Справа № 171/2195/25
Провадження № 1-в/177/106/26
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Березівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

ВСТАНОВИВ:

До Криворізького районного суду Дніпропетровської області, в прядку визначення підсудності на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08.01.2026 року, надійшло вищевказане подання, яке обґрунтовано тим, що вироком 23.05.2023 року на виконання до Березівського районного сектору № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області надійшов вирок Мар`їнського районного суду Донецької області від 22.02.2023 року стосовно ОСОБА_4 , засудженого за ч.1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Вказаний вирок набрав законної сили 25.03.2023 року. 11.12.2023 року ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області задоволено подання органу пробації про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_4 на 8 місяців.

16.02.2023 року засуджений ОСОБА_4 самовільно залишив район виконання бойового завдання та вважається таким, що скоїв дезертирство, місцезнаходження його не відомо, іншою інформацією щодо нього орган пробації не володіє.

Орган пробації вказав, що строк виконання вироку Мар`їнського районного суду Донецької області від 22.02.2023 року закінчився, а тому з посиланням на п. 1 ч.1 ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, вважав за необхідне звільнити засудженого від відбування покарання.

В судове засідання учасники по справі не прибули, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, заяв з процесуальних питань не надали.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши матеріали клопотання (подання), вважає його таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Положеннями ст. 152 КВК України встановлено, що підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Зокрема, частиною першою статті 80 КК регламентовано, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

За змістом ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: закінчення зазначених у статті 80 КК України строків; неухилення засудженого від відбування покарання; невчинення протягом встановлених ч.ч. 1 та 3 ст.80 КК України строків нового злочину.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Так, з матеріалів справи слідує, що вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 22.02.2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Зі змісту вироку слідує, що ОСОБА_4 був обізнаний про судовий розгляд обвинувального акта відносно нього, просив розглядати справу за правилами спрощеного провадження. Відповідно до даних ЄДРСР, вирок набрав законної сили 25.03.2023 року, а отже в силу ч.4 ст. 382, абз 2 ч.3 ст. 395 КПК України, був вручений засудженому ОСОБА_4 . Відповідно, ОСОБА_4 він був обізнаний з покаранням призначеним йому судом.

Як слідує зі змісту подання та доданих до нього документів, ОСОБА_4 16.02.2023, тобто ще до ухвалення відносно нього вироку Мар`їнського районного суду Донецької області від 22.02.2023, залишив несення військової служби.

Орган пробації не отримав від ОСОБА_4 документа щодо сплати штрафу, в тому числі після розстрочення йому сплати штрафу на 8 місяців, на підстав ухвали Мар`їнського районного суду Донецької області від 11.12.2023 року, що набрала законної сили 19.12.2023.

Разом з тим, матеріали справи не містять інформації про існування об`єктивних обставин, що перешкоджали засудженому сплатити штраф, що є покаранням призначеним йому вироком суду, відповідно є обов`язковим до виконання. Несплата засудженим штрафу, призначеного йому вироком суду, про ухвалення якого він був обізнаний, свідчить про те, що ОСОБА_4 ухилився від відбування покарання призначеного йому судом. Ухилення засудженого від відбування покарання, має наслідком зупинення перебігу строку давності виконання вироку суду, відповідно до положень ч. 3 ст. 80 КК України.

Надсилаючи до суду клопотання про звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, орган пробації не надав суду доказів, що спростовували б факт ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді сплати штрафу, що цілком залежало від його волі, активних дій по сплаті штрафу.

Крім цього, надсилаючи до суду дане клопотання, орган пробації не вказав, чи з`ясовувалося ним питання щодо існування обставин, які є підставою для зупинення чи перебування строків давності виконання вироку. Матеріали подання не містять інформації про те, чи не притягувався ОСОБА_4 в межах вказаних строків давності до кримінальної відповідальності за інші правопорушення. Не з`ясування даної інформації, свідчить про передчасність висновків органу пробації щодо закінчення строків давності виконання вироку, а отже подання є необгрунутованим та передчасним.

Більш того, 19.12.2024 набрав чинності Закон № 4081-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення виконання покарання у виді штрафу та громадських робіт», яким внесено зміни до статті 12 КВК України, а саме, органи державної виконавчої служби поміж іншим виконують покарання у виді штрафу у випадках та в порядку, передбаченому цим Кодексом та законами України. Також, відповідно до змін внесених Законом до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», орган пробації є стягувачем за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, якими призначено покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 КВК України, у разі несплати штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, або якщо судом було відмовлено у задоволенні подання про розстрочку виплати штрафу, або у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати у строк виплати чергового платежу уповноважений орган з питань пробації через один місяць після закінчення строку сплати штрафу або чергового платежу звертається до суду із заявою про видачу виконавчого листа. Виконавчий лист, виданий судом, надсилається уповноваженим органом з питань пробації до органу державної виконавчої служби для стягнення штрафу в порядку, визначеному законом.

Органом пробації не вказано в поданні, чи реалізувалася органом пробації процедура визначена вищевказаним законом, з метою забезпечення виконання вироку суду, що набрав законної сили та є обов`язковим до виконання фізичним та юридичними особами, органами державної влади.

Суд звертає увагу, що згідно правового висновку, вказаного в постанові Верховного Суду України № 5-324кс15 від 24 грудня 2015 року, держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише в тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що подання начальника начальника Березівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 80 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника подання начальника Березівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 7 /семи/ днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1