Справа № 305/149/26
Провадження по справі № 1-кс/305/81/26
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

18.03.2026. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури, ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного 06.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше несудимого,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури, ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2026 за №0000008, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у січні 2026 року (більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена), маючи умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, розуміючи встановлений порядок перетину державного кордону, порушуючи вимоги законів України «Про державний кордон України», «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України №1031 від 26.08.2025), достовірно знаючи, що з 24.02.2022, у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам громадянам України, віком від 23 до 60 років, обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом,з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, домовився з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про спільне вчинення незаконного переправлення громадянина України через державний кордон України, шляхом сприяння його переміщенню м. Рахів, Закарпатської області, до ділянки державного кордону України з Румунією поблизу с. Ділове, Рахівського району, Закарпатської області, за грошову винагороду у сумі 6500 євро. 16.01.2026, ОСОБА_4 , надав вказівку ОСОБА_8 , прибути потягом до залізничної станції у м. Рахів, Закарпатської області, з метою його подальшого незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією, та повідомив про розмір грошової винагороди за незаконне переправлення у сумі 6500 євро. 20.01.2026, близько 08 години 40 хвилин, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибули до залізничного вокзалу за адресою: м. Рахів, вул. Привокзальна, 4, Закарпатської області, де ОСОБА_6 зустріла ОСОБА_8 та надали йому вказівку слідувати за нею у напрямку центру м. Рахів. 20.01.2026, близько 08 години 46 хвилин, на автомобільному мості через річку Тиса по вул. Привокзальна у м. Рахів, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зустріли ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_8 зайти до приміщення кафе «Говерла» за адресою: м. Рахів, вул. Миру, 17, де у подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проінструктували ОСОБА_8 щодо його подальшого незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією у пішому порядку, місця передачі грошової винагороди за незаконне переправлення через державний кордон, надали поради щодо необхідної форми одягу під час перетину державного кордону, а також ОСОБА_4 повідомив, що у с. Ділове, Рахівського району Закарпатської області, по місцю свого проживання надасть ОСОБА_8 теплий одяг. 20.01.2026 о 09 годині 39 хвилин, ОСОБА_4 на автобусній зупинці поблизу будівлі за адресою: м. Рахів, вул. Миру, 45, надав вказівку ОСОБА_8 сісти разом з ним, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 до рейсового автобусу марки Мерседес Спрінтер з номерним знаком НОМЕР_1 , після чого вони автобусом прослідували до ділянки дороги по АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_8 йти з ним у напрямку будинку АДРЕСА_1 . 20.01.2026, о 10 годині 06 хвилин під час руху у напрямку будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про те, що грошову винагороду за незаконне переплавлення через державний кордон, необхідно буде передати по місцю проживання ОСОБА_4 . У подальшому, 20.01.2026 о 10 годині 12 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , по місцю проживання ОСОБА_4 , передав останньому грошову винагороду за незаконне переправлення через державний кордон України з Румунією у сумі 6500 євро. Однак, такі протиправні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були припинені працівниками правоохоронних органів, та їх було затримано в порядку ст.208 КПК України. Окрім цього, 20 січня 2026 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, не судимого, повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення, доводиться зібраними доказами, а саме: показання свідка ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом за результатами контролю за вчиненням злочину, та іншими матеріалами кримінального провадження. 22 січня 2026 року, слідчим суддею Рахівського районного суду було постановлено ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 20 березня 2026 року, з визначенням розміру застави у сумі 998400 гривень. За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 9 років, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів. Вважає, що ОСОБА_4 , необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зазначає, що процесуальним прокурором 13.03.2026 скеровано обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. За таких умов, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження та належної процесуальної поведінки, буде доцільним продовжити щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання, просить таке задовольнити, оскільки ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлює, що за вчинене ним кримінальне правопорушення йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі від семи до дев`яти років. Більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти настанню вказаних ризиків, оскільки в нього немає міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, отже безперешкодно зможе виїхати зі свого постійного місця проживання, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначає, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного у відношенні ОСОБА_4 закінчується 20.03.2026, кримінальне провадження не завершене, ризики, визначені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 на сьогодні не відпали. Також зазначає, що 13.03.2026 процесуальним прокурором скеровано обвинувальний акт стособовно ОСОБА_4 .

