ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1137/25 Номер провадження 11-сс/814/222/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 24 грудня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м. Полтава щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 20 січня 2025 року.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява ОСОБА_6 не містить фактичних даних про вчинення кримінального правопорушення, а слідчий належним чином виконав свої процесуальні обов`язки щодо розгляду заяви та надання відповіді заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 24 грудня 2025 року та постановити нову ухвалу про задоволення його скарги на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м. Полтава щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за поданою ним заявою від 20 січня 2025 року. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя порушив вимоги ст.ст.2, 9, 26, 214, 303 КПК України, навів в ухвалі обставини, які не відповідають дійсності, та не врахував те, що: в поданій ним заяві вказані конкретні факти, час і місце подій кримінального правопорушення, фігуранти цих подій та посилання на докази, які їх підтверджують, а тому за вказаною заявою уповноваженою особою було безпідставно не внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань; він не отримував будь-яких відповідей від слідчих ДБР; положення законодавства не надають право слідчому судді на цій стадії судового провадження досліджувати факти, вказані в заяві про вчинення кримінального правопорушення, та з`ясовувати, чи є в заяві відомості, які вносяться слідчим до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У запереченні прокурор просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_6 .

Учасникам провадження було належним чином повідомлено про місце, дату, час апеляційного розгляду та в судове засідання вони не з`явились. Водночас прокурор і апелянт заявили клопотання про здійснення розгляду апеляційної скарги за їх відсутності.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стадія ж ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про кримінальне правопорушення, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, у силу вимог ч.ч.1 та 2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається в тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Наведений вище підхід узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18 (провадження №51-4229км20), відповідно до якої слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 (провадження №11-1263апп18) також наголосила на тому, що в межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У силу п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Метою наведеної вище норми є забезпечення слідчим суддею початку досудового розслідування за кожною подією ймовірного вчинення кримінального правопорушення, про яку особа (потерпілий чи заявник) повідомила уповноваженого суб`єкта, але останній допустив бездіяльність щодо початку досудового розслідування за такими обставинами. Ця мета є досягнутою, зокрема, в разі постановлення за скаргою особи ухвали про зобов`язання уповноваженого суб`єкта внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою особи. Реалізація ж положень вказаної вище норми забезпечує досягнення завдань кримінального провадження.

Виходячи із завдань, які вирішуються веденням Єдиного реєстру досудових розслідувань, Реєстр утворений та ведеться відповідно до вимог КПК України з метою: забезпечення реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та осіб, які їх учинили, обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень та результатів судового провадження; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; формування звітності про стан кримінальної протиправності та результати роботи органів досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі; інформаційно-аналітичного забезпечення державних органів, у тому числі правоохоронних та судових відповідно до вимог законодавства, що закріплено в п.4 глави 1 Розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора №298 від 30 червня 2020 року (далі- Положення).

З метою недопущення випадку неодноразового внесення одних і тих же самих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх повторної реєстрації, на етапі внесення даних здійснюється автоматичний контроль наявності в Реєстрі вже існуючого правопорушення з дублюючими даними. Перевірка здійснюється за сукупністю відомостей про кримінальні правопорушення, які внесені до Реєстру всіма Реєстраторами, щодо повного збігу даних кримінального правопорушення за такими полями: прізвище, ім`я, по батькові заявника або потерпілого (найменування юридичної особи); інше джерело, з якого виявлено обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; дата й територія вчинення правопорушення (п.2 глави 4 Розділу ІІ Положення).

У той же час, слідчий суддя, суд не наділені правом на збір доказів у кримінальному провадженні. Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому КПК України (ч.1 ст.93 КПК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 подав до ТУ ДБР у м. Полтава заяву від 20 січня 2025 року про вчинення суддею Охтирського районного суду Сумської області ОСОБА_7 та суддями Сумського обласного суду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України, під час розгляду кримінального провадження щодо нього ( ОСОБА_6 ) за ст.176-3 КК України 1960 року (а.п.4).

Затим ОСОБА_6 подав до слідчого судді скаргу на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м. Полтава щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за названою вище заявою (а.п.1).

Слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 , не встановивши в діях уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Полтава бездіяльності, яка полягає у невиконанні вимог ст.214 КПК України (а.п.115-116).

Як убачається з долучених учасниками провадження матеріалів, ОСОБА_6 звертався також до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури із заявою від 20 січня 2025 року про вчинення суддею Охтирського районного суду Сумської області ОСОБА_7 та суддями Сумського обласного суду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364, 365 КК України, під час розгляду кримінального провадження щодо нього за ст.176-3 КК України 1960 року. Ця заява містить, у тому числі наведення відомостей, які за своїм змістом є аналогічними тим, що містяться у вказаній вище заяві ОСОБА_6 від 20 січня 2025 року, поданій до ТУ ДБР у м. Полтава.

03 лютого 2025 року слідчим суддею Вищого антикорупційного суду задоволено скаргу ОСОБА_6 та зобов`язано уповноважену особу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури: внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за названою вище заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень від 20 січня 2025 року (поданою до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури); протягом 24 годин із моменту внесення відомостей направити заявнику витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На виконання цієї ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду, яка набрала законної сили, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 лютого 2025 року за №0000005 було внесено відповідні відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_6 від 20 січня 2025 року й наразі здійснюється досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні, що підтверджується відповідним витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тобто наведені ОСОБА_6 у заяві від 20 січня 2025 року, поданій до ТУ ДБР у м. Полтава, факти вже є предметом досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000005 від 21 лютого 2025 року, яке наразі проводиться Четвертим слідчим відділом (з дислокацією в м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтава.

Ураховуючи викладене вище, права ОСОБА_6 вже були попередньо захищені слідчим суддею в порядку, передбаченому КПК України шляхом постановлення судового рішення про зобов`язання виконати вимоги ст.214 КПК України.

При цьому, законодавством України не передбачено повторне (неодноразове) внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про одну й ту ж саму подію, яка може бути кваліфікована як кримінальне правопорушення, за заявою про кримінальне правопорушення аналогічного змісту.

Між тим, паралельне досудове розслідування щодо одних і тих же фактичних обставин, наведених в аналогічних заявах про кримінальне правопорушення, в рамках різних кримінальних проваджень, призвело би до порушення принципу правової визначеності як елементу засади верховенства права, наявності перешкод в ефективному досягненню завдань кримінального провадження, окреслених у ст.2 КПК України, а також неефективного витрачання людських і часових ресурсів органів досудового розслідування та прокуратури.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 та зобов`язання органу досудового розслідування щодо повторного внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою апелянта від 20 січня 2025 року. За таких обставин, є відсутніми належні й виправдані, а, отже, й достатні підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Отже, доводи апеляційної скарги є неспроможними, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 24 грудня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4