Справа № 710/914/25
Провадження № 1-кп/710/3/26
УХВАЛА

щодо продовження дії запобіжних заходів

10.02.2026 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора начальника Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 ,

розглянувши у приміщенні Шполянського районного суду Черкаської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та про продовження запобіжного заходу у вигляді застави щодо дії обов`язків обвинуваченому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001310, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, неодруженого, освіта середня, на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб не має, депутатом не являється, особою з інвалідністю не являється, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с. Красний Луч, Луганської (Ворошиловоградської) області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , освіта середня, пенсіонер, одружений, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, депутатом не являється, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В Шполянському районному суді Черкаської області перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2024 за №0001310 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

10.02.2026 прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , так як вважає, що наявні ризики, визначені п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. А саме: ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 307 КК України, за шо передбачено покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а тому є підстави вважати що під острахом кримінальної відповідальності усвідомлюючи невідворотності покарання за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, з метою уникнення покарання він може переховуватись від суду. Крім того, з огляду на матеріали кримінального провадженням вбачається, що ОСОБА_4 тривалий час систематично вчиняв кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом наркотиків, зокрема, збував психотропні речовини, що приносило йому певний дохід, а тому з урахуванням цього, керуючись корисливим мотивом цілком ймовірно, що ОСОБА_4 , продовжуватиме вчиняти злочини вказаної категорії.

10.02.2026 прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді застави в частині дії обов`язків, які покладені на ОСОБА_5 , так як вважає, що наявні ризики, визначені п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. А саме: ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 307 КК України, за шо передбачено покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а тому є підстави вважати що під острахом кримінальної відповідальності усвідомлюючи невідворотності покарання за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, з метою уникнення покарання він може переховуватись від суду. Крім того, з огляду на матеріали кримінального провадженням вбачається, що ОСОБА_5 тривалий час систематично вчиняв кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом наркотиків, зокрема, збував психотропні речовини, що приносило йому певний дохід, а тому з урахуванням цього, керуючись корисливим мотивом цілком ймовірно, що ОСОБА_5 , продовжуватиме вчиняти злочини вказаної категорії.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, вказавши що прокурором не доведено існування жодного ризику, передбачених ст.177 КПК України, у обвинуваченого не має намірів переховуватися від суду, чи продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, обвинувачений тривалий час перебуває під вартою. Окрім того, можливо застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник щодо продовження запобіжного заходу у вигляді застави не заперечували.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів обвинуваченим, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 11.04.2025 близько 18 год. 45 хв., діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , з метою досягнення спільної злочинної мети, спрямованої на незаконний збут психотропної речовини, перебуваючи за місцем проживання останнього по АДРЕСА_1 отримав у нього порошкоподібну речовину у фольговому згортку, яка згідно висновку експерта від 24.04.2025 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, масою в перерахунку на амфетамін-основу 0,131 г та зберігав при собі з метою подальшого збуту іншій особі за грошові кошти в сумі 500 грн. В подальшому ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , з метою досягнення спільної злочинної мети, спрямованої на незаконний збут психотропної речовини, 11.04.2025, близько 18 год. 50 хв., після отримання від останнього зазначеного фольгового згортка з психотропною речовиною, знаходячись на початку вул. Краєвидна зі сторони вул. Центральна, в с. Лебедин Звенигородського району Черкаської області, незаконно збув його за грошові кошти в сумі 500 грн. особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , залученій до проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Він же, діючи повторно, умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 01.05.2025 близько 14 год. 45 хв., діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , з метою досягнення спільної злочинної мети, спрямованої на незаконний збут психотропної речовини, перебуваючи за місцем проживання останнього по АДРЕСА_1 отримав у нього порошкоподібну речовину у фольговому згортку, яка згідно висновку експерта від 19.05.2025 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, масою в перерахунку на амфетамін-основу 0.124 г. та зберігав при собі з метою подальшого збуту іншій особі за грошові кошти в сумі 500 грн. В подальшому ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , з метою досягнення спільної злочинної мети, спрямованої на незаконний збут психотропної речовини, 01.05.2025, близько 14 год. 50 хв., після отримання від останнього зазначеного фольгового згортка з психотропною речовиною, знаходячись поблизу будинку № 58, по вул. Краєвидна, в с. Лебедин Звенигородського району Черкаської області, незаконно збув його за грошові кошти в сумі 500 грн. особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , залученій до проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений повторно.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у невстановлені слідством день, час, місці та спосіб, придбав порошкоподібну речовину, яка згідно висновку експерта від 24.04.2025 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, масою в перерахунку на амфетамін-основу 0,131 г, та зберігав за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту до 11.04.2025, коли близько 18 год. 45 хв. перебуваючи за місцем проживання, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , передав останньому вказану речовину у фольговому згортку з метою подальшого збуту ОСОБА_4 іншій особі за грошові кошти в сумі 500 грн.

