Житомирський апеляційний суд
Справа №276/276/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/348/26
Категорія ч.1 ст.263 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000311 за апеляційною скарг ою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Хорошівського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іршанськ, Володарсько-Волинського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить дослідити докази по справі, вирок скасувати та призначитиновий розгляд в суді першої інстанції. Вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що приймаючи рішення суд першої інстанції належним чином не проаналізував всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, надав невірну оцінку показам обвинуваченого та свідка ОСОБА_9 , а також письмовим доказам по справі. Надає свою оцінку вказаним доказам та