Справа № 524/1713/26
Провадження № 1-кс/524/668/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 року слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчої ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчої СВ Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000203 від 28.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідча СВ Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000203 від 28.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 309 КК України. Клопотання погоджене керівником Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 .

Слідча клопотання обґрунтувала тим, що СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000203 від 28.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Полтавською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону.

28.01.2026 до СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшли матеріали від Полтавського управління ДВБ за фактом вимагання неправомірної вигоди співробітником одного із органів комплектування ЗСУ на території Кременчуцького району Полтавської області за вплив на прийняття рішення уповноваженими особами щодо визнання військовозобов`язаної особи під час проходження ВЛК непридатним для військової служби.

04.03.2026 в період часу з 13 год. 11 хв. по 17 год. 35 хв. за адресою Полтавська область, Кременчуцький район селище Семенівка, в порядку ст. 208 КПК України, затримано гр. ОСОБА_4 , та в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України було проведено особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Motorola razr 2024» з сім-карткою за абонентським номером телефону НОМЕР_1 , купюри номіналом 100 доларів США в кількості 50 шт, з яких 2 купюри є справжніми : серія та номер HI 48761838 A, серія та номер KF 54971608 A, та імітаційні купюри в кількості 48 шт. за серією та номером KB 14859854 М.

Вказані вилучені речі мають значення для кримінального провадження, яке підлягає доказуванню, а відповідно до ст. 84 КПК України є доказами та в установленому законом порядку 04.03.2026 постановою слідчого визнані речовими доказами.

Слідча клопотання підтримала, до суду надав заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Власник вилучених речей в судове засідання не прибула, була повідомлена належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до наступного :

Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

З п. 1 ч. 2 статті 170 КПК постає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як зазначається в ч. 1, 2 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Необхідність накладення арешту, викликана необхідністю проведення з вищевказаним майном ряд слідчих дій, та судових експертиз.

Таким чином вилучене майно у кримінальному провадженні є речовими доказами, яке тимчасово вилучене та може бути використано як докази у кримінальному проваджені.

Враховуючи той факт, що вищевказані речі, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000203, та вони мають значення в кримінальному провадженні як речові докази, тому з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вказане майно.

Зважаючи, що відносно вилученого майна під час огляду місця події, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, в установленому законом порядку визнано речовими доказами, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, враховуючи, що вилучені предмети та речі, відповідають критеріям зазначеним у статті 167 КПК, тому відповідно до ст. 170 КПК на них необхідно накласти арешт для забезпечення проведення ряду необхідних слідчих дій та відповідних експертиз.

Також необхідність накладення арешту викликана тим що вищевказана річ містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідністю проведення з вищевказаним вилученими майном ряду слідчих дій та судових експертиз.

Слідчим було доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої СВ Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000203 від 28.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 309 КК України, мобільний телефон марки «Motorola razr 2024» з сім-карткою за абонентським номером телефону НОМЕР_1 , купюри номіналом 100 доларів США в кількості 50 шт., з яких 2 купюри є справжніми : серія та номер HI 48761838 A, серія та номер KF 54971608 A, та імітаційні купюри в кількості 48 шт. за серією та номером KB 14859854 М, які належать ОСОБА_4 , з метою збереження речових доказів, із забороною відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1