1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4031/26 1-кс/335/1595/2026
05 травня 2026 року м. Запоріжжя
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.
23.04.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.
23.04.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у незакінченому замаху на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчиненому з корисливих мотивів.
Під час досудового розслідування встановлено, що незаконна діяльність ОСОБА_4 щодо організації переправлення осіб через державний кордон України полягала у виготовленні документів, що містять завідомо неправдиві відомості (у тому числі медичних документів), які в подальшому дають підстави для безперешкодного перетину державного кордону.
Окрім того, під час проведення обшуку підозрювана ОСОБА_4 також підтвердила зазначену інформацію.
Враховуючи зазначений факт, у органу досудового розслідування на теперішній час достатньо підстав вважати, що інформаційне наповнення вилучених під час проведення санкціонованого обшуку речей має значення для повного та всебічного досудового розслідування та може бути підтвердженням факту вчиненого кримінального правопорушення, у якому на теперішній час підозрюється ОСОБА_4 .
Здійснити попередній огляд інформації, яка зберігається у вилученому системному блоці, до моменту звернення слідчого з клопотанням про арешт майна не є можливим, адже для повноти з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, що є безпосередньою підставою для проведення експертизи.
Посилаючись на те, що вилучений системний блок відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та те, що незастосування арешту щодо зазначеного майна може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, слідчий просить накласти на нього арешт.
Слідчий у судовому засіданні підтримала клопотання. Підозрювана у вирішенні клопотання слідчого поклалася на розсуд слідчого судді.
Заслухавши думку слідчого та підозрюваної, вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить таких висновків.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників провадження, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.
Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у компетентних державних органів.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання; відшкодування шкоди (цивільний позов).
З метою забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді від 16.04.2026 слідчому надано дозвіл на проведення обшуку кімнати 222 на другому поверсі третього під`їзду будинку № 63 на вулиці Перемоги в місті Запоріжжі з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання комп`ютерної техніки (персональних комп`ютерів, ноутбуків, планшетів тощо), електронних носіїв інформації (лазерних дисків для електронних систем зчитування, карт пам`яті тощо), засобів стільникового зв`язку (мобільних телефонів, карток операторів стільникового зв`язку), грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, а також бланків, печаток, чорнових записів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
24.04.2026 слідчим під час обшуку зазначеного вище приміщення вилучено річ, дозвіл на відшукання якої було надано ухвалою слідчого судді.
Аналіз обставин кримінального провадження, викладених у клопотанні про обшук, повідомленні про підозру ОСОБА_4 , фактичних даних, що містяться в заяві ОСОБА_7 , повідомленні Управління СБУ в Запорізькій області про вчинення кримінального правопорушення, дозволяє дійти висновку, що вилучений слідчим під час обшуку системний блок може містити сліди вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Отже, зазначене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Майно, яке має ознаки речового доказу, може бути вилучено та арештовано незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки у протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Незастосування арешту до зазначеного у клопотанні майна із забороною відчуження, розпорядження та користування ним може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З урахуванням вищевикладеного слідчий суддя доходить висновку, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження, сприятиме досягненню його дієвості, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи його власників (володільців).
З урахуванням вищевикладеного клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складено 06 травня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1