Справа № 201/5946/26
Провадження № 1-кс/201/1631/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м.Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000830 від 11.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Соборного районного суду міста Дніпра надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000830 від 11.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, у якій скаржник просить: констатувати факт невиконання слідчим вимог ст. 220 КПК України щодо розгляду клопотання від 14.04.2026 року, зобов`язати слідчого розглянути подане клопотання у порядку ст. 220 КПК України та надати заявнику належну процесуальну відповідь. Крім того, у поданій скарзі ОСОБА_3 просить: встановити правові підстави діяльності Національної поліції України: чи відповідає створення та діяльність Національної поліції України вимогам ст. 92 Конституції України, згідно з якою організація та діяльність органів виконавчої влади визначаються виключно законами України; чи є Національна поліція України суб`єктом публічного права, створеним на підставі закону; перевірити правомірність державної реєстрації органу публічної влади в ЄДРПОУ: згідно зі ст. 8 Господарського кодексу України, державні органи не є суб`єктами господарювання; надати оцінку законності реєстрації державного органу у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб (ЄДРПОУ) із присвоєнням коду, призначеного для суб`єктів господарювання; надати оцінку правомірності використання державним органом міжнародного комерційного ідентифікатора D?U?N?S, що суперечить принципам публічного права та статусу державного управління; встановити законність участі Національної поліції України у кримінальному провадженні: витребувати документи, що підтверджують джерело створення, повноваження та правовий статус Національної поліції України як суб`єкта, наділеного правом здійснювати кримінальне переслідування від імені держави; встановити правосуб`єктності: юридичні наслідки відсутності підтвердження у разі відсутності належного підтвердження правосуб`єктності, що відповідає вимогам ст. 5, 19, 92 Конституції України, визнати дії (бездіяльність) такого органу такими, що не мають юридичної сили в межах даного кримінального провадження.

В обґрунтування скарги скаржник вказав, що 14.04.2026 року подано клопотання у кримінальному провадженні № 0000830 до СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУ НП в Дніпропетровській області про надання процесуальної інформації та документів. Клопотання отримано органом досудового розслідування 14.04.2026 року, що підтверджується відміткою про вхідну кореспонденцію, однак, як зазначає скаржник, станом на момент подання цієї скарги: клопотання не розглянуто; жодного процесуального рішення не прийнято; відповіді заявнику не надано. Таким чином, на його думку, слідчий не виконав вимоги ст. 220 КПК України, що порушує права заявника, передбачені ст. 55, 220, 221 КПК України.

Скаржник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, якою просив розглянути скаргу без його участі, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження №0000830 від 11.06.2025 року, що надійшли на запит суду, приходить до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000830 від 11.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

14.04.2026 року ОСОБА_3 в порядку ст.220 КПК України звернувся до СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області із клопотанням від 14.04.2026 року у кримінальному провадженні №0000830 від 11.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, про що свідчить відповідна відмітка про його прийняття.

На момент розгляду даної скарги відповіді на клопотання не надано.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26, параграфом 1, ст. 303-308 КПК.

У частині 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.

Зокрема, згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК слідчому судді підлягає оскарженню бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. (Лист ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»).

У відповідності до положень ст. 220 КПК України розгляд клопотання під час досудового розслідування слідчим, прокурором має здійснюватися в строк не більше трьох днів з моменту його подання, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка його заявила. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже, якщо клопотання задовольняється, слідчий чи прокурор повинен забезпечити виконання прохання, про яке зазначається у клопотанні особою, що його заявила. Для цього слідчий або прокурор, керуючись статтями 111, 112 КПК, надсилає заінтересованій стороні повідомлення про проведення процесуальної дії або прийняте процесуальне рішення. У цьому повідомленні зазначаються такі відомості: прізвище та посада слідчого, прокурора; адреса установи, яка здійснює повідомлення, номер телефону чи інших засобів зв`язку; ім`я (найменування) особи, яка повідомляється, та її адреса; найменування (номер) кримінального провадження, в рамках якого здійснюється повідомлення; процесуальний статус, в якому перебуває особа, що повідомляється; дата, час та місце проведення процесуальної дії, про яку повідомляється особа; інформація про процесуальну дію (дії), яка буде проведена, або про здійснену процесуальну дію чи прийняте процесуальне рішення, про які повідомляється особа; вказівка щодо необов`язковості участі в процесуальній дії та її проведення без участі особи, яка повідомляється, в разі її неприбуття; підпис (ст. 112 КПК України).