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_4 , наміру впливати на свідка та ухилятися від суду не має. Тому просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, змінити його підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_4 , у судовому засіданні, просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки йому необхідно працювати та заробляти на життя та вести догляд за хворим батьком.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

На день розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підготовче судове засідання за зазначеним кримінальним правопорушенням не проведено.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається зі ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Стаття 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачає, що при розгляді справ, суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.177-178, 183 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст.199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Так, ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду ОСОБА_1 , від 22.01.2026 року щодо підозрюваного ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, починаючи з 20.01.2026 по 20.03.2026, включно. Визначено ОСОБА_4 , заставу в розмірі, 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 998400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень.

Станом на день розгляду клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_4 , не вніс на спеціальний рахунок визначену судом заставу.

Процесуальним прокурором 13.03.2026, скеровано обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, в сукупності із вищевказаними обставинами, слідчий суддя, враховує вагомість наявних доказів про вчинення останнім інкримінованих йому кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальних правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; характер та обставини вчиненого кримінальних правопорушення, даних про особу підозрюваного, його соціальних зв`язків, та приходить до висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили застосувати менш суворий запобіжний захід та запобігти, передбаченим ст.177 КПК України ризикам.

Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, немає міцних соціальних зв`язків, у тому числі визначеного місця роботи, одружений, на утриманні має одну малолітню дитину, до кримінальної відповідальності притягається вперше. При цьому, злочин в якому обвинувачується ОСОБА_4 , вчинений в умовах воєнного стану, у сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України з Румунією, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів.

Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможуть в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним в ст.177 КПК України. Про дані обставини свідчать тяжкість, характер та спосіб вчинення інкримінованого злочину, а також те, що обвинувачений, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, може незаконно впливати на свідків, зокрема на ОСОБА_8 , перебуваючи під домашнім арештом, зможе виїхати зі свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності, не будучи обмежений запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя враховує також те, що останній є мешканцем прикордонної зони, с. Ділове, Рахівського району, Закарпатської області, у зв`язку з чим обізнаний з методами і способами незаконного перетину кордону України з Румунією, отже має реальні можливості покинути територію України з метою уникнення від покарання, поза межами пункту пропуску державного кордону України.

При цьому, аргументи, на які посилається обвинувачений та його захисник, як підставу для відмови у задоволенні клопотання, на переконання слідчого судді, з огляду на обставини, встановлені в ході судового засідання, не спростовують доводи органу досудового розслідування та прокуратури, не підтверджені відповідними доказами, і не є такими, що забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та суттєво не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з клопотанням прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , оскільки таке продовження, на думку слідчого судді, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та не суперечить вимогам ст.199 КПК України.

Прокурор у повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Фактичні обставини вчинення злочину дають достатньо підстав вважати, що в даному випадку реально існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які вказує прокурор. Обставини, викладені прокурором у клопотанні, свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, наявні причини, продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Поряд з цим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, клопотання прокурора слід задоволити частково та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що сума застави у кримінальному провадженні в розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 998400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень, в даному випадку є достатньою для забезпечення уникнення ризиків у кримінальному провадженні та зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених обов`язків та не зашкодить кримінальному провадженню.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання є обґрунтованим і підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.117, 178, 183, 184,193-194, 197, 199, 202, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури, ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Продовжити раніше обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, тимчасово не працюючому, з середньою освітою, одруженому, на утриманні одна малолітня дитина, раніше несудимому, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення передбченого ч.3 ст.332 КК України, з визначенням застави у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 998400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень - строком на 30 (тридцять) діб, тобто по 16 квітня 2026 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У відповідності до вимог абз.2 ч.2 ст.392 КПК України вказана ухвала, може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1