Справа №760/2829/26 1-кс/760/1703/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участі: прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання старшого слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області підполковника юстиції ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення яке внесено до ЄРДР за №0000858 від 23.11.2023 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000858 від 23.11.2023 року,

за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в другій половині березня 2022 року

у військовослужбовця ЗС РФ, громадянина РФ ОСОБА_6 , в період тимчасової окупації Київської області, під час перебування на території окупованого ЗС РФ Вишгородського району Київської області, виник злочинний умисел, спрямований на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема, на території села Катюжанка Вишгородського району Київської області.

20 березня 2022 року, ОСОБА_6 перебував у підпорядкуванні невстановлених військовослужбовців ЗС РФ, знаходився на тимчасово окупованій ЗС РФ території зокрема, в селі Катюжанка Вишгородського району Київської області, усвідомлюючи обставини існування міжнародного збройного конфлікту на території України, близько 10 години, разом з іншими 3-ма невстановленими в ході досудового розслідування військовослужбовцями ЗС РФ, двоє з яких одягнені у балаклави, на військовому вантажному автомобілі марки «УРАЛ» з позначенням літерою «V», будучи озброєним автоматичною зброєю та одягненим у військову форму без розпізнавальних знаків, прибув до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 та інші троє невстановлені органом досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ у вказану дату та місці, звинуватили ОСОБА_7 у тому, що він має зброю та є коригувальник, допомагає ЗСУ та, переконавшись, що ОСОБА_7 , є громадянином України, на момент події у складі Збройних Сил України чи інших військових формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі у бойових діях не брав, до таких дій не готувався, був одягнений у цивільний одяг, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на жорстоке поводження з цивільним населенням, а саме на катування (тортури) у вигляді побиття та погроз вбивством потерпілому, ОСОБА_6 застосував до ОСОБА_7 фізичне насильство, наніс удари кулаком в обличчя. Одночасно, троє інших невстановлених осіб, які є військовослужбовцями ЗС РФ та наразі не встановлені органом досудового розслідування, спостерігаючи за діями ОСОБА_6 , усно підбурювали його до вчинення умисного спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_6 наказав потерпілому ОСОБА_7 стати на коліна та нананіс потерпілому ОСОБА_7 удар прикладом автомата по спині. Від удару прикладом автомату потерпілий ОСОБА_7 впав на землю, після чого ОСОБА_6 почав наносити потерпілому хаотичні удари ногами та прикладом автомату по різним частинам тіла.

При цьому ОСОБА_6 усвідомлював, що ОСОБА_7 , є цивільною особою у розумінні ст. 50 ДП І, тобто особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права та не повинен бути об`єктом нападів.

Внаслідок таких злочинний дій ОСОБА_6 та трьох невстановлених на даний час військовослужбовців ЗС РФ, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних підшкірних гематом (в нижньому грудному, поперековому відділі хребта), забою м`яких тканин голови, спини (нижній грудній, поперековий відділ хребта), грудної клітини, поперекового відділу, стегон, гомілок, що по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, а також множинних переломів ребер з обох сторін (більше двох), що по ступеню тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Далі ОСОБА_6 , з метою залякування ОСОБА_7 , повідомив потерпілого, що якщо підтвердиться інформація, що ОСОБА_7 є коригувальником, то його вб`ють, за ним будуть слідкувати та він має перебувати у своєму домоволодінні і не виходити.

Вказані дії ОСОБА_7 сприйняв як реальну погрозу вбивства та перебував у стані сильного душевного хвилювання і моральних страждань.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що, усвідомлюючи існування міжнародного збройного конфлікту, 20 березня 2022 року, близько 10.00 год., більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у дворі будинку ОСОБА_7 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , будучи озброєним автоматичною вогнепальною зброєю АК та одягненим у військову форму ЗС РФ, в порушення вимог ст. ст. 11, 44, 48, 51, 75, 85 ДП І, ст. ст. 3, 31, 32, 147 Конвенції, діючи умисно, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 є цивільною особою у розумінні ст. 50 ДП І, тобто особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права та яка не повинна бути об`єктом нападів, застосував до ОСОБА_7 фізичне насильство, катування (тортури) у вигляді побиття в тому числі прикладом автомата та погроз вбивством потерпілому з метою примусити його зізнатись в тому, що він є коригувальником вогню ЗСУ.

Унаслідок указаних умисних дій військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_6 цивільній особі ОСОБА_7 : нанесено тілесні ушкодження у вигляді множинних підшкірних гематом (в нижньому грудному, поперековому відділі хребта), забою м`яких тканин голови, спини (нижній грудній, поперековий відділ хребта), грудної клітини, поперекового відділу, стегон, гомілок, що по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, а також множинних переломів ребер з обох сторін (більше двох), що по ступеню тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та застосовано погрозу вбивством з метою отримання визнавальних показань.

Отже, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , своїми умисними діями, що виразились у здійсненні катування (тортур) ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив жорстоке поводження з цивільним населенням у вигляді катування, чим порушив вимоги ст. ст. 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року. та ст. ст. 11, 44, 48, 50, 51, 75, 85 Додаткового протоколу І Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у жорстокому поводженні з цивільним населенням вчиненого групою осіб без попередньої змови між собою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

На думку прокурора, підозра ОСОБА_6 обґрунтовано підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:

- рапортами;

- протоколом допиту свідка від 31.03.2025 року;

- протоколом огляду від 08.04.2025 року;

- висновком експерта №244/1 від 20.06.2025 року;

- протоколом допиту потерпілого від 17.02.2025 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.08.2025 року;

- протоколом слідчого експерименту від 17.02.2025 року;

- висновком експерта №64 від 27.02.2025 року;

- протоколом допиту свідка від 17.02.2025 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.08.2025 року;

- протоколом огляду від 26.06.2025 року;

- протоколом огляду від 04.07.2025 року;

- протоколом огляду від 09.07.2025 року;

- постановою про оголошення підозрюваного в державний та міжнародний розшук від 25.09.2025 року;

- довідкою;

- протоколом огляду від 12.09.2025 року;

- іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

12.09.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Того ж дня, у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 22.09.2025, 23.09.2025, 24.09.2025 опубліковані в загальнодержавному засобі масової інформації - «Урядовий кур`єр», однак підозрюваний до слідчого управління не з`явився.

