Справа № 404/1336/26
Номер провадження 1-кс/404/613/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Кропивницькому заяву ОСОБА_3 про відвід групи прокурорів Кіровоградської обласної прокурори по кримінальному провадженню №0001084 за ст.ст. 365, 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з заявою про відвід групи прокурорів Кіровоградської обласної прокуратури, оскільки досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001084 за ст.ст. 365, 366 КК України, проводиться з метою перевірки процесуальних дій та рішень працівника Кіровоградської обласної прокуратури. Підставою відводу невизначеної кількості прокурорів є сумнів заявника в упередженості прокурора.

Заявник вимогу підтримав.

Згідно з ч. 2 ст. 80 КПК України, заяву про відвід може бути заявлено особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Перелік підстав для звернення з заявою про відвід дізнавача, слідчого, прокурора є вичерпним і поширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ст. 77 КПК України, дізнавач, слідчий, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

У цьому кримінальному провадженні заявлений суб`єкт оскарження не є: заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача, не брав участь в цьому провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач. Особисто прокурор/слідчий/дізнавач та його близькі родичі чи члени його сім`ї не заінтересовані в результатах кримінального провадження.

На підставі ст. 55 КПК України, заявник має право звернутися з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України; при необхідності подати скаргу до слідчого судді на дії чи бездіяльність чи оскаржити процесуальні рішення (ст. ст. 303-308 КПК України). Ймовірне зволікання, професійний рівень і ділові якості одного з представників сторони обвинувачення можуть стати приводом для можливого дисциплінарного провадження, проте не підставою для відводу.

Чинний КПК України не містить поняття "зловживання процесуальним правом", разом з цим 30 травня 2018 року, Верховний Суд висловив правову позицію з приводу заборони зловживання процесуальними правами, що є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (по справі 676/7346/15-к) Процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використовує їх для зловживання (постанова ВС від 09 квітня 2019 року у справі №306/1602/16-к).

Доводи заявника ґрунтуються на передчасних суб`єктивних припущеннях без фактичних даних, які б свідчили про існування обставин для відводу. Зі змісту заяви вбачається, що вся її суть зводиться до незгоди скаржника з процесуальними діями прокурора в іншому кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 40 та ст. 36 КПК України, прокурор є процесуально незалежними особами. Процесуальна незалежність - один із елементів особливого статусу представника сторони обвинувачення. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення для забезпечення здійснення досудового розслідування неупередженим, безстороннім і справедливим дізнавачем, слідчим, прокурором та передумовою для верховенства права та основоположною гарантією справедливого досудового розслідування і судового розгляду.

Дії та рішення прокурора вважаються законними, доки вони не скасовані або не переглянуті в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальна дія і рішення прокурора, його законність та обґрунтованість може бути предметом розгляду лише під час апеляційного провадження по справі 402/319/21 на вирок Ульянівського районного суду Кіровоградської області від 09.08.2023 року стосовно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 289 КК України. Процесуальна діяльність службової особи пов`язана зі збором, оцінкою доказів і прийняттям процесуального рішення є суто суб`єктивними оціночними дискреційними повноваженнями яке не передбачають кримінально карної поведінки.

Похідні досудові розслідування не впливають на результат апеляційного розгляду обвинувального вироку, в якому має бути остаточно вирішено питання про належність та допустимість доказу. Засуджений який не згоден з процесуальним рішенням, не повинен повторно ініціювати реєстрацію чергового досудового розслідування, обраний спосіб захисту не стане для нього ефективним.

Заявник обрав неправильний спосіб захисту, оскільки спростування державного обвинувачення, заперечення доказів і оцінка дій учасників кримінального провадження відбувається в іншому процесуальному порядку за іншою процедурою, під час судового розгляду, шляхом подання апеляційної/касаційної скарги по кримінальному провадженню. Засуджений і прокурор мають власне бачення правозастосування. Наявні між ними розбіжності врегульовані законодавцем та прямо передбачені положеннями Глави 26 КПК України, з можливістю оскарження таких розбіжностей за правилами вже існуючого судового провадження.

Таким чином заперечення скаржника, незгода із процесуальними діями і рішеннями сторони обвинувачення, у будь-який інший спосіб, дій та рішень щодо проведення досудового розслідування поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається. У правовій державі виключається настання кримінальної відповідальності чи заподіяння шкоди за висловлювання та вчинення дій на виконання власної правової позиції прокурора. Отже засуджений ОСОБА_3 не зазначив відомостей, які могли бути підставою відводу групи прокурорів.

Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі №21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі є протиправним втручанням і посяганням на процесуальну незалежність». Дії скаржника спрямовані дискредитацію процесуальної діяльності представників сторони обвинувачення можуть вказувати на спроби протиправно втручатись, впливати і у поза процесуальний спосіб формувати негативне сприйняття однієї з сторін кримінального провадження, тобто посягати на процесуальну незалежність представників сторони обвинувачення. Службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність прокурора і не посягати на неї.

Зниження рівня процесуальної незалежності та гарантій прокурора опосередковано призведе до обмеження реалізації прав представників сторони обвинувачення. Доводи викладені в заяві скаржника потребують перевірки у межах апеляційного розгляду кримінального провадження, по якому вирішується обвинувальний акт, і не потребують процесуального дублювання у новому кримінальному провадженні.

Правовий статус і права обвинуваченого, засудженого дозволяють під час судового слідства, апеляційного розгляду висловлювати свої доводи, міркування, заперечення, в тому числі і з приводу неналежності та недопустимості зібраних стороною обвинувачення доказів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 квітня 2023 року по справі №357/8277/19 зробила висновок щодо необхідності застосування принципу "один спір - одне рішення суду" який означає, що по кожному окремому спору між сторонами має бути ухвалене одне, остаточне судове рішення. Це означає, що суд не повинен штучно розділяти обставини які підлягають доказуванню на частини чи приймати судові рішення по кожному окремому доказу, а повинен розглянути, оцінити і вирішити всю сукупність питань, які виникли між сторонами по первинному провадженню. Нема потреб множити досудові розслідування і судові рішення ухвалені між тими ж сторонами, за тих самих обставин, проте у різних досудових провадженнях.

Іншою, проте безумовною підставою відмови, є порушення принципу правової визначеності. (ст. 6 Конвенції)

Загальне посилання заявника на «групу прокурорів» знеособлює особу, тобто виключає можливість забезпечити судовий контроль, зокрема під час розгляду заяви про відвід прокурора.

Керуючись ст.ст.77, 81 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід групи прокурорів Кіровоградської обласної прокурори по кримінальному провадженню №0001084 за ст.ст. 365, 366 КК України, - відмовити .

Ухвала слідчого судді не оскаржується в апеляційному порядку. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого судового засідання (ст. 307 КПК України).

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1