Номер провадження 1-кс/530/1260/26
06 березня 2026 року м. Одеса
28.11.2025 адвокат ОСОБА_3 звернувся до ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області із клопотанням про оголошення у розшук та подальшого пред`явлення підозри громадянину Грузії ОСОБА_6 та громадянці України ОСОБА_7 .
02.12.2025старший дізнавач СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у задоволення клопотання, мотивуючи її тим, що на даний час недостатньо доказів для проведення вказаних процесуальних у клопотанні дій.
Постановою старшого дізнавача СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 23.01.2026 повторно відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні клопотання. При цьому обґрунтування відмови в зазначеній постанові дізнавача, ідентичні тим, які були в скасованій слідчим суддею постанові дізнавача.
04.02.2026 адвокат ОСОБА_3 , діючий в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду із скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 23.01.2026 та зобов`язати старшого дізнавача СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_4 про оголошення у розшук та подальшого пред`явлення підозри громадянину Грузії ОСОБА_6 та громадянці України ОСОБА_7 .
03.03.2026 адвокат ОСОБА_3 , діючий в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 19.02.2026 та зобов`язати старшого дізнавача СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_4 про оголошення у розшук та подальшого пред`явлення підозри громадянину Грузії ОСОБА_6 та громадянці України ОСОБА_7 .
Зазначену постанову дізнавача адвокат ОСОБА_3 вважає необґрунтованою, у зв`язку з чим, сторона захисту звернулась до суду із скаргою в порядку ст. 303 КПК України.
Розглядаючи скаргу адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов висновку про наявність ознак неналежного виконання вимог кримінального процесуального законодавства та ухвал слідчого судді, що стало підставою для постановлення окремої ухвали.
Чинний кримінальний процесуальний закон не урегульовує питання постановлення такого виду судових рішень, як то окрема ухвала чи постанова, які би надавали можливість суду звертатися до державних органів, посадових чи службових осіб з метою належного реагування на встановлені у ході судового розгляду порушення закону, прав і основоположних свобод людини органом досудового розслідування чи судом нижчестоящої інстанції.
Проте, відповідно правової позиції Верховного Суду вказано, що системний аналіз положень ч. 1 ст. 3, ст.ст. 91, 110, 369, 371, 372 та 419 КПК України дає змогу дійти висновку про те, що рішення судів будь-якої інстанції приймаються у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження, постановлені або ухвалені в межах судового розгляду, встановлених для відповідного виду провадження.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень КПК України, зокрема принципів законності, змагальності сторін, забезпечення права на захист та обов`язку органу досудового розслідування здійснювати повне, всебічне й неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, кожне процесуальне рішення має бути належним чином мотивованим, обґрунтованим фактичними обставинами справи та містити правову оцінку доводів сторін кримінального провадження.
Разом з тим, під час перевірки матеріалів встановлено, що старший дізнавач сектору дізнання ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , розглядаючи подані адвокатом ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 клопотання, не забезпечив належного виконання зазначених вимог закону та фактично обмежився формальним підходом до їх вирішення.
Дізнавач тричі виносив аналогічні постанови, які скасовувались слідчим суддею з підстав їх необґрунтованості, проте дізнавач ніяким чином не реагує на вказівки слідчого судді і продовжував виносити ідентичні постанови, не змінюючи при цьому обґрунтування вказаних постанов, ігноруючи рішення, винесені слідчим суддею.
Так, у винесених постановах про відмову в задоволенні клопотань відсутній належний виклад мотивів відмови. У резолютивній та мотивувальній частинах таких постанов зазначено лише загальне формулювання про те, що на момент розгляду клопотання нібито відсутні достатні докази для проведення процесуальних дій, про які просить заявник. При цьому вказані постанови не містять жодного конкретного обґрунтування такого висновку.
Зокрема, у процесуальних рішеннях дізнавача не зазначено: які саме фактичні обставини кримінального провадження залишаються непідтвердженими наявними доказами; які конкретно докази, на думку дізнавача, є відсутніми або недостатніми для прийняття рішення про проведення відповідних процесуальних дій; які саме слідчі (розшукові) або процесуальні дії вже були здійснені органом досудового розслідування з метою перевірки доводів, викладених у клопотанні потерпілого; у чому саме полягає передчасність або недоцільність проведення запитуваних процесуальних дій.
Таким чином, зміст винесених постанов свідчить про те, що вони фактично містять лише загальне оціночне судження дізнавача без наведення конкретного фактичного та правового аналізу доводів клопотання, без дослідження його змісту, значення та можливого впливу на встановлення істотних обставин кримінального провадження.
Слідчий суддя наголошує, що відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, будь-яке рішення органу досудового розслідування повинно бути не лише формально прийнятим у визначеній процесуальній формі, але й містити чітке, логічне та вичерпне обґрунтування, яке дозволяє зрозуміти мотиви прийняття такого рішення, а також перевірити його законність та обґрунтованість.
Крім того, такий підхід свідчить про відсутність належної перевірки доводів потерпілого, що суперечить обов`язку органу досудового розслідування забезпечити повне, всебічне та неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження.
Слідчий суддя також зазначає, що формальне посилання на недостатність доказів без конкретизації відповідних обставин фактично позбавляє сторону потерпілого можливості зрозуміти причини відмови у задоволенні клопотання та належним чином реалізувати свої процесуальні права, зокрема право на ефективне оскарження прийнятого рішення.
Більше того, така практика прийняття процесуальних рішень свідчить про ігнорування вимог щодо належного виконання ухвал слідчого судді, оскільки ухвали суду передбачають не формальний розгляд поданих клопотань, а їх реальну перевірку із наданням вмотивованого та обґрунтованого процесуального рішення.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що дії старшого дізнавача сектору дізнання ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 свідчать про неналежне виконання вимог кримінального процесуального законодавства та ухвал слідчого судді, що негативно впливає на забезпечення принципів законності, об`єктивності та ефективності досудового розслідування.
На думку слідчого судді, у даному кримінальному провадженні було встановлено порушення вимог кримінального процесуального законодавства органом досудового розслідування, ігнорування дізнавачем своїх посадових обов`язків і вимог закону, які потребують відповідного реагування, що позитивно вплине на ефективність здійснення правосуддя у кримінальному провадженні та забезпечить конституційний захист прав і свобод учасників процесу.
Даний факт потребує перевірки, але суд за законом не вправі проводити сам такі перевірки, а тому приходить до висновку про направлення даної ухвали начальнику СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для проведення перевірки фактів, вказаних в ухвалі слідчого судді.
У зв`язку з викладеним, з метою усунення виявлених порушень, недопущення їх у подальшій діяльності та забезпечення належного виконання вимог кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя вважає за необхідне постановити окрему ухвалу та довести зазначені обставини до відома керівництва відповідного органу досудового розслідування для вжиття організаційних та дисциплінарних заходів реагування.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Постановити окрему ухвалу щодо неналежного виконання службових обов`язків старшим дізнавачем сектору дізнання ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 під час розгляду клопотань учасника кримінального провадження та виконання ухвал слідчого судді.
Звернути увагу начальника СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області на допущені порушення вимог кримінального процесуального законодавства.
Направити копію окремої ухвали до СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для розгляду та вжиття відповідних організаційних заходів реагування.
Зобов`язати керівництво відповідного органу досудового розслідування повідомити суд про результати розгляду окремої ухвали та вжиті заходи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення про неї може бути подана під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_8

06.03.2026