Справа № 485/948/25 Провадження № 1-кп/478/31/2026
У Х В А Л А

19 лютого 2026 року. Казанківський районний суд Миколаївської області, у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

(у режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

(в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ,

(в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного 25.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002806 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

встановив:

У провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 0002806, внесене 25.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подала письмове клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що кримінальне провадження №0002806, внесене 25.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000577, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2022 року.

Відповідно до витягу з ЄРДР кримінальне провадження № 0000577 від 10.10.2022 відкрито відносно солдата ОСОБА_4 , який відмовився виконувати наказ командування про наступальні дії.

09 серпня 2024 року старшим слідчим криміналістом Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 було винесено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , яке у той же день скеровано до військової частини НОМЕР_1 для вручення військовослужбовцю ОСОБА_4 .

Як зазначає захисник, завідомо знаючи, що ОСОБА_4 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , слідчим не було направлено до військової частини жодної повістки для вручення її ОСОБА_4 , які направлялися лише за місцем його проживання. Натомість, 04 вересня 2024 року слідчим було прийнято незаконне рішення про зупинення досудового розслідування із оголошенням у розшук ОСОБА_4 .

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 отримав особисто 16.10.2024 року. В період з 09.08.2024 до 25.04.2025 року ОСОБА_4 до слідчих не викликався, розшук його не проводився.

Після звернення ОСОБА_4 до Офісу Генерального прокурора із заявою про закриття кримінального провадження, досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000577 від 10.10.2022 року було відновлено, виділено матеріали відносно ОСОБА_4 у кримінальне провадження № 0002806 з внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2025 року.

25 квітня 2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а 01.05.2025 року про закінчення досудового розслідування та виконано вимоги ст.290 КПК України.

Захисник вказує, що з дня повідомлення ОСОБА_4 про підозру, тобто 09.08.2024 року сплинув двомісячний строк, а з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - 10.10.2022 року, до моменту повідомлення про підозру пройшло 20 місяців, тобто строк досудового розслідування сплинув, у зв`язку із чим, просить закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, передбаченого ст. 219 КПК України, на стадії підготовчого судового засідання.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Заперечуючи проти задоволення клопотання захисника, прокурор посилалася на відсутність правових підстав для закриття даного кримінального провадження, суду пояснила, що зупинення досудового розслідування відбулось внаслідок не встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши надані до клопотання матеріали, заперечення прокурора та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Із змісту клопотання про закриття кримінального провадження вбачається, що сторона захисту заперечує законність постанови слідчого про зупинення досудового розслідування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

Згідно ч.3 ст.303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 цієї статті.

З пояснень захисника встановлено, що скарга на постанову слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення ОСОБА_4 у розшук на стадії досудового розслідування не подавалася.

За результатами розгляду клопотання про закриття кримінального провадження, суд приходить висновку, що оцінку рішення слідчого про наявність чи відсутність підстав для оголошення підозрюваного в розшук та про зупинення досудового розслідування повинна бути надана за результатами дослідження доказів судом під час судового розгляду. Вказана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 вересня 2024 року по справі №161/6643/22, згідно якого роз`яснено, що норми чинного КПК України не надають суду повноважень до ухвалення вироку оцінювати рішення слідчого, прокурора, слідчого судді, оскільки з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого судового засідання, а також те, що суд не наділений правом досліджувати докази, що стосуються цих рішень, так як такі обставини можуть бути досліджені судом під час судового розгляду.

Виходячи з цього, суд вважає, що клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження є передчасним та не може бути вирішено у підготовчому судовому засіданні, у зв`язку із чим, в його задоволенні слід відмовити.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.314 КПК України, суд,

постановив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя