печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві матеріали провадження за скаргою ОСОБА_3 , на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

УСТАНОВИВ:

1.Короткий виклад доводів поданої скарги.

ОСОБА_3 , у порядку п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000836 від 03.10.2024.

В обґрунтування скарги вказано, що на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.09.2024 (справа № 761/34695/24) ТУ ДБР розташованого у м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000836 від 03.10.2024 за заявою ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 371 КК України.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 18.10.2024, відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим.

ОСОБА_3 вважає вказану постанову слідчого помилковою, винесеною в порушення вимог ст. 55 КПК України, оскільки на його думку постанова ґрунтується на неперевірених та недостовірних відомостях. Слідчий не здійснив жодної слідчої дії, зокрема не провів допиту заявника.

Також скаржник просить визнати поважною причину пропуску строку оскарження постанови, оскільки ним було отримано оскаржувану постанову 10.10.2024, строк на оскарження спливає 20.10.2024.

2.Явка сторін

ОСОБА_3 на розгляд скарги не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, будь-яких заяв та клопотань до суду не надав.

Слідчий в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомленим належно. У поданих запереченнях слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 зазначив, що під час досудового розслідування не отримано достатніх і об`єктивних даних та відповідно до матеріалів кримінального провадження відсутні будь-які очевидні та достатні підстави, які б свідчили про завдання кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 будь-якої шкоди. Крім того, зазначено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.12.2024 скарга ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим повернута скаржнику. Просив проводити розгляд скарги за його відсутності та повернути її скаржнику у зв`язку із значним пропуском строку на оскарження.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Згідно з нормами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

3.Обставини, встановлені слідчим суддею, та зміст спірних правовідносин.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 19 «Загальні положення досудового розслідування» та главою 26 «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» розділу ІІІ «Досудове розслідування» КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.09.2024 (справа № 761/34695/24) ТУ ДБР розташованого у м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000836 від 03.10.2024 за заявою ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 371 КК України.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 18.10.2024 відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим.

ОСОБА_3 11.12.2024 подано на електронну адресу Печерського районного суду міста Києва скаргу на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 18.10.2024.

4.Норми права, якими керується слідчий суддя при розгляді скарги.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою (п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно із ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий, дізнавач або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як зазначено в ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень/

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

5.Мотиви, якими керується слідчий суддя при розгляді скарги

Як зазначено в ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.01.2025 у справі № 761/40301/24 задоволено аналогічну скаргу ОСОБА_3 та скасовано постанову від 18.10.2024 слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000836 від 03.10.2024.

Дана скарга подана з аналогічних підстав.

Повторне звернення до суду з тих же підстав, тими ж особами не передбачено КПК України.

Тому, виходячи із сукупності вказаного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні даної скарги, оскільки дане питання вже вирішено.

Як вбачається зі змісту скарги, скаржник просить поновити строк оскарження, оскільки лише 10.10.2024 скаржник отримав оскаржувану постанову, тому на думку скаржника строк на оскарження постанови закінчується 20.10.2024.

Такі твердження скаржника спростовуються тим, що він оскаржує постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 18.10.2024, яка не могла бути ним отримана 10.10.2024.

Отже, про існування оскаржуваної постанови скаржнику стало відомо не раніше 18.10.2024, та відповідно до наявних у матеріалах скарги додатках отримана ОСОБА_3 21.10.2024, а з даною скаргою останній звернувся 11.12.2024, тобто з пропуском строку, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України.

За таких обставин, у клопотанні про поновлення строку оскарження слід відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_3 у поновленні процесуального строку на звернення до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Скаргу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6