Справа № 297/760/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/93/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 лютого 2018 рокувідносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, державного інспектора митного посту «Батьово» Закарпатської митниці ДФС, раніше не судимого,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 лютого 2018 рокувизнаний винним і йому призначено покарання за ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 1261-V11 від 13.05.2014; зі змінами внесеними згідно із Законами № 1698-V11 від 14.10.2014, № 770-V111 від 10.11.2015) у виді позбавлення волі на строк п`ять років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій представника органу державної влади строком на два роки, з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді застави продовжено до набрання вироком законної сили, а строк відбуття ним покарання визначено обчислювати з моменту звернення вироку до виконання та його затримання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838- V11 від 26.11.2015) у строк покарання ОСОБА_5 зараховано застосований щодо нього в межах даного кримінального провадження строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 31.01.2016 по 03.02.2016 включно.

У порядку ст. 100 КПК України вирішено долю речових доказів, а саме:

- контрольний взірець фільтрувального паперу, спецпакет № 1; змиви із правої та з лівої руки ОСОБА_5 , спецпакети № № 3, 4, які зберігаються у кімнаті речових доказів прокуратури Закарпатської області, ухвалено знищити;

- грошові кошти на загальну суму 150,10 грн. та 1 700 угорських форинтів, спецпакет під № 4; флеш-накопичувач марки «Apacer» чорного кольору, спецпакет під № 7; мобільний телефон марки «Apple Iphone 5s» сірого кольору, у якому використовується сім-картка з номером НОМЕР_1 , спецпакет під № 6; автомобіль марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який поміщено на територію автостоянки прокуратури Закарпатської області за адресою м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2 а; ключі від указаного автомобілю, які поміщені в спецпакет під № 9; грошові кошти дві купюри номіналом по 500 гривень на загальну суму 1000 гривень, які поміщені до спецпакету під № 1, які належать ОСОБА_5 та зберігаються у кімнаті речових доказів прокуратури Закарпатської області, ухвалено конфіскувати;

- свідоцтво серії НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу марки «Фольксваген Пасат», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, ухвалено зберігати в кримінальному провадженні (том 1, а. к. п. 178);

- службове посвідчення № 000548, видане на ім`я ОСОБА_5 спецпакет під № 5, яке зберігається у кімнаті речових доказів прокуратури Закарпатської області, ухвалено передати до Закарпатської митниці ДФС;

- предмет неправомірної вигоди в сумі 1200 гривень, який зберігається у кімнаті речових доказів прокуратури Закарпатської області, ухвалено повернути свідку ОСОБА_8 , як власнику (том 1, а. к. п. 58-62);

- 39 пачок марки «Capri Bianсo» та 46 пачок марки «LD Pink», поміщених до тютюнові вироби: спецпакету під № 10; 100 пачок марки «Next Violet»; 50 пачок марки «Next Rose», поміщених до спецпакету під № 11; 55 пачок сигарет марки «Rothmans», поміщених до спецпакету під № 12, які зберігаються у кімнаті речових доказів прокуратури Закарпатської області, ухвалено конфіскувати (том 1 а. к. п. 58-62, 63-65, 71-73).

Скасовано накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 02.02.2016 арешт на речові докази у кримінальному провадженні (том 1, а. к. п. 66-68).

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, заставу в розмірі 110 240 грн., після набрання вироком законної сили та припинення запобіжного заходу ухвалено повернути заставодавцю ОСОБА_9 (том 2, а. к. п. 197, 199).

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин у сумі 2150,40 гривень (том 1, а. к. п. 90).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 14.03.2018 виправлено описку, допущену у вироку Берегівського районного суду Закарпатської області від 14.02.2018, зазначивши у вступній частині цього вироку правильний номер кримінального провадження «0000315».

Згідно з вироком, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_5 працюючи на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС, будучи державним службовцем 11 рангу, посада якого може бути віднесена до п`ятої чи шостої категорії, тобто службовою особою, яка займає відповідальне становище, вчинив умисний, корупційний злочин у сфері службової діяльності, а саме, одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди, для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням службового становища, вчинене повторно та поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за таких обставин.

На початку грудня 2015 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день і час, на території митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС, що знаходиться за адресою с. Астей, вул. Дружби народів, 109, Берегівського району, до державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_5 звернулась ОСОБА_8 за роз`ясненням щодо порядку здійснення митного оформлення товару, тютюнових виробів, для переміщення його за межі митної території України на територію Угорської Республіки. При цьому, ОСОБА_5 умисно, з метою одержання неправомірної вигоди поставив перед ОСОБА_8 вимогу про сплату йому неправомірної вигоди за його сприяння з використанням свого службового становища у безперешкодному переміщенні через митний кордон України до Угорської Республіки тютюнових виробів, яке полягало у не проведенні ним огляду її особисто та її ручної поклажі з метою виявлення товарів, які переміщуються через митний кордон України, із приховуванням від митного контролю, та не вжиття стосовно ОСОБА_8 заходів про порушення нею митних правил.

