодо виконання вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2025 року, посилаючись на її відсутність через витребування Запорізькою обласною прокуратурою, а тому із системного аналізу вищезазначених норм законодавства та на підставі недостатніх доказів про неможливість виконання вироку, а також відсутність звернень органу пробації до суду з іншими поданнями в межах наданих повноважень, спрямованими на ефективне виконання вироку суду, суд вважає недоцільним ініціювання процедури міжнародного співробітництва щодо виконання вироку суду України на території іноземної держави,.

Водночас, відповідно до ч.1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що станом на день звернення начальника відділу пробації із клопотанням щодо направлення запиту про визнання та виконання вироку суду України на території іноземної держави, тривалість іспитового строку ОСОБА_6 закінчується 03.03.2026 р., тобто через місяць після розгляду даного клопотання.

Також, положеннями ст. 548, ст. 511 КПК України, на які посилається орган пробації, не поширюються на стадію виконання вироку та не передбачають вирішення питання про сприяння у вирішенні питання щодо направлення запиту про визнання та виконання вироку суду України на території іноземної держави.

За таких обставин суд вважає, що клопотання органу пробації є недостатньо обґрунтованим та безпідставним, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-372 КПК України ст.ст. 75, 76, 78 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання начальника Олександрівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо виконання вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2025 року відносно засудженого ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 189 КК України, на території іноземної держави відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1