Справа № 148/3362/25
Провадження №1-кп/148/97/26
УХВАЛА

20 березня 2026 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження-

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

за участю законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкитому судовому засідання у залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження №0000363, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2025 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

встановив:

Близько 07.35 год. 18 листопада 2025 року, водій ОСОБА_7 відповідно до Розділу 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями (далі ПДР України) рухався в межах населеного пункту с.Нестерварка Тульчинського району Вінницької області, по вулиці Леонтовича, на автомобілі марки SKODA KAROQ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та допустивши порушення правил дорожнього руху, скоїв дорожньо - транспортну пригоду за наступних обставин.

Так, згідно ряду вимог ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями встановлено:

- п. 1.3. згідно якого «учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємне ввічливими»;

- п. 1.5. згідно якого «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п. 2.1 а) згідно якого «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

- п. 2.3 б) згідно якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на п зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п. 2.3 д) згідно якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху».

Водій ОСОБА_7 , проявивши злочинну недбалість до забезпечення встановлених вимог безпеки дорожнього руху та дорожньої обстановки, в порушення вимог п.18.4 ПДР України, не виконуючи покладені на нього обов`язки, як на водія, здійснюючи рух по вулиці Леонтовича с. Нестерварка Тульчинського району Вінницької області, в лівій смузі руху, попереду нерегульованого пішохідного переходу, не переконався у відсутності на ньому пішоходів, так як, автомобіль, що рухався в правій смузі руху, зупинився перед пішохідним переходом та надав пішоходу дорогу, продовжив свій рух, внаслідок чого, ОСОБА_7 допустив наїзд на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який переходив дорогу на вказаному нерегульованому пішохідному переході.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості та був доставлений до лікувального закладу.

У ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток лівої гомілки на рівні середньої третини зі зміщенням кісткових уламків, забійні рани волосяної ділянки голови. Дані тілесні ушкодження, виникли внаслідок дії твердого(-их), тупого(-их) премета(-ів) в результаті дорожньо - транспортної пригоди, тобто 18.11.2025. Не виключається можливість, що травмуючим предметом могли бути виступаючі частини кузова автомобіля.

Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток лівої гомілки на рівні середньої третини зі зміщенням кісткових уламків - по тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню, що спричинили тривалий (більш як 21 день) розлад здоров`я.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля марки SKODA KAROQ, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був керуватись технічними нормами вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 18.4 ПДР України «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух, лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»

В заданій дорожній ситуації водій автомобіля марки SKODA KAROQ, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання технічних норм вимог п. 18.4 ПДР України.

В заданій дорожній ситуації причиною виникнення даної ДТП з технічної точки зору стала невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам п. 18.4 ПДР України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

11.03.2026 до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , в якому він просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Також 11.03.2026 до суду надійшло клопотання законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_6 , в якому вона просить звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, оскільки вони примирилися, жодних претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого вона не має, завдана її сину шкода та витрати, пов`язані з лікуванням, відшкодовані в повному обсязі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Щиро кається та шкодує про вчинене. Зазначив, що він повністю відшкодував завдану потерпілому шкоду, витрати на лікування та примирився з потерпілим (законним представником). Остання не має до нього жодних претензій. Вважає, що вказані обставини є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, оскільки він вперше вчинив неумисне кримінальне правопорушення середньої тяжкості. Наслідки закриття провадження йому зрозумілі. Просив його клопотання задовольнити.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_9 , просив клопотання задовольнити, звільнити його підзахисного від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, повністю відшкодував спричинену матеріальну та моральну шкоду потерпілому та примирився з ним.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що завдана сину шкода повністю відшкодована. У відшкодування моральної та матеріальної шкоди обвинуваченим їй сплачено 250 000 грн., претензій до обвинуваченого у неї немає, вони примирились.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що так як обвинувачений вперше вчинив неумисний нетяжкий злочин, свою вину визнав, примирився з потерпілим (законним представником) відшкодував завдану шкоду, він не вбачає жодних підстав для відмови в задоволенні клопотання обвинуваченого.

Суд, вислухавши обвинуваченого, захисника, законного представника неповнолітнього потерпілого, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від

кримінальної відповідальності» за наявності передбачених ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

В силу вимог ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 44 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 , класифікується, як нетяжкий необережний злочин.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вперше вчинив нетяжкий необережний злочин, повязаний із порушенням правил безпеки дорожнього руху. Водночас, при керуванні транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не перебував, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, примирився з потерпілим, відшкодував заподіяну потерпілому шкоду.

З огляду на викладене, враховуючи, що потерпілий (законний представник) примирилися з обвинуваченим та бажають звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, сам обвинувачений проти цього не заперечує, обставин, які б вказували на неможливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, не встановлено, суд доходить висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню та на підставі ст. 46 КК України його слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, і закрити кримінальне провадження.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 44, 46 КК України, ст. ст. п.1 ч.2 ст. 284, ст. 285, ч.1 ст. 286, ст. ст. 288, 314, 372, 392, 395 КПК України суд, -

постановив:

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження №0000363, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2025, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Речовий доказ: - автомобіль марки «SCODA KAROQ» д.н.з. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ТОВ «ФК АВІОР AVIOR FINANCIAL COMPANY, LLC», переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , повернути за належністю власнику, скасувавши з нього арешт, застосований згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районого суду Вінницької області від 20.11.2025.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави 2120,40 грн. витрат на залучення експерта.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом семи днів з дня її постановлення.

Повна ухвала складена 24.03.2026.

Суддя ОСОБА_1