Справа №588/1342/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/881/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 10 березня 2026 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

установив:

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 10 березня 2026 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 8 травня 2026 року без визначення розміру застави.

Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що судовий розгляд даного кримінального провадження триває, наведені прокурором в клопотанні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та не зменшилися, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цим ризикам.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою обвинуваченому ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що ОСОБА_7 навчається в університеті, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, самостійно повернувся із-за кордону з метою завершення розгляду іншого кримінального провадження. Наведені обставини, на переконання захисника, давали суду законні підстави для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились. Від прокурора ОСОБА_8 надійшла письмова заява про розгляд апеляційної скарги у його відсутність.

Захисник не заперечував проти розгляду справи у його відсутність, а безпосередньо від обвинуваченого ОСОБА_7 будь-яких клопотань, у тому числі й про забезпечення його участі в судовому засіданні, до суду апеляційної інстанції не надходило, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у їх відсутність, що не суперечить вимогам ст. 422-1 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в скарзі доводи, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, апеляційний суд дійшов висновку, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд зобов`язаний періодично перевіряти доцільність подальшого тримання обвинуваченого під вартою з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як убачається з наданих матеріалів, в Лебединському районному суді Сумської області знаходиться на розгляді кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 310 КК України; ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 310, с. 2 ст. 309 КК України; ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, розгляд якого по суті пред`явленого обвинувачення до закінчення дії попередньої ухвали суду про тримання під вартою ОСОБА_7 не завершений, тому прокурором було подане клопотання про продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обгрунтоване тим, що у кримінальному провадження наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_7 неможливо.

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 10 березня 2026 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжений строк тримання під вартою без визначення розміру застави.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 суд першої інстанції дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, серед яких, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України є умисним особливо тяжким кримінальним правопорушенням проти власності, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі. З огляду на характер інкримінованих діянь, ступінь їх суспільної небезпечності, конкретні обставини провадження та суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним, існує об`єктивна ймовірність того, що, перебуваючи на волі, він може ухилятися від судового розгляду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Апеляційний суд також погоджується і з висновком суду першої інстанції про наявність реальних ризиків впливу на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні, не всі з яких ще не допитані судом, оскільки обвинуваченийОСОБА_7 мешкає з частиною з них в одному населеному пункті, а тому може чинити спроби тиску на них з метою зміни показань або відмови від дачі свідчень. Особливої ваги вказаний ризик набуває у зв`язку з способом інкримінованих дій, зокрема погрозою застосування насильства до потерпілих.

Актуальним залишається і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи кількість епізодів протиправних дій, що інкримінуються ОСОБА_7 , які за версією сторони обвинувачення пов`язані з попередньою підготовкою, залученням інших осіб до їх вчинення, дані про особу обвинуваченого, який не працює, в минулому вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень та був звільнений від відбування покарання з випробуванням. Такі обставини свідчать про стійкість злочинного наміру та об`єктивно підвищують небезпеку вчинення інших суспільно небезпечних дій.

Аргументи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, домашнього арешту, як про це ставить питання захисник, не можуть бути прийняті, оскільки наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, не впливає на існуючі ризики у бік їх зменшення на теперішній час.

Також, з урахуванням характеру інкримінованих злочинів та даних про особу обвинуваченого, такий захід не забезпечить належний баланс між правом особи на свободу та інтересами суспільства.

Інші підстави, зазначені захисником у поданій апеляційній скарзі, також не спростовують висновків суду першої інстанції.

Доказів того, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися під вартою колегії суддів не надано.

На переконання колегії суддів, клопотання прокурора є вмотивованим, а суд першої інстанції достатньо врахував всі обставини, надав їм правильну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість на даний час застосування до обвинуваченого будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, містить належну мотивацію та підстави для подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Підстав для її скасування або зміни апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422-1 КПК України, суд, -

постановив:

Ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 10 березня 2026 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_12