ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_4 та секретаря судових засідань ОСОБА_5 , розглянувши в режимі відео конференції клопотання заступника начальника слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001163 від 20.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Клопотання надійшло до суду 12.02.2026 та відповідає вимогам ст. 192-194 КПК України. Дане клопотання вручено підозрюваному ОСОБА_3 та його адвокату ОСОБА_4 11 та 12 лютого 2026 відповідно.

Слідчим відділом Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001163 від 20.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.03.2022 № 35 молодшого сержанта ОСОБА_3 призначено на посаду водія 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації молодший сержант ОСОБА_3 ,відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, під час дії воєнного стану, напередодні 11.01.2024, у військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації молодшого сержанта ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на самовільне залишення військової частини з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання покладених на нього обов`язків військової служби.

Так, молодший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, займаючи посаду водія 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), 11.01.2024, в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , та безпідставно ухилявся від виконання обов`язків військової служби до 11.01.2026 до моменту затримання працівниками поліції за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Зазначені обставини і стали підставою для звернення до слідчого судді з даним клопотанням з метою обрання запобіжного заходу підозрюваному.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та висловив позицію аналогічну змісту поданого клопотання.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_4 просили обрати більш міякий запобіжний захід, захисник вважає пред`явлену підозру обґрунтованою, проте просив врахувати, що підозрюваний добровільно став на захист держави, проходиві військову службу на різних посадах у ЗСУ, має грамоти, приймав участь у бойових діях, має двох неповнолітніх дітей, 2014 року народження, позитивно характеризується за місцем проживання, а тому дієвим запобіжним заходом у даному випадку може бути домашній арешт.

Суд, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши письмові матеріали клопотання, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що згідно постанови першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001163 від 20.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 407 КК України доручено слідчим Фастівського РУП ГУ НП в Київській області.

11.02.2026 ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

11 лютого 2026 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор обгрунтовантовує підозру ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується наступними матеріалами: актом службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини; повідомлення військової частини про вчинення кримінального правопорушення; допитом підозрюваного ОСОБА_3 , іншими матеріалами кримінального провадження.

Сторона захисту вважає пред`явлену підозру обґрунтованою.

За таких обставин, у діях ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років та відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення віднесено до категорії тяжких кримінальних правопорушень,

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 є забезпечення виконання ним покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Солдат ОСОБА_3 переховується від органів досудового розслідування та/або суду, що підтверджується матеріалами Фастівського РУП ГУНП в Київській області області, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_3 , від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинені ним злочини, один з яких за ступенем тяжкості, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, та покарання за який становить від 5 до 10 років позбавлення волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Окрім того, відповідно до матеріалів, доданих до клопотання, наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, на зміну останніми показів у судовому засіданні.

Матеріали клопотання містять протоколи допиту свідків, а саме прокурор обґрунтовує наявність ризиків, і зазначає, що підозра підтверджується показами свідків ОСОБА_7 ОСОБА_8 , поясненнями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 повідомленням військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення, висновком службового розслідування за вказаним вище фактом, матеріалами на виконаного доручення слідчого та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України вказує на те, що молодший сержант ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 здобув знайомства та має тісні зв`язки з військовослужбовцями вказаної військової частини, а також у разі повернення до місця служби згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України має цілодобово мешкати у спальному приміщенні разом із свідками у цьому ж кримінальному провадженні, при цьому знаходячись з ними на одній території, яку останні не можуть покинути в силу своїх службових обов`язків, перебуває у задовільному стані здоров`я, та з метою уникнення кримінальної відповідальності має можливість та може впливати на свідків, схиляти їх до дачі неправдивих показань,

За таких обставин, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_3 перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе вільно спілкуватись з такими особами та координувати їхні спільні дії щодо приховування слідів вчиненого ним кримінального правопорушення.

Також, існує висока вірогідність ризику вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення, в тому числі пов`язаного з ухиленням від військової служби, в світлі наявності зазначеного ризику необхідно враховувати період початку протиправного шляху ОСОБА_3 . Так, останній достовірно знаючи про воєнний стан на території України, неспровоковану військову агресію проти українського народу з боку російської федерації, усвідомлюючи надзвичайно складний період в житті української нації, протиставив себе державі, суспільному порядку та моральності. Без будь-яких докорів сумління, перебуваючи за місцем проживання вирішив повторно не з`явитися на службу з відпустки з метою ухилення від військової служби.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що прокурором в ході судового розгляду клопотання доведено наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вказані відомості щодо особи ОСОБА_3 об`єктивно вказують на те, що перебуваючи на волі існують реальні ризики, що підозрювана буде мати можливість впливати на свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду та матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Отже, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 на даній стадії досудового розслідування, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При обранні запобіжного заходу, судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_3 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік підозрюваного, та ін.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу окрім іншого повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Між тим, Законом України № 2531-IX від 16.08.2022 статтю 176 КПК України доповнено частиною восьмою, згідно якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно такий запобіжний захід як тримання під вартою.

Враховуючи кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_3 (ч. 5 ст. 407 КК України), а також дію у державі воєнного стану, суд відхиляє позицію сторони захисту і не вважає за необхідне обґрунтовувати неможливість у даному випадку застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

У свою чергу, в умовах воєнного стану на території України, з метою належного покарання осіб, які вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, такий підхід національних судів щодо застосування виключного виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не вплине негативно на обороноздатність держави в умовах воєнного стану, не здійснить підрив авторитету, бойової готовності та боєздатності підрозділу Збройних Сил України та не створить в очах військовослужбовців уяву безкарності та свавілля.

Отже, досягнення мети, визначеної у ст. 177 КПК України, наразі можливе виключно шляхом тримання підозрюваного під вартою.

З урахуванням вищевикладеного, клопотання є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення шляхом застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись вимогами ст. ст. 176 178, 183, 184 КПК України, -

П о с т а н о в и в :

Клопотання заступника начальника слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001163 від 20.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має двох неповнолітніх дітей, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, водія 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , якому призупинено військову службу, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 11 квітня 2026 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 здіснювати шляхом утримання його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Строк дії ухвали до 11.04. 2026 включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п"яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_11