УХВАЛА

23 березня 2026 року

м. Київ

справа № 522/12140/24

провадження № 51-1054ск26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2024 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2025 року,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання приписів цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі вказується судове рішення, що оскаржується, а згідно з ч. 5 цієї статті до касаційної скарги додаються копії цих судових рішень. Пунктом 5 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі мають міститися вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Суд зауважує, що засуджений на виконання п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК зазначив про оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2025 року та долучив до касаційної скарги копію лише цього судового рішення. Водночас у своїх вимогах засуджений просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій. Викладене свідчить про допущені суперечності, що створюють сумніви стосовно того, які ж судові рішення оскаржено в касаційному порядку.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 427 КПК визначено, що касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами під час винесення судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Частиною 2 ст. 433 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

В обґрунтування своїх вимог засуджений, окрім іншого, узагальнено стверджує про порушення принципів кримінального провадження, правил оцінки доказів та вимог до судового рішення.

Водночас, вказуючи на недотримання загальних засад кримінального провадження, передбачених статтями 7, 9, 17, 22, 23 КПК, скаржник не уточнює, у чому саме конкретно в цьому провадженні полягають порушення цих принципів з урахуванням приписів зазначених статей.

Також ОСОБА_4 , узагальнено стверджуючи у скарзі про допущення порушень під час оцінки доказів, не вказує, які саме конкретно докази оцінено з порушенням кримінального процесуального закону та не обґрунтовує, у чому полягає порушення місцевим судом правил їх оцінки з урахуванням приписів статей 86-88, 89, 94 КПК.

Крім того, скаржник зазначив про порушення вимог до судового рішення та послався на статті 370, 374, 404, 419 КПК, указуючи, зокрема, що вирок повинен містити детальний аналіз доказів; апеляційний суд не перевірив доводи апеляційної скарги належним чином; ухвала апеляційного суду не містить належної мотивації.

Однак засуджений не конкретизує, які саме: 1) докази з тих, що були предметом дослідження місцевого суду та покладені в основу обвинувального вироку не були оцінені судом; 2) доводи апеляційної скарги не перевірив суд апеляційної інстанції; 3) висновки апеляційного суду не були належно мотивовані.

Щодо обґрунтувань касаційної скарги засудженого, які стосуються невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів зазначає таке. За змістом ст. 411 КПК судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: 1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; 2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; 3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; 4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Водночас зазначені скаржником обґрунтування про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження відповідно до приписів ст. 409 КПК є підставою для скасування або зміни судового рішення під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, проте з огляду на приписи статей 433, 438 КПК не є предметом касаційного розгляду.

Крім того, колегія суддів зауважує, згідно з приписами ч. 1 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Указані вище обставини не дають можливості Верховному Суду однозначно встановити позицію скаржника щодо меж і, відповідно, результатів касаційного розгляду та перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції згідно з ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

З огляду на те, що касаційна скарга засудженого не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги та подання додаткових документів.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3