У свою чергу ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , з метою досягнення спільної злочинної мети, 11.04.2025, близько 18 год. 50 хв., після отримання від останнього зазначеного фольгового згортка з психотропною речовиною, знаходячись на початку вул. Краєвидна зі сторони вул. Центральна, в с. Лебедин Звенигородського району Черкаської області, незаконно збув його за грошові кошти в сумі 500 грн. особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , залученій до проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Також, ОСОБА_5 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлені слідством день, час, місці та спосіб, придбав порошкоподібну речовину, яка згідно висновку експерта від 19.05.2025 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, масою в перерахунку на амфетамін-основу 0,124 г. та зберігав за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту до 01.05.2025, коли близько 14 год. 45 хв. перебуваючи за місцем проживання, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 передав останньому вказану речовину у фольговому згортку з метою подальшого збуту ОСОБА_4 іншій особі за грошові кошти 500 грн.

У свою чергу ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , з метою досягнення спільної злочинної мети, 01.05.2025, близько 14 год. 50 хв., після отримання від останнього зазначеного фольгового згортка з психотропною речовиною, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 , незаконно збув його за грошові кошти в сумі 500 грн., особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , залученій до проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений повторно.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених обставин, придбав невстановлену кількість психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін та невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, які з метою подальшого збуту зберігав за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 до 01.05.2025. Злочинна діяльність ОСОБА_5 була припинена 01.05.2025, коли під час проведення в період часу з 15:50 год. до 18:19 год. обшуку домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , в гаражному приміщенні, яким користується ОСОБА_5 , працівниками поліції виявлено та вилучено:

- в тумбочці шматок скла, на якому розміщенні дві пластикові картки, металеве лезо канцелярського ножа та порошкоподібна речовина, яка відповідно до висновку експерта від 12.05.2025 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0.770 гр. та особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, масою 0.262 гр.

- електронні ваги «Pocket scale», у змивах з поверхні яких виявлено відповідно до висновку експерта від 13.05.2025 психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін;

- електронні ваги «Pocket scale», у змивах з поверхні яких виявлено відповідно до висновку експерта від 13.05.2025 психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін та особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, особливо небезпечних психотропних речовин, вчинене повторно.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Надаючи оцінку ризикам наведеним у клопотанні суд вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 2 ст. 307 КК України, у якому обґрунтовано обвинувачуються обвинувачені, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, суд виходить із того, що обвинувачені вчинили суспільно небезпечну та загрозливу для громадян поведінку. Підстав вважати, що обвинувачені не повторять таких дій у суду немає, переконливих та достатніх доводів, які б вказували на інше, стороною захисту не надано та не доведено. Відтак, наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України доведено.

Серйозність пред`явленого обвинувачення, відповідно до п.81 рішення ЄСПЛ у справі від 26.07.2001 «Ілійков проти Болгарії» є тим фактором, який надає можливість продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки це є один із аспектів при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження заняття злочинною діяльністю.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, що обумовлює наявність певних особливостей. Зокрема, на стадії судового провадження такий стандарт доказування як «обґрунтована підозра» втрачає свою актуальність і при оцінці доказів повинен бути застосований критерій доведеності «поза розумним сумнівом», який випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Однак цей критерій може бути застосований тільки під час ухвалення остаточного судового рішення, яким буде розглянуто справу по суті.

Намагання надати оцінку доказам, які були досліджені в результаті судового розгляду кримінального провадження до ухвалення остаточного судового рішення може бути сприйнято сторонами як ознака упередженості суду.

Інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення можуть викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.

При цьому суд враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для судового провадження подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Стороною захисту не доведено, що наведені прокурором ризики відпали та обвинуваченому можливо змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

При цьому, обвинуваченим та його захисником не доведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, які нові обставини виникли після прийняття рішення про застосування запобіжного заходу.

Посилання захисника на наявність у обвинуваченого постійного місця проживання в даному випадку не є визначальним.

Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, суд вважає виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Наявність ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявність обґрунтованої підозри унеможливлює застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного засобу, та зважаючи на вказане раніше, забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, можна лише шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 належить до задоволення.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право в даному випадку визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи питання щодо розміру застави суд враховує, що її розмір спрямований на забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого з метою виконання покладених на нього обов`язків, недопущення продовження злочинної діяльності, вчинення нових кримінальних правопорушень чи вчинення дій, спрямованих на перешкоджанню встановленні усіх обставин у кримінальному провадженні, при цьому розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

За таких обставин, задля досягнення дієвості кримінального провадження, запобігання існуючим ризикам, недопущення негативного впливу обвинуваченого на хід судового розгляду, суд вважає призначити заставу у сумі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час становить 99840,00 грн. (30 х 3328,00 грн.), з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави, зокрема: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон), 4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді обов`язків, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує те, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину.

Оскільки метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, суд відмовляє в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання.

Таким чином, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобіганню зазначеному вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у вигляді застави та відповідно строк дії обов`язків, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, передбачених п. 1-3 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 194, 196, 206, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та про продовження запобіжного заходу у вигляді застави щодо дії обов`язків обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком два місяці, тобто до 10.04.2026.

Строк дії ухвали щодо запобіжного заходу про тримання під вартою до 10.04.2026.

Визначити розмір застави, у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 99840,00 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок гривень), у разі внесення якої обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити з-під варти.

Обвинувачений ОСОБА_4 , або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

У разі внесення застави, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти та покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з місця проживання без їх дозволу; повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон (за наявності), утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 10.04.2026.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,запобіжний захід у вигляді застави в частині виконання обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з місця проживання без їх дозволу; повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, на ОСОБА_5 , визначити до 10.04.2026.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1