23 січня 2016 року близько 09-ї години 39 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди, знаходячись за місцем роботи на території митного посту «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 500 гривень, за сприяння з використанням свого службового становища у безперешкодному переміщенні через митний кордон України до Угорської Республіки тютюнових виробів, яке полягало у його бездіяльності та невжитті ним заходів щодо запобігання ОСОБА_8 у переміщенні із приховуванням від митного контролю тютюнових виробів марок «LD», «Rothmans», «Capri» в загальній кількості 150 пачок. Після цього, ОСОБА_8 передала ОСОБА_5 вищезазначену неправомірну вигоду, і із прихованням від митного контролю, під своїм верхнім одягом та в ручній поклажі (сумці) перемістила через митний кордон України в Угорську Республіку вказані тютюнові вироби.

31 січня 2016 року близько 12-ї години 22 хвилини, ОСОБА_5 умисно, з метою одержання неправомірної вигоди, знаходячись за місцем роботи на території митного посту «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС, одержав повторно від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 1 200 гривень, за сприяння з використанням свого службового становища у безперешкодному переміщенні через митний кордон України до Угорської Республіки тютюнових виробів, яке полягало у його бездіяльності та невжитті ним заходів щодо запобігання ОСОБА_8 у переміщенні із приховуванням від митного контролю тютюнових виробів у загальній кількості 290 пачок, а саме: 55 пачок сигарет марки «Rothmans», 100 пачок сигарет марки «Next Violet», 50 пачок сигарет марки «Next Rose», 39 пачок сигарет марки «Capri Bianсo» та 46 пачок сигарет марки «LD Pink». Після цього, ОСОБА_8 передала неправомірну вигоду ОСОБА_5 , і із прихованням від митного контролю, під своїм верхнім одягом та в ручній поклажі (сумці) та ручній поклажі (сумці) ОСОБА_10 , перемістила через митний кордон України в напрямку Угорської Республіки тютюнові вироби в кількості 290 пачок, а саме: 55 пачок сигарет марки «Rothmans», 100 пачок сигарет марки «Next Violet», 50 пачок сигарет марки «Next Rose», 39 пачок сигарет марки «Capri Bianсo» та 46 пачок сигарет марки «LD Pink», однак, фактично на територію Угорщини не потрапила, а повернулась в Україну.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 вказує на те, що вирок є незаконним через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Посилається на те, що судом першої інстанції не повністю та з порушеннями досліджені фактичні обставини кримінального провадження, а саме: обставини вчинення кримінального правопорушення (вимагання та одержання неправомірної вигоди); обставини, які штовхнули свідка ОСОБА_11 на звернення до правоохоронних органів та подання заяви про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; обставини, що свідчать про наявність тривалих неприязних відносин між обвинуваченим і свідком ОСОБА_11 ; обставини ідентифікації (помічення) та вручення свідку ОСОБА_11 грошових коштів для подальшого їх надання обвинуваченому як неправомірної вигоди; обставини, що свідчать про вчинення провокації підкупу щодо обвинуваченого з боку працівників УСБУ в Закарпатській області. Також вказує і на те, що судом безпідставно були відхилені клопотання сторони захисту про зміну обсягу дослідження доказів та про призначення дактилоскопічної експертизи у кримінальному провадженні. Крім того, посилається на те, що не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду викладені у вироку висновки суду, зокрема, про те, що: обвинувачений вимагав та одержав від ОСОБА_11 неправомірну вигоду за сприяння у безперешкодному переміщенні нею через митний кордон України тютюнових виробів; ОСОБА_11 із власної ініціативи заявила про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; грошові кошти, які 31.01.2016 ОСОБА_11 нібито передала обвинуваченому як неправомірну вигоду, перед тим були помічені спеціальною хімічною речовиною працівниками УСБУ в Закарпатській області; у даному випадку не було провокації злочину. Разом із тим, вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, зокрема, наявний у матеріалах кримінального провадження диск, на якому зафіксована розмова на угорській мові ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_10 про те, що вони мають підставити обвинуваченого для того, щоб із нього могли стягнути 30000 доларів США за те, що він виявив та затримав партію контрабандного бурштину. Стверджує, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази свідчать про те, що стосовно обвинуваченого була вчинена провокація підкупу з боку працівників УСБУ в Закарпатській області, а ОСОБА_11 є негласним агентом правоохоронних органів. Також зазначає, що обвинувачений не мав реальної можливості будь-яким чином перешкоджати ОСОБА_11 у вільному переміщенні нею через митний кордон України тютюнових вироків, оскільки чинне законодавство дозволяє вивезення даного виду товару громадянами за межі митної території України без сплати вивізного мита, без подання будь-яких документів для здійснення митного контролю та митного оформлення такого товару, а також без письмового декларування такого товару при умові, що його вартість не перевищує 10000 Євро, що у свою чергу свідчить про те, що навіть у разі схиляння обвинуваченим ОСОБА_5 до сплати ОСОБА_11 грошових коштів за сприяння у безперешкодному переміщенні нею через митний кордон України тютюнових виробів, то в його діях скоріше вбачатимуться ознаки складу злочину, передбаченого статтею 190 КК України, а не ст. 368 КК України. Разом із тим, вказує на те, що зміст обвинувачення не свідчить про вимагання обвинуваченим від ОСОБА_11 неправомірної вигоди, погрозу з метою одержання неправомірної вигоди вчиненням чи не вчиненням дій, які можуть завдати шкоди її правам та законним інтересам, чи створення умов, за яких ОСОБА_8 вимушена була дати неправомірну вигоду, щоб запобігти шкідливим наслідкам щодо своїм прав та законних інтересів. Крім того, посилається й на те, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази, на яких ґрунтується обвинувачення (протокол про результати отримання грошових коштів від 22.01.2016, протокол про ідентифікації (помічення) та вручення грошових коштів від 22.01.2016, протокол про результати отримання грошових коштів від 31.01.2016, протокол про ідентифікацію (помічення) та вручення грошових коштів від 31.01.2016), складені старшим оперуповноваженим ВБКОЗ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_12 , і які були підписані ОСОБА_11 , яка у свою чергу не володіє українською мовою, і не могла розуміти їх зміст, є підробленими. Також стверджує, що суд не надав належної оцінки показанням ОСОБА_11 , які підтверджують те, що остання заявила на обвинуваченого з метою помсти, а не тому, що він щось вимагав від неї, а також не відобразив їх у вироку. Разом із тим, посилається на те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотань сторони захисту про визнання доказів сторони обвинувачення недопустимими. Просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а під час апеляційного розгляду дослідити наявні в матеріалах кримінального провадження докази.

До Закарпатського апеляційного суду надійшло клопотання від ОСОБА_5 та його захисника про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_5 та його захисника, які підтримали клопотання, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання, колегія суддів дійшла до таких висновків.

При розгляді поданого клопотання, апеляційний суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові ККС ВС від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23 (провадження № 51-2807км24) про те, що кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності невідкладно.

При цьому, КПК України не встановлює обмежень для розгляду клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності під час апеляційного розгляду.

Положення ч. 13 ст. 49 КК України, якими передбачено підстави та умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не наділяють суд дискрецією, оскільки законодавець чітко визначив, що суд звільняє від кримінальної відповідальності особу в разі існування підстав для застосування положень ст. 49 КК України. Ця підстава звільнення від кримінальної відповідальності є безумовною.

Як зазначив ККС ВС, у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально караного діяння. Адже, у разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду, суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Враховуючи положення ч.4 ст. 286 КПК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. Разом з тим КПК України вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Одночасно слід відмітити, що вирішення питання, пов`язаного із положеннями ст. 49 КК України, не залежить від відношення обвинуваченого до інкримінованого кримінального правопорушення.

Початковим моментом перебігу строку давності є день вчинення особою кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, подія якого мала місце 31.01.2016 року.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується є тяжким злочином.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 грудня 2021 року (справа № 521/8873/18, провадження № 51-413 кмо 21), за змістом п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, частинами 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК України, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК України, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, так як інкриміноване йому діяння було вчинене 31.01.2016 року та на час апеляційного розгляду минуло більше десяти років.

З огляду на дослідженні судом матеріали кримінального провадження, - будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для зупинення перебігу строку давності, зокрема даних про вчинення ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення чи вчинення умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду, колегією суддів не встановлено.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За наведеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 лютого 2018 рокувідносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - скасувати.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України, ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрити.

Заставу, внесену при обранні запобіжного заходу, у відповідності до ч.11 ст.182 КПК України, повернути заставодавцю ОСОБА_9 .

Арешт на речові докази, накладений ухвалою від 02.02.2016 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду скасувати і повернути ОСОБА_5 належне йому майно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді