Справа 688/886/26
№ 1-кс/688/402/26
УХВАЛА

Іменем України

03 березня 2026 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000256 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2026 старший слідчий СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 за погодженням з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0000256.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 26.02.2026 до ВПД № 1 (м. Полонне) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення про те, що 26.02.2026 близько 17:35 ПОГ СВГ ВП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 у м. Полонному Шепетівського району Хмельницької області по вул. Академіка Герасимчука було зупинено легковий автомобіль марки «ВМW» моделі «530 D» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 23.12.2025 позбавлений права керувати транспортними засобами.

27.02.2026 відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000256 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України.

26.02.2026 під час огляду місця події легковий автомобіль марки «ВМW» моделі «530 D» д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, 2004 року випуску, належний ОСОБА_6 , вилучено та поміщено на територію ВПД № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, що у м. Полонному по вул. Героїв Майдану, 6.

Постановою старшого слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 від 27.02.2027 легковий автомобіль марки «ВМW» моделі «530 D» д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, 2004 року випуску, належний ОСОБА_6 визнано речовим доказом.

Для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального правопорушення, зокрема для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, враховуючи, що транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність у його арешті, оскільки незастосування цього заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до його зникнення або пошкодження.

Слідчий ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд клопотання без їхньої участі.

В силу положень частини 1 статті 172 КПК України їхня неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Шепетівським РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000256 від 27.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 від 27.02.2027 легковий автомобіль марки «ВМW» моделі «530 D» д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, 2004 року випуску визнано речовим доказом та залишено на зберіганні на території арешт- майданчику ВПД № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Відповідно до статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (частина друга статті 170 КПК України).

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 1 статті 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, метою накладення арешту вказав досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального правопорушення, зокрема, встановлення обставин, що підлягають доказуванню.

Проте така мета не є підставою для арешту майна відповідно до частини 2 статті 170 КПК України.

Також в порушення вимог частини 2 статті 171 КПК України слідчим не вказано у клопотанні обґрунтування необхідності арешту майна - обставин на підтвердження того, що незастосування арешту призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також у клопотанні не зазначено, чому казаний автомобіль не може бути переданий його власнику ОСОБА_6 на відповідальне зберігання.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 237, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1