Справа № 308/1907/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001884 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001884 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2026 року призначено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурором 11.02.2026 подано клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання обґрунтовує тим, що в рамках даного кримінального провадження встановлено, що 11.10.2025, приблизно о 09:40 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: м. Ужгород, вул. Кирила та Мефодія, 4, а саме біля банкомату AT «Райффайзен», побачив залишену в ньому банківську карту НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк» на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється офіційним документом. В подальшому на виконання свого злочинного умислу, з метою заволодіння грошовими коштами, які знаходяться на рахунку вказаної банківської карти ОСОБА_3 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, скориставшись моментом коли за його діями ніхто не спостерігав, реалізуючи свій корисливий мотив незаконного збагачення за рахунок чужого викраденого майна, привласнив банківську картку НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк» на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється офіційним документом. Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

11.10.2025, приблизно о 09:40 годині, ОСОБА_3 , находячись за адресою: м. Ужгород, вул. Кирила та Мефодія, 4, а саме біля банкомату АТ «Райффайзен», побачив залишену в ньому банківську карту НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк» ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та привласнив її.

В подальшому, за допомогою вищевказаної банківської картки, якою він попередньо заволодів шляхом привласнення, реалізовуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного викрадення майна, тобто діючи з корисливим мотивом, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на здійснення крадіжки, таємно, повторно, 11.10.2025, в період з 09:39 год. по 09:40 год., здійснив дві операції з отримання готівки через банкомат АТ «Райффайзен» за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 4 в сумі 3000 грн. та 600 грн.

Окрім того, 11.10.2025 о 19:59 год. ОСОБА_3 здійснив розрахунок вищевказаною банківською карткою за покупки товару в магазині «Світлана», за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 47 на загальну суму 159 гривні 99 копійок, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 3759 гривень 99 копійок.

За таких обставин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у привласненні офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів; та за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану.

Прокурор просить враховуючи той факт, що скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим. Крім того, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 ніде не працює, а від так його майновий стан залишається незадовільним, тому відносно нього не представляється можливим обрати запобіжний захід у вигляді застави. Обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки останній розуміючи невідворотність призначення йому покарання терміном від 5 до 8 років позбавлення волі за вчинені ним тяжкі кримінальні правопорушення, ОСОБА_3 може зникнути від слідства і суду. Окрім цього, ОСОБА_3 раніше судимий, однак на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_3 особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави, так як такі ним дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

Прокурор зазначає, що відповідно до вимог п.4 ч. 1. ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_3 може: переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 , вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 не має будь-яких офіційних джерел заробітку коштів, що свідчить про те, що він надалі може вчиняти корисливі кримінальні правопорушення для власного збагачення. Окрім того, ОСОБА_3 неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень та у Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області розглядається обвинувальний, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підтримав, із підстав, зазначених у ньому та просив задовольнити. Вказав, що ризики, які були встановлені слідчим суддею, не зменшилися та продовжують існувати. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив щодо клопотання прокурора просив застосувати домашній арешт в нічний час доби.

Захисник обвиннуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечила проти клопотання, просила змінити обов`язки покладені на обвинуваченого, щоб повідомляти лише прокурора чи суд.

Заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, захисника, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, в частині що стосуються вирішення клопотання прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому Главою 18 КПК України.

Так, згідно ч.3 ст. 315 КПК України, з урахуванням Рішення Конституційного Суду № 1-р/2017 від 23 листопада 2017 року, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно змісту ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу розглядається слідчим суддею за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тобто у порядку ст. ст.193, 194 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з обвинувального акту та доданого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування, на підставі зібраних доказів ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у привласненні офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів; та за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 передбачає покарання у виді карається позбавлення волі строком від п`яти до восьми років з конфіскацією майна, та у відповідності до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.02.2026 року справа №308/18249/25 (1-кс/308/741/26) обрано відносно ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною покидати місце свого фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду. Покладено на підозрюваного ОСОБА_3 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого чи прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби); утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а саме до ГУ ДМС у Закарпатській області. Строк дії ухвали визначено до 2 місяців у межах строку досудового розслідування, тобто до 11.02.2026.

При обранні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 було встановлено ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту встановлено, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що були враховані і слугували підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати.

Так, на даний час судом ще не проведено підготовчого судового засідання, не встановлено обсяг та порядок дослідження доказів, докази ще не досліджувалися, свідки і потерпілий не були допитані.

Суд зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Також судом при вирішенні клопотання про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту враховано дані про особу обвинуваченого, які були взяті до уваги й при обранні запобіжного заходу, а саме, його вік та стан його здоров`я, відсутність відомостей про наявність офіційного заробітку, наявність у підозрюваного судимості.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що прокурором доведено, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, суд вважає, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді цілодобового домашнього арешту, необхідно продовжити.

Продовжуючи вказаний запобіжний захід, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У відповідності з положеннями ч.5 ст.194 КПК України суд, вважає за необхідне продовжити покладені на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду за кожним викликом, вимогою та визначеною періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби); утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а саме до ГУ ДМС у Закарпатській області.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176-178,183, 201, 315, 331, 372, 395, КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, - задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

-прибувати до суду за кожним викликом, вимогою та визначеною періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби);

-утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а саме до ГУ ДМС у Закарпатській області.

Встановити строк дії ухвали та строк дії запобіжного заходу - до 03 квітня 2026 року (включно).

Строк дії обов`язків, покладених судом, встановити до 03 квітня 2026 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Ухвалу для негайного виконання надіслати в орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1