КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , вивчивши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 лютого 2026 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 з-під варти в порядку ст. 206 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_2 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою звільнити з-під варти ОСОБА_3 .

Перевіривши зміст апеляційної скарги та вивчивши матеріали даного судового провадження, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 лютого 2026 року необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України. Так, згідно ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У ст. 309 КПК України наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, та визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Зі змісту оскаржуваної ухвали убачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 закінчено, вона набула статусу обвинуваченої у кримінальному провадженні, відносно неї 01 серпня 2025 року ухвалено вирок згідно вимог ст. 374 КПК України та визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, призначено покарання у виді 12 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з моменту її фактичного затримання, тобто з 24 вересня 2022 року. Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 до набрання вироку законної сили залишено попередній - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Відповідно до положень ч. 4 ст. 374 КПК України в резолютивній частині вироку зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом, а також рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Зокрема, вказаним вироком в порядку ч. 4 ст. 374 КПК України вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної силі, а саме: до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 залишено без змін.

На даний час справа перебуває на апеляційному розгляді в Київському апеляційному суді, де оскаржується вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 01 серпня 2025 року. Відтак, правила ст. 309 КПК України не можуть бути застосовані оскільки нею регулюються оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування.

Положення ст. 206 КПК України не регламентує порушення звільнення особи з-під варти, а визначає загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини. Відтак, ухвали постановлені в порядку цієї статті окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягають.

Отже, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 лютого 2026 року про відмову в задоволенні скарги щодо звільнення останньої з-під варти в порядку ст. 206 КПК не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відтак, у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 лютого 2026 року необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 309, 392, 399 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 лютого 2026 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, тобто адвокату ОСОБА_2 разом з його апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня отримання копії ухвали до Верховного суду.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_4

Єдиний унікальний № 761/4072/26 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_5

Провадження № 11сс/824/2599/2026 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст. 309 КПК