Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

представника заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи "Київський слідчий ізолятор" апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.2024 у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (далі - ТУ ДБР), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.10.2024, відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що заява ОСОБА_5 за своїм змістом та суттю є висловленням незгоди з процесуальними діями суддів у межах розгляду кримінального провадження відносно неї та не є повідомленням про злочин.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу та доповнення до апеляційної скарги, в яких просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу та зобов`язати уповноважену особу (слідчого) ТУ ДБР внести до ЄРДР відомості за її заявою про кримінальне правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує, що її представник ОСОБА_6 разом із супровідним листом направив до ТУ ДБР повідомлення про кримінальне правопорушення з додатками для розгляду в порядку, передбаченому ст.214 КПК України. Вказане повідомлення отримано органом досудового розслідування 30.10.2024, однак ні в порядку, передбаченому ст.214 КПК України, ні відповідно до Закону України «Про звернення громадян» воно розглянуто не було, що свідчить про допущену бездіяльність.

Враховуючи те, що після підтвердження отримання повідомлення органом досудового розслідування будь-якого листа або витягу з ЄРДР вона не отримала, то подала скаргу слідчому судді в порядку, передбаченому ст.303 КПК України. Слідчий суддя, встановивши, що органом досудового розслідування була допущена бездіяльність, тим не менше в задоволенні скарги відмовила, перебравши на себе повноваження слідчого та надавши правову оцінку змісту заяви. Разом з тим, висновки в ухвалі про те, що заявник висловлює незгоду з процесуальними діями суддів у межах розгляду кримінального провадження, є вочевидь хибними, тому що у заяві та додатках до неї вона вказувала про зникнення або знищення 79 процесуальних документів, які офіційно направила через Державну установу «Київський слідчий ізолятор» до Солом`янського районного суду м. Києва і які не були долучені до матеріалів кримінального провадження, при цьому ніколи не зазначала про незгоду з діями суддів.

Також вважає рішення Конституційного Суду України, на яке міститься посилання в ухвалі, таким, що, навпаки, зобов`язує забезпечити ефективність судового контролю за бездіяльністю правоохоронних органів, а посилання на норми щодо незалежності суддів є недоречними з вказаних раніше підстав. Оскільки вона та захисник вичерпали всі можливості для з`ясування того, де знаходяться направлені до суду процесуальні документи, тільки в межах кримінального провадження можна з`ясувати ці обставини.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи заявника ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити частково, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 12.10.2024 представник ОСОБА_6 супровідним листом № Л-05 від 11.11.2024 (помилкова дата) направив до ТУ ДБР повідомлення ОСОБА_5 від 07.10.2024 про вчинене кримінальне правопорушення, яке отримане органом досудового розслідування 30.10.2024.

06.11.2024 ОСОБА_5 подала скаргу слідчому судді, в якій просила: визнати бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) ТУ ДБР, зобов`язати слідчого внести відомості про кримінальне правопорушення за її заявою в ЄРДР і видати їй та її представнику витяг з ЄРДР. Як вказувала заявник, всупереч вимогам ст.214 КПК України відомості про кримінальне правопорушення з її повідомлення до ЄРДР внесено не було.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що у відповідності до вимог ст.2 КК України, ст.214 КПК України, які перебувають у взаємозв`язку, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, і тому реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР, що слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Оскільки ОСОБА_5 просила внести до ЄРДР відомості про можливе вчинення суддями Солом`янського районного суду м. Києва кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_5 за своїм змістом та суттю є висловленням незгоди з процесуальними діями суддів у межах розгляду кримінального провадження відносно неї та не є повідомленням про злочин, який підслідний ТУ ДБР, оскільки містить інформацію, пов`язану із здійсненням судового провадження, а не конкретні дані про вчинення кримінального правопорушення. З огляду на ці обставини і виключне право судів апеляційної чи касаційної інстанцій на оцінку процесуальних дій судді та перевірку законності та обґрунтованості судових рішень згідно з процесуальним законодавством, слідчий суддя розцінив повідомлення заявника як оскарження судових рішень, діяльності судів та суддів у поза процесуальний порядок і в задоволенні скарги відмовив.

З такими висновками колегія суддів не погоджується, оскільки в повідомленні про вчинення кримінального правопорушення від 07.10.2024, вказуючи про вчинення кримінального правопорушення суддями Солом`янського районного суду м. Києва під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , остання вказувала про знищення 78 процесуальних документів, які вона направляла на адресу суду з Державної установи «Київський слідчий ізолятор». На підтвердження цих обставин посилалась на відповіді голови Солом`янського районного суду м. Києва та начальника Державної установи «Київський ізолятор» на адвокатські запити, в яких вказувалась кількість направлених та зареєстрованих канцелярією суду процесуальних документів, у тому числі із зазначенням кількості аркушів, які в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

У відповідності з вимогами п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що повідомлення ОСОБА_5 до ТУ ДБР, яке надійшло 30.10.2024, взагалі, залишено без належного реагування, оскільки відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР слідчим цього органу досудового розслідування внесені не були і ніякої відповіді орган досудового розслідування заявнику не надав.

Розглядаючи скаргу на бездіяльність слідчого, слідчий суддя не перевірив її доводи, не дав оцінку змісту повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, в якому, як слушно вказує ОСОБА_5 , йшлося саме про зникнення процесуальних документів, а не про незгоду з процесуальними діями та рішеннями суду.

А тому, на переконання колегії суддів, ухвала не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам провадження, що згідно зі ст.ст.407, 409, 411 КПК України є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції про призначення нового розгляду в суді першої інстанції і часткового задоволення апеляційних вимог, враховуючи те, що фактично доводи скарги не були предметом розгляду та оцінки слідчим суддею по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 7 жовтня 2024 року, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3