Справа №760/1276/26 1-кс/760/1137/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000130 від 03.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000130 від 03.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 01.06.2015 ОСОБА_4 стала засновником ТОВ «ЕКСІ» (рос. «ООО «ЭКСИ», ІНН , КПП 463201001, ОГРН 268; види діяльності: оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням та кормами для сільгосптварин; зареєстровано: 305023, РФ, Курська обл., м. Курськ, вул. Енгельса, 90). Генеральним директором призначено ОСОБА_5 . Після утворення товариство розпочало господарську діяльність у РФ з метою отримання прибутку.

У невстановлений час, але не пізніше 24.02.2022, у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник спільний протиправний умисел на ведення господарської діяльності через ТОВ «ЕКСІ» (рос. «ООО «ЭКСИ», ІНН ) з метою власного незаконного збагачення. Зокрема, реалізовуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також те, що своїми діями вони протидіють санкційному тиску на економіку держави-аргесора та забезпечують її стабільність, упродовж 2023 року забезпечили надходження на розрахункові рахунки органів влади держави агресора податків, зборів та інших загальнообов`язкових платежів від ТОВ «ЕКСІ» на загальну суму 413, 4 тис. руб.

27.05.2025 ОСОБА_4 видала довіреність громадянину РФ ОСОБА_6 для організації діяльності ТОВ «ЕКСІ». Це підтверджує передачу матеріальних ресурсів та активів органам РФ та підприємствам, на які поширюються санкції відповідно до рішень РНБО та Указів Президента України.

Крім того, встановлено, що до протиправної діяльності причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянин російської федерації, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець м. Суми, посвідка на постійне проживання на території України НОМЕР_2 ) зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

20.01.2026 на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.01.2026, у справі №760/43/26 було проведено обшук за місце проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено:

- Мобільний телефон Samsung Galaxy Note 10+, номер моделі: SM-N97541 IMEI НОМЕР_3 з сім карткою;

- Жорсткий диск S/N WX81A93T2891;

- Жорсткий диск Hyper 60AABBFO.

20.01.2026 постановою старшого слідчого в ОВС 1-го відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 вказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000130.

З метою збереження вилучених речей, які визнані речовим доказом по кримінальному провадженню, запобіганню можливості їх приховуванню, псуванню, знищенню, перетворенню, відчуження, що буде мати негативні наслідки для кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні на них арешту, в зв`язку з чим прокурор звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся завчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Представник власника майна в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду клопотання повідомлялася завчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб, які беруть участь у розгляді клопотання про арешт майна у судове засідання не перешкоджає його розгляду.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000130, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, 01.06.2015 ОСОБА_4 стала засновником ТОВ «ЕКСІ» (рос. «ООО «ЭКСИ», ІНН , КПП 463201001, ОГРН 268; види діяльності: оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням та кормами для сільгосптварин; зареєстровано: 305023, РФ, Курська обл., м. Курськ, вул. Енгельса, 90). Генеральним директором призначено ОСОБА_5 . Після утворення товариство розпочало господарську діяльність у РФ з метою отримання прибутку.

Разом з тим, встановлено, що до протиправної діяльності причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянин російської федерації, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець м. Суми, посвідка на постійне проживання на території України НОМЕР_2 ) зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

20.01.2026 на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.01.2026, у справі №760/43/26 було проведено обшук за місце проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено:

- Мобільний телефон Samsung Galaxy Note 10+, номер моделі: SM-N97541 IMEI НОМЕР_3 з сім карткою;

- Жорсткий диск S/N WX81A93T2891;

- Жорсткий диск Hyper 60AABBFO.

20.01.2026 постановою старшого слідчого в ОВС 1-го відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 вказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000130.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, в тому числі: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що майно, зазначене у клопотанні прокурора, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, а тому на переконання слідчого судді, наявні правові підстави для накладання арешту з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 167, 168, 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яке було вилучене 20.01.2026 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

Мобільний телефон Samsung Galaxy Note 10+, номер моделі: SM-N97541 IMEI НОМЕР_3 з сім карткою;

Жорсткий диск S/N WX81A93T2891;

Жорсткий диск Hyper 60AABBFO,

заборонивши до завершення досудового розслідування та судового розгляду відчуження, розпоряджатися та користування ним у будь-який спосіб, з метою збереження речових доказів.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1