Виходячи із вищевказаних норм кримінально-процесуального закону, по клопотанню потерпілого слідчий або прокурор повинен виконати вимоги ст. 220 КПК України, оскільки у разі не розгляду у передбачений законом строк клопотання потерпілого, у останньої настає право оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора до слідчого судді, який у відповідності до положень ст. 3 ч. 1 п. 18 КПК України здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Виходячи з дослівного тлумачення норми ст. 220 КПК України, слідчим або прокурором повинна прийматися постанова про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання.

Таким чином, клопотання було подано ОСОБА_3 до СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області 14.04.2026 року, але у порядку ст. 220 КПК України не розглянуто, про результати його розгляду не повідомлено.

Що стосується вимог скаржника, а саме: констатувати факт невиконання слідчим вимог ст. 220 КПК України щодо розгляду клопотання від 14.04.2026 року, зобов`язати слідчого розглянути подане клопотання у порядку ст. 220 КПК України та надати заявнику належну процесуальну відповідь. Крім того, у поданій скарзі ОСОБА_3 просить: встановити правові підстави діяльності Національної поліції України: чи відповідає створення та діяльність Національної поліції України вимогам ст. 92 Конституції України, згідно з якою організація та діяльність органів виконавчої влади визначаються виключно законами України; чи є Національна поліція України суб`єктом публічного права, створеним на підставі закону; перевірити правомірність державної реєстрації органу публічної влади в ЄДРПОУ: згідно зі ст. 8 Господарського кодексу України, державні органи не є суб`єктами господарювання; надати оцінку законності реєстрації державного органу у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб (ЄДРПОУ) із присвоєнням коду, призначеного для суб`єктів господарювання; надати оцінку правомірності використання державним органом міжнародного комерційного ідентифікатора D U N S, що суперечить принципам публічного права та статусу державного управління; встановити законність участі Національної поліції України у кримінальному провадженні: витребувати документи, що підтверджують джерело створення, повноваження та правовий статус Національної поліції України як суб`єкта, наділеного правом здійснювати кримінальне переслідування від імені держави; встановити правосуб`єктності: юридичні наслідки відсутності підтвердження у разі відсутності належного підтвердження правосуб`єктності, що відповідає вимогам ст. 5, 19, 92 Конституції України, визнати дії (бездіяльність) такого органу такими, що не мають юридичної сили в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя зазначає таке.

Главою 26 КПК України визначено, що до функцій слідчого судді відносяться функції щодо розгляду слідчим суддею скарг на рішення дії чи бездіяльність слідчого або прокурора в ході досудового розслідування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником. Вказаний перелік є вичерпним.

За змістом положень ст. 303 КПК України до повноважень слідчого судді входить розгляд скарг на конкретно визначені законом дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора та у визначених законом випадках розгляд клопотань учасників кримінального провадження.

При цьому в частині 1 ст. 36 та в частині 5 ст. 40 КПК України закріплено, що прокурор і слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що кримінальний процесуальний закон наділяє правом, а не зобов`язує сторону обвинувачення вчиняти ті чи інші процесуальні дії під час здійснення досудового розслідування у рамках певного кримінального провадження.

Стаття 307 КПК України не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування.

Відповідну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 14.02.2023р. по справі № 405/680/22.

Крім того, у поданій скарзі скаржник просить констатувати факт невиконання слідчим вимог ст. 220 КПК України щодо розгляду клопотання від 14.04.2026 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відтак, вказані вище вимоги скарги задоволенню не підлягають, оскільки не входять до компетенції слідчого судді.

Враховуючи вищезазначене, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню - шляхом зобов`язання слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000830 від 11.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 14.04.2026 року шляхом винесення відповідного процесуального рішення за наслідками його розгляду, про що повідомити заявника.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 110, 220, 303, 305-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000830 від 11.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, - задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000830 від 11.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 14.04.2026 року шляхом винесення відповідного процесуального рішення за наслідками його розгляду, про що повідомити заявника.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1