Одночасно із цим, 12.09.2025 у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 22.09.2025, 23.09.2025, 24.09.2025 опубліковані на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, однак підозрюваний за вказаними викликами не з`явився.

Разом з тим, під час проведенням подальшого досудового розслідування встановити фактичне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не виявилося за можливе.

Згідно інформації наданої оперативним підрозділом, громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходиться на території Російської Федерації.

25.09.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в державний та в міжнародний розшук.

Постановою СБ України зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000858 від 23.11.2023 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Постановою СБ України відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000858 від 23.11.2023 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Метою обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання ним як підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, які дають підстави застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний діє на боці ворога, тобто держави Російської Федерації, яка: 1) відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» за № 2268-VIII від 18.01.2018 визнана країною-агресором; 2) відповідно до статті 12 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими - відповідала за поводження з військовополоненими, незалежно від відповідальності, яку може нести підозрюваний; 3) систематично не виконує норм міжнародного прав (що підтверджується, зокрема, резолюціями Генеральної Асамблеї ООН, наприклад, A/RES/75/192 «Ситуації з правами людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, Україна» від 16.12.2020); 4) систематично не визнає вчинених на території України військових злочинів представниками підрозділів збройних сил та інших силових відомств РФ.

Враховуючи вищевказані обставини, підозрюваний з метою уникнення відповідальності на території України, за інкриміноване йому кримінальне правопорушення (злочин), за який вразі доведеності вини передбачено реальне покарання від 8 до 12 років позбавлення волі, може і надалі переховуватись від органів досудового розслідування та суду на території країни-агресора.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний має реальну можливість знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема службові документи щодо проходження ним військової служби в складі ЗС РФ та виконання бойових завдань на території України;

Наведене свідчить про усвідомлення підозрюваним та іншими військовослужбовцями ЗС РФ обставин протиправної діяльності, яка провадилася ними в період окупації окремих населених пунктів Вишгородського району Київської області.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний діючи на боці ворога - держави російської федерації, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, як самостійно, так і через інших військовослужбовців збройних сил Російської Федерації, наприклад через соціальні мережі, оскільки анкетні відомості потерпілих та свідків наявні при матеріалах цього клопотання.

В такому разі підозрюваний, ознайомившись з матеріалами поданого клопотання, зокрема зі змістом показань допитаних у кримінальному провадженні потерпілих та свідка, зможе шляхом залякування незаконно схилити потерпілих та свідка до зміни своїх показань в суді, які, з огляду на викладене, можуть бути використані в якості доказу лише під час безпосереднього їх отримання в ході допиту в судовому засіданні.

Окрім цього, ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний діючи на боці ворога - держави російської федерації, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, як самостійно, так і через інших військовослужбовців збройних сил Російської Федерації, оскільки анкетні відомості свідків та потерпілих наявні при матеріалах цього клопотання.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що згідно відомостей у відкритих джерелах інформації зокрема в ЗМІ, на початку квітня 2022 року підрозділи збройних сил російської федерації, у т. ч. підрозділ, в якому проходив службу підозрюваний, вийшли з окремих території Київської області, з метою перегрупування своїх сил для зосередження основних зусиль на інших напрямках фронту.

Наведені вище обставини свідчать про те, що підозрюваний може перебувати або на території Російської Федерації або на території східних областей України, що дає підстави стверджувати про наявність вагомих ризиків вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, необхідно оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1. зібрані у ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

2. тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є достатньою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

3. вік та стан підозрюваного дозволяє йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаних кримінальних правопорушень, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, того що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, має достатні можливості для негативного впливу на хід досудового розслідування та судового розгляду, шляхом незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також може приховати, знищити чи спотворити речові докази, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, то до нього необхідно обрати лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищенаведене, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є обрання до підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, згідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Окрім того, положеннями абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114", 258-258"5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Також, відповідно до п. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та /або оголошений у міжнародний розшук.

Ураховуючи вищевикладене, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому відносно останнього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, що зумовлено виконанням, передбаченого ст. 2 КПК України, завданням кримінального судочинства, для виконання якого орган досудового розслідування звертається із клопотанням до слідчого судді.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав із наведених в самому клопотанні підстав і також просить обрати підозрюваному громадянину Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, оскільки сторона обвинувачення (слідчий та прокурор) не надали суду актуальних та належних доказів на підтвердження того, що підозрюваний на даний час перебуває на тимчасово окупованій території України або території рф, у матеріалах справи відсутні фактичні дані для задоволення клопотання. Враховуючи викладене, захист просить відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновків, які мотивує наступним чином.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, того, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, має достатні можливості для того щоб негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, приховування, знищення чи спотворити речові докази, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, може вчиняти інші кримінальні правопорушення - до нього необхідно застосувати лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142, 258-2585, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме - тримання під вартою.

Враховуючи вищенаведене, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є застосування до підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, згідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Окрім того, положеннями абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-2585, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Також, відповідно до п. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи вищевикладене, в слідчого судді є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що зумовлено виконанням, передбаченого ст. 2 КПК України, завданням кримінального судочинства, для виконання якого орган досудового розслідування звертається із клопотанням до слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 188, 193, 194 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1