Справа № 132/860/26
Ухвала

Іменем України

16 березня 2026 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 11.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, погоджене прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2026 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся з клопотанням слідчий СВ відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 10.02.2026, перебуває у власності ОСОБА_4 , жительки АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивовано тим, що 11.03.2026 до чергової частини ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що на автодорозі М-21 трапилась ДТП з потерпілим. Виїздом СОГ на місце події встановлено, що водій автомобіля «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вказаній автодорозі в межах м. Калинівка в напрямку м. Вінниця, проігнорувавши вимоги тимчасових дорожніх знаків, здійснив з`їзд в праву смугу руху, де допустив наїзд на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 майстра ТОВ ГК "Автострада", який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження.

Дані відомості відповідно до вимог ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2026 року за № 0000089 та розпочато досудове розслідування.

Під час проведення огляду місця ДТП в м. Калинівка Хмільницького району Вінницької області на 283-у км автодороги «Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський», тимчасово вилучено автомобіль «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 . Автомобіль, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 10.02.2026, перебуває у власності ОСОБА_4 , жительки АДРЕСА_1 , яка є співмешканкою ОСОБА_5 .

В подальшому 11.03.2026 тимчасово вилучений автомобіль «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000089.

Необхідність у арешті тимчасово вилученого автомобіля обґрунтовується наявністю підстав вважати, що він є речовим доказом, а не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речового доказу, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, тимчасово вилучений автомобіль «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження даного майна, наявні підстави для накладення арешту.

У поданій письмовій заяві слідчий СВ ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 підтримав заявлене ним клопотання, просить розглядати клопотання без його участі та без фіксації процесуальних дій за допомогою технічних засобів.

У поданій письмовій заяві власник автомобіля проти заявленого слідчим СВ ВП № Хмільницького РВП клопотання заперечує та просить розглядати клопотання без її участі та без фіксації процесуальних дій за допомогою технічних засобів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутність власника майна на яке накладається арешт.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заявник в клопотанні зазначив, що тимчасово вилучене майно у даному кримінальному провадженні, а саме автомобіль «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , є речовим доказом по даному кримінальному проваджені, вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речового доказу, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, наявні підстави для накладення арешту.

Відповідно до ст. 171 КПК України, підтвердженням права власності на майно, що належить арештувати, є відповідні документи або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном підозрюваним, потерпілим, третіми особами. В даному випадку вказаними документами є протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 11.03.2026,

свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане 10.02.2026,

які свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном та обставини за яких їх було вилучено.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником в клопотанні доведено необхідність накладення арешту на вилучене майно, оскільки воно має значення речового доказу та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи, що право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ утручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Відповідно до п.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 10.02.2026, перебуває у власності ОСОБА_4 , жительки АДРЕСА_1 .

При цьому, залишення автомобіля «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , у розпорядженні органу досудового розслідування, що означає позбавлення власника права користування ними, за відсутності такої необхідності для забезпечення потреб досудового розслідування, створить надмірний тягар для власників майна, і застосування до цього майна заходу забезпечення кримінального провадження у виді встановлення заборони користування ним порушуватиме його право власності на майно та буде невиправданим інтересами досудового розслідування втручанням у права власника.

Тому, застосування арешту на автомобіль в частині заборони користування ним, задоволенню не підлягає, оскільки потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності власника майна. При цьому позбавлення права відчужувати та розпоряджатися вищевказаним майном до прийняття кінцевого процесуального рішення у даному кримінальному провадженні забезпечить можливість огляду цих речей чи проведення за необхідності з їх використанням слідчих та процесуальних дій.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 11.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучений автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 10.02.2026, перебуває у власності ОСОБА_4 , жительки АДРЕСА_1 , та який поміщено на майданчик тимчасового затримання транспортних засобів ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження транспортним засобом.

Після проведення всіх необхідних слідчих дій, автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , повернути його власнику ОСОБА_4 для подальшого його збереження до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення такого арешту.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий Суддя ОСОБА_1