Справа № 615/535/26
Провадження № 1-кс/615/111/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області клопотання слідчого СВ ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0019594 від 27.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

встановив:

26.03.2026 до суду надійшло клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб через наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та встановлених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, запобігти яким можливо лише шляхом обрання такого запобіжного заходу.

В обґрунтування наявності ризиків слідчий зазначає, що ОСОБА_6 , розуміючи тяжкість покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання, що відноситься до ризику за п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходили військову службу, в тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно них насильницьких дій, що відноситься до ризику за п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування, тим самим зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що відноситься до ризику за п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, що відноситься до ризику в п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням наявності обґрунтованої підозри викладені обставини, на думку слідчого, дають підстави вважати, що застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання наведених ризиків.

Клопотання погоджено прокурором Харківської спеціалізованої прокуратура у сфері оборони ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини. Наполягав на обґрунтованості підозри та наявності зазначених в клопотанні ризиків, посилаючись на зібрані наразі докази. Звернув увагу, що під час воєнного стану в даному випадку може бути застосовано лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний вину визнав повністю, дійсно звільнився умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом, виконував всі доручені завдання, але через психологічний стан не зміг перебороти страх. Пройшовши реабілітацію після чергового поранення, поїхав додому. Вирішив до в/ч не повертатися. Говорив всім, що психологічно не може проходити військову службу. Згоден відбувати покарання в місця позбавлення волі.

Захисник підтримав клопотання прокурора та позицію підозрюваного.

Заслухавши позицію сторін, перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження в його межах, слідчий суддя доходить такого висновку.

Із доданих до клопотання доказів, 22.05.2024 ОСОБА_6 призваний на військову службу за контрактом із числа осіб, яких умовно-достроково звільнили від відбування покарання. Того ж дня призначений на посаду водія-радіотелефоніста 2 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (Шквал).

26.06.2025 ОСОБА_6 призначений на посаду командира 1 штурмового спеціалізовано взводу 2 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (Шквал).

28.10.2025 приблизно о 08:00 молодший сержант ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, з метою тимчасового ухилення від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце несення служби, а саме місце тимчасового розташування підрозділу в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , незаконно перебував поза межами місця несення служби, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце несення військової служби.

Доводячи злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 в період з 28.11.2025 по 26.03.2026, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами розташування особового складу в/ч НОМЕР_1 , проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин, до моменту встановлення місця його перебування та з`явлення до правоохоронного органу 26.03.2026.

За час відсутності на службі ОСОБА_6 обов`язки військової служби за посадою не виконував, в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд з 28.11.2025 по 26.03.2026.

За цим фактом СВ ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0019594 від 27.11.2025, внесеному до ЄРДР за ч.4 ст.407 КК України.

ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України 26.03.2026 о 06:48 за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей же день, 26.03.2026, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

На підтвердження наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину слідчим суддею досліджено докази: матеріали проходження військової служби та службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби; показання свідків: військовослужбовців - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , односельців - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; матеріали на виконання доручення щодо встановлення місця знаходження: характеристика з місця проживання, витяг з реєстру про право власності на нерухоме майно, вимога спецперевірки, вироки суду та ухвала про звільнення УДО для проводження військової служби за контрактом; ухвала слідчого судді та протокол обшуку, повідомлення про підозру та протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував достовірність та правильність складення зібраних слідчим доказів, не згоден з оцінкою обставин події та кваліфікацією його дій.

Слідчий суддя відзначає, що на цьому етапі кримінального провадження суд не вправі давати оцінку належності, допустимості та достатності доказів, а також обґрунтованості підозри та кваліфікації пред`явленого обвинувачення, оскільки ці обставини підлягають дослідженню безпосередньо судом під час судового розгляду по суті. Разом з тим, досліджених слідчим суддею доказів достатньо для ствердження наявності обґрунтованої підозри.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. (ст.177 КПК України)

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

За змістом ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно із ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, санкція статті якого встановлює покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Із досліджених доказів про особу, згідно обліку по господарської книги №6 с. Перекіп, ОСОБА_6 з 23.12.2004 зареєстрований по АДРЕСА_3 , приблизно з 2018 року знаходився в місцях позбавлення волі. За словами цивільної дружини ОСОБА_14 , в травні 2024 року втупив до лав ЗСУ. Протягом минулого року дійсно періодично з`являвся на території населеного пункту, проводив всій час у громадських місцях (магазинах), після чого серед місцевого населення поширювалась інформація в усній формі про здійснення ним неправомірних дій та аморальної поведінка, але на адресу старости письмових скарг від сусідів та мешканців села не надходило. Більш детальною інформацією старостат не володіє. Неодноразово судимий, звільнений УДО для проходження військової служби за контрактом, яку проходив з 22.05.2024 по 28.10.2025.

Оцінюючи сукупність обставин, визначених ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його винуватості, дані про його особу, та вважає доведеним наявність заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слід відзначити, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (ч.8 ст.176 КПК України).

З огляду на викладене, відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання ним процесуальних обов`язків та попередить вчинення протиправних дій.

За положеннями ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, ст.407 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком 60 днів, тобто до 22.05.2026.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1