ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/5279/25 Номер провадження 11-кп/814/1080/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6

представника установи ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Подільського районного суду міста Полтави від 08 січня 2026 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)» щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Полтаві, громадянина України, засудженого:

20.03.2023 Шевченківським (Октябрським) районним судом міста Полтави за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Своє рішення суд мотивував тим, що у поведінці ОСОБА_9 спостерігаються позитивні тенденції, але за увесь час відбування покарання, засуджений має шість заохочень у вигляді подяки за виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки, має два стягнення за порушення вимог режиму утримання, у вигляді поміщення до ДІЗО на 10 та 12 діб, стягнення погашені та зняті у встановленому законом порядку. Крім того, ОСОБА_9 фактично відпрацював в червні 2023 року 20 днів, в грудні 2023 року 25 днів, в січні 2024 року 21 день, в лютому 2024 року 9 днів, хоча в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.11.2021. Також, згідно з характеристики від 16.12.2025, 02.12.2024 адміністрацією установи було відмовлено в застосуванні до засудженого ОСОБА_9 статті 82 КК України, як особі яка не довела своє виправлення. Тобто, матеріалами, які надані в розпорядження суду, не доведено, що поведінка засудженого протягом усього періоду відбування покарання вказувала на його неухильне бажання стати на шлях виправлення.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову, якою задовольнити подання установи про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 .

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд недостатньо врахував, що з поданням про умовно-дострокове звільнення звернулася установа відбування покарання, яка вважає, що засуджений довів своє виправлення та може бути звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України.

Вказує, що ст. 118 КВК України передбачає, що офіційне працевлаштування засудженого не може бути обов`язковою вимогою для доведення ним "сумлінного ставлення до праці".

Вказує, що засуджений характеризується позитивно, має заохочення, своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Не врахував, що засуджений підтримує зв`язки з батьками, вину у вчиненому визнав повністю, розкаюється, за весь час відбування покарання в установі характеризується добре, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, стягнення погашені, бере участь в реалізації програми диференційного виховного впливу. Тому вважає, що засуджений довів своє виправлення.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу залишити без змін, представника установи, який зазначив, що засуджений довів своє виправлення, перевіривши матеріали провадження та особової справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

На підставі частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Необхідною умовою застосування положень статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_9 засуджений 20.03.2023 Шевченківським (Октябрським) районним судом міста Полтави за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку покарання ОСОБА_9 рахується з 25.11.2021, кінець строку покарання 25.11.2027.

За час перебування в установі попереднього ув`язнення характеризувався негативно. За порушення вимог режиму відбування покарання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності - 08.05.2023 ДІЗО 12 діб. Заохочень не мав, до робіт не залучався. З 17.05.2023 покарання відбуває в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)». За час відбування покарання характеризується добре. За порушення вимог режиму відбування покарання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності - 03.06.2024 ДІЗО 10 діб за порушення вимог режиму утримання. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Адміністрацією установи заохочувався сім разів за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки. Працевлаштований днювальним відділення, залучався до робіт по благоустрою території і приміщень установи виконання покарань. До виконання робіт із благоустрою ставиться з розумною ініціативою. До праці та до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує. Засуджений має виконавчі провадження на загальну суму 21629,24 грн, які виконані повністю. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Заплановані заходи індивідуальної програми соціально виховної роботи із засудженим реалізовані у повному обсязі, засуджений бере активну участь в їх реалізації та не виявлено потреби у планування нових завдань впливу на криміногенну потребу та у доповненні інших заходів. За час відбування покарання реалізував програму диференційованого виховного впливу «Професія», отримав спеціальність «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів» в Полтавському навчальному центрі №64 при установі. До навчання ставиться позитивно. Займається самоосвітою шляхом читання книг, періодичних видань та перегляду науково популярних телепередач. Прогноз успішної адаптації сприятливий. Схильність до поведінки, що відхиляється, малоймовірна. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Крім цього місцевий суд правильно встановив, що ОСОБА_9 фактично відпрацював в червні 2023 року 20 днів, в грудні 2023 року 25 днів, в січня 2024 року 21 день, в лютому 2024 року 9 днів, хоча в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.11.2021. Також, згідно характеристики від 16.12.2025, 02.12.2024 адміністрацією установи було відмовлено в застосування до засудженого ОСОБА_9 статті 82 КК України, як особі яка не довела своє виправлення.

Тобто вказане свідчить про нестабільну поведінку засудженого під час відбування покарання та залучення до робіт в установі не впродовж усього часу відбування покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

З урахуванням викладеного, зважаючи на обставини вчинення кримінальних правопорушень, те, що злочини були в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тобто злочинів проти здоров`я населення, вчинені за попередньою змовою групою осіб, враховуючи поведінку засудженого за весь час відбування покарання, зокрема наявність порушень умов відбування покарання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що подання про умовно-дострокового звільнення засудженого не підлягає задоволенню, так як засуджений не досяг необхідного ступеню виправлення.

Колегія суддів, звертає увагу на те, що засуджений працював під час відбування покарання в установі та виконував роботи по благоустрою установи та наявність заохочень, те, що під час відбування покарання отримав освіту, проте враховуючи встановлені судом обставини, які зазначені вище, звернення установи з поданням про умовно-дострокове звільнення є передчасним.

Сама по собі позитивна характеристика в установі на час звернення з поданням про умовно-дострокове звільнення є нормальною поведінкою засудженого та є недостатньою підставою для умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

З урахуванням викладеного, підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду міста Полтави від 08 січня 2026 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4