Справа № 296/2500/26
УХВАЛА

Іменем України

про арешт майна

06 березня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001609 від 13.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2026 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001609 від 13.11.2025, за ч. 2, 3 ст. 307 КК України, а саме:

-квартири АДРЕСА_1 ;

-будинку АДРЕСА_2 .

яке на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001609 від 13.11.2026, за ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою реалізації свого злочинного умислу, у достовірно невстановлений день, час та місце, однак не пізніше 14.02.2025, ОСОБА_6 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придав психотропну речовину обішякої обмежено амфетамін, масою не менше 23,3074 грам, що становить особливо великий розмір, яку почав зберігати з метою збуту у приміщенні самовільної забудови (гаражу), яке ним використовується та розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , до моменту виявлення та вилучення 14.02.2026 під час проведення огляду місця події.

14.02.2026 у відповідності до вимог ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

04.03.2026 слідчий, подав до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.3 ч.2 ст.170 КПК України з метою конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала просила задовольнити з підстав зазначених у ньому.

За приписами ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи викладене слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання без повідомлення власника майна, що відповідає приписам ч.2 ст.172 КПК України та без участі сторони обвинувачення..

Слідчий суддя , вивчивши клопотання та його додатки, прийшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке в силу положень ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, з конфіскацією майна.

Для арешту з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання (п.3 ч.2 ст.170 КПК України) необхідно, крім іншого, встановити зокрема і обґрунтованість підозри особи, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Підозра за ч.3 ст.307 КК України вручена ОСОБА_6 14 лютого 2026 року

Враховуючи стадію досудового розслідування, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України є обґрунтованою це підтверджується в своїй сукупності такими доказами:

-протоколом НСРД від 04.10.2025;

-протоколом НСРД від 07.11.2025;

-протоколом НСРД від 21.10.2025;

-протоколом проведення оперативно-розшукового заходу візуального спостереження за особою від 07.11.2025;

-протоколом НСРД від 11.11.2025;

-протоколом НСРД від 31.12.2025;

-протоколом НСРД від 31.12.2025;

-висновком експерта № СЕ-19/106-26/779-НЗПРАП від 25.01.2026;

-висновком експерта № СЕ-19/106-26/780-НЗПРАП від 16.01.2026;

-протоколом НСРД від 04.02.2026;

-протоколом НСРД від 04.02.2026;

-протоколом НСРД від 04.02.2026;

-протоколом огляду місця події від 14.02.2026;

-висновком експерта № СЕ-19/106-26/2786-НЗПРАП від 14.02.2026;

Слідчим суддею встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек № 462597546 від 02.02.2026 житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 належать ОСОБА_6 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державного реєстру іпотек № 462597390 від 02.02.2026 будинок за адресою АДРЕСА_4 знаходиться у володінні ОСОБА_6 в розмірі 5/100.

Отже, слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, вважаю за необхідне накласти арешт на нерухоме майно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 (з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання в кримінальному провадженні № 0001609 від 13.11.2025 за ознаками ч. 3 ст. 307 КК України) заборонивши відчуження та розпорядження щодо вказаного майна.

Такий вид обтяження дозволить власнику користування майном та не призведе до його втрати, враховуючи, що майно - нерухоме.

Отже, клопотання слідчого слід задовольнити частково.

Також, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме :

- 5/100 будинку по АДРЕСА_5 ;

-будинок АДРЕСА_2 .

з забороною відчуження та розпорядження щодо вказаного майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1