КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/293/26 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 386/67/26 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
Категорія - ст. 399 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2026 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу скаржниці ОСОБА_3 , подану на ухвалу слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2026 про часткове задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого і прокурора, яка полягає у ненаданні відповіді на звернення заявниці, а також на клопотання заявниці від 09.02.2026 та невиконання ухвали у кримінальному провадженні №0000511 від 08.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено матеріалами клопотання, скаржниця ОСОБА_3 , у порядку ст. 303 КПК України, звернулась до слідчого судді місцевого суду зі скаргою на бездіяльність слідчого та прокурора у межах кримінального провадження №0000511 від 08.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, яка полягала у ненаданні належної відповіді органом досудового розслідування на звернення заявниці і клопотання ОСОБА_3 у порядку ст. 220 КПК України, та у невиконанні рішення суду.

Слідчим суддею вказану скаргу розглянуто і постановлено частково її задовольнити: визнано незаконною бездіяльність посадових осіб Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у ненаданні інформації за зверненням заявниці ОСОБА_3 від 09.02.2026, зобов`язано посадових осіб надати відповідь та інформацію за таким зверненням, відмовлено у задоволенні скарги у частині зобов`язання та бездіяльності, що полягає у не розгляді клопотання від 09.02.2026 та невиконанні ухвали суду.

Судове рішення суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку скаржницею ОСОБА_3 , яка просила скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нове судове рішення про зобов`язання органу досудового розслідування розглянути клопотання заявниці, прийняти процесуальні рішення у межах кримінального провадження, зобов`язати внести відомості по заявах по всіх зазначених заявницею епізодах, зобов`язати здійснювати належне процесуальне керівництво з боку прокурорів, або ж призначити новий судовий розгляд її скарги на бездіяльність.

Вказує, що бездіяльність полягає у не розгляді її клопотань у межах кримінального провадження, нездійснення процесуальних дій, підміні процесуальних рішень листуванням та відповідями, неналежному реагуванні на кримінальні правопорушення відповідно до заяв у порядку ст. 214 КПК України, самоусуненні прокурорів від процесуального керівництва.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що слід відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою.

Право на справедливий суд, закріплено у ст. 8 Загальної декларації прав людини 1948 року, у ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Право на суд передбачає право учасника спору на вільний та ефективний доступ до суду, який правомочний вирішити його справу і стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду.

Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Разом із тим, у своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

У пункті 63 рішення у справі Podbielski and PPU Polpure v. Poland ЄСПЛ вказано, що обмеження права на доступ, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги, повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосовуваними засобами та поставленою метою.

Конституційний Суд України в своєму рішенні дійшов висновку, що апеляційне оскарження судового рішення можливе в усіх випадках, крім тих, коли Закон містить заборону на таке оскарження.

Аналогічно висновки про те, що право на право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням, накладення обмежень дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги, містить й Постанова ВС від 05.07.2018 року у справі № 711/5912/17.

Ухвали слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, регламентовані ст. 309 КПК України: частина 1 цієї норми закону визначає вичерпний перелік таких ухвал слідчого судді, а частина 2 цієї норми закону встановлює також, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Разом із тим, ч. 3 ст. 309 КПК України застережує: інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Також, положення ч. 3 ст. 307 КПК України передбачають, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Крім того, положення ч. 3 ст. 307 КПК України містять ремарку: Положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020, - тобто в апеляційному порядку може бути оскаржена й ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із положеннями ч. 1, ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом; також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту наведеного вище: ухвала слідчого судді про часткове задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого і прокурора, яка полягає у ненаданні відповіді на звернення заявниці, а також на клопотання заявниці від 09.02.2026 та невиконання ухвали у кримінальному провадженні, не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Згідно із ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

З огляду на зазначене суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст. 392, 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою скаржниці ОСОБА_3 , поданою на ухвалу слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2026 про часткове задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого і прокурора, яка полягає у ненаданні відповіді на звернення заявниці, а також на клопотання заявниці від 09.02.2026 та невиконання ухвали у кримінальному провадженні №0000511 від 08.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2