16.03.2026 Справа № 756/2119/26
№ 756/2119/26
№ 1-кс/756/491/26
У Х В А Л А

іменем України

16 березня 2026 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та представника власників майна - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002743, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в:

13 лютого 2026 року прокурор ОСОБА_7 поштовим зв`язком звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002743, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У клопотанні прокурор зазначає, що Оболонським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування, а Оболонською окружною прокуратурою м. Києва процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002743 від 10.11.2025.

Прокурор вказує, що органом досудового розслідування встановлено, що на території м.Києва здійснює свою діяльність Об`єднання ветеринарної медицини в м. Києві, яке є державною установою ветеринарної медицини (, адреса: місто Київ, вулиця Волинська, будинок 12), підпорядковується Головному управлінню Держпродспоживслужби в м. Києві і належить до сфери управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

В свою чергу, Об`єднанню ветеринарної медицини в м. Києві підпорядковані наступні державні ветеринарні лікарні м. Києва: Державна міська лікарня дрібних тварин (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Волинська, буд. 12); Лікарня ветеринарної медицини Оболонського району (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Кульженків Сім`ї, буд. 3); Лікарня ветеринарної медицини Шевченківського району (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 9); Лікарня ветеринарної медицини Святошинського району (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Жмеринська, буд. 5); Лікарня ветеринарної медицини Солом`янського району (адреса місцезнаходження: м. Київ вул. Добрузька, буд. 8); Лікарня ветеринарної медицини Печерського району (адреса місцезнаходження: м. Київ вул. Сергія Миронова, буд. 2); Лікарня ветеринарної медицини Дніпровського району (адреса: м. Київ вул. Райдужна, буд. 67).

Так, у невстановлений досудовим розслідування дату та час, але не пізніше 10.11.2025 у керівництва клінік Об`єднання ветеринарної медицини в м. Києві, виник злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди за видання офіційних ветеринарних документів, виданих всупереч встановлених вимог та без проведення усіх необхідних процедур.

З метою реалізації свого злочинного умислу було розроблено злочинний план отримання від власників тварин неправомірної вигоди за видачу офіційних ветеринарних документів з внесеними до них завідомо неправдивими даними.

Так, для перетину кордону з твариною-компаньйоном необхідно дотримуватися вимог країни, до якої планується здійснити виїзд, а також вимог країн, через які буде здійснюватися транспортування тварини. Для оформлення документів, які відповідають європейським вимогам необхідно пройти прийом у лікаря ветеринарної медицини для проходження чипування (ідентифікації) та щеплення проти сказу. Ідентифікація тварин повинна здійснюватися перед вакцинацією проти сказу або в день її проведення.

Після здійснення вакцинації необхідно здійснити забір крові для дослідження на титри антитіл, який, згідно з пунктом 2 Додатку IV до Регламенту (ЄС) № 576/2013, роблять щонайменше через 30 днів після дати вакцинації та за 3 місяці до дати переміщення. Вказані процедури можна провести у лікарні ветеринарної медицини, і в тому числі державній, або в акредитованій лабораторії, що відповідає вимогам Наказу Мінагрополітики № 288 від 01.08.2014, де проводять відповідні дослідження.

Таким чином встановлено, що підготовка документів для виїзду за кордон з домашніми тваринами має складати близько 4 місяців.

При цьому, лікарями ветеринарної медицини після отримання неправомірної вигоди від власників тварин, видаються документи в порушення вищезазначених вимог, а до офіційних ветеринарних документів вносяться завідомо неправдиві відомості щодо дати проведення щеплень та забору крові для проведення досліджень. За вищевказані «послуги» службові особи районних лікарень ветеринарної медицини, а також Державної міської лікарні дрібних тварин отримують неправомірну вигоду, розмір якої в середньому становить від 7 000 грн. до 12 000 грн. (офіційний платіж не перевищує 2100 грн.).

В ході здійснення досудового розслідування встановлено осіб, які можуть бути причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення: Начальник Об`єднання ветеринарної медицини в м. Києві - ОСОБА_5 ; Заступник начальника Об`єднання ветеринарної медицини в м. Києві - ОСОБА_8 ; Лікар ветеринарної медицини в Оболонському районі м. Києва - ОСОБА_9 ; Провідний лікар ветеринарної медицини клініки дрібних тварин - ОСОБА_10 ; Провідний лікар ветеринарної медицини у Печерському районі м. Києва - ОСОБА_11 ; Провідний лікар ветеринарної медицини у Дніпровському районі м. Києва - ОСОБА_12 ; Провідний лікар ветеринарної медицини у Солом`янському районі м. Києва - ОСОБА_13 ; Провідний лікар ветеринарної медицини Шевченківського району м. Києва - ОСОБА_14 ; Провідний лікар ветеринарної медицини у Шевченківському районі м. Києва - ОСОБА_15 ; Завідувач Лікарні ветеринарної медицини Святошинського району - ОСОБА_16 ; Завідувач лікарні ветеринарної медицини Оболонського району - ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 - пособник, особа, яка здійснює продаж ветеринарних документів через OLX та контактує із завідуючою лікарнею ветеринарної медицини Шевченківського району.

10.02.2026 на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва проведено обшук в приміщенні у приміщення будинку, який є об`єктом незавершеного будівництва та розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :38:140:7762 (Київська обл., с. Осещина, КМ «Міжріччя»), під час якого виявлено та вилучено:73 купюри номіналом 100 доларів США із серійними номерами: PB 21230764N; PK 89376340C; PK 89376339C; PK 89376342C; PK 89376341C; PK 89376344C; PK 89376343C; PK 89376346C; PK 89376445C; PK 89376348C; PK 89376347C; PK 89376330C; PK 89376329C; PK 89376332C; PK 89376331C; PK 89376334C; PK 89376333C; PK 89376336C; PK 89376335C; PK 8976338C; PK 89376337C; PK 89376320C; PK 89376319C; PK 89376321C; PK 89376322C; PK 89376324C; PK 89376323C; PK 89376326C; PK 89376325C; PK 89376309C; PK 89376310C; PK 89376311C; PK 89376312C; PK 89376313C; PK 89376314C; PK 89376315C; PK 89376316C; PK 89376317C; PK 89376318C; PK 89376327C; PK 89376328C; PK 98354385C; KB 6602799D; HL 79987764D; KD 70874393A; KK 17096510C; KF 36655077B; HG 15322570B; KB 72474597Q; KF 79583386B; HD 13313070B; KB 23256572C; CF 74032700A; HB 22882323R; KL 04820995A; FL 32610359C; KB 66773267D; HG 43208162B; KB 04135116F; HL 95876069F; KB 92945648J; CB 63220500E; HK 00615790C; KG 46283128A; KB 74564007J; FK 84692752A; KD 91263092A; KE 43062142B; KF 39192591C; KD 1826933A; KB 97080601G; KB 67840288D; HI 18797618A; 4 купюри номіналом 20 доларів США з серійними номерами: GJ 21113056 A; MB 15386986 A; JF28717574E; PD 81706787 A; 4 купюри номіналом 5 доларів США з серійними номерами: MB 48131899 A; MK 07885868 B; MB 09085665 C; ML 82280113 F; 17 купюри номіналом 100 євро з серійними номерами: EB ; EB ; EB ; EB ; EB ; EB ; EB ; EB ; EB ; EB ; EB ; EB ; EB ; EB ; EB ; EB ; EB ; 1 купюра номіналом 50 євро з серійним номером: EC ; 1 купюра номіналом 10 євро з серійним номером: WB ; 1 купюра номіналом 5 євро з серійним номером: MA .

11.02.2026 слідчим у кримінальному провадженні, винесено постанову про визнання речовими доказами, речей вилучених в ході проведення обшуку в приміщення будинку, який є об`єктом незавершеного будівництва та розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :38:140:7762 (Київська обл., с. Осещина, КМ «Міжріччя»).

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та з метою повного та всебічного проведення досудового розслідування, прокурор просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 10.02.2026 під час проведення обшуку в приміщення будинку, який є об`єктом незавершеного будівництва та розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :38:140:7762 (Київська обл., с. Осещина, КМ «Міжріччя»), у вигляді заборони користування та розпоряджання будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власники майна та їх представник заперечували проти задоволення клопотання, оскільки майно не має ознак речових доказів та жодним чином не стосується даного кримінального провадження.

Водночас, адвокат ОСОБА_6 подав до суду заперечення, у яких зазначає, що ухвалою про проведення обшуку не надано дозволу на відшукання грошовим коштів, вилучені грошові кошти не є речовими доказами у кримінальному провадженні. Також, адвокат зазначає, що ОСОБА_5 не повідомлялось про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі вказаного, а також зважаючи, що клопотання про арешт майна подано з порушенням вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, адвокат ОСОБА_6 , поданими запереченнями просить відмовити в його задоволенні.

Заслухавши позиції учасників судового засідання, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, заперечення адвоката ОСОБА_6 , слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні прокурор вказує на єдину підставу накладення арешту на вказане майно - необхідність збереження речових доказів.

Однак, прокурор належним чином не обґрунтував саме необхідності арешту вказаного у клопотанні майна та його відношення до даного кримінального провадження.

При цьому, з наявних у суду матеріалів, якими прокурор обґрунтовує необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно не убачаються підстав вважати, що майно, вилучене під час обшуку має ознаки речових доказів саме у даному кримінальному провадженні, зокрема були предметом, знаряддям чи засобом вчинення кримінального правопорушення, здобуті внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Також, слідчий суддя зважає і на те, що в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 не повідомлялось про підозру.

Винесення постанови про визнання вилученого майна речовими доказами, не може слугувати достатньою підставою для накладення арешту, оскільки вказана постанова не мотивована та не звільняє прокурора від обов`язку доведення підстави та мети накладення арешту.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ» проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що підстави для накладення арешту не доведені, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002743, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - відмовити.

Органу досудового розслідування врахувати, що на підставі положення ч. 3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Зобов`язати уповноважених осіб Оболонського УП ГУ НП у м. Києві повернути власнику (власникам) майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 10.02.2026 в будинку, який є об`єктом незавершеного будівництва та розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :38:140:7762 (Київська обл., КМ «Міжріччя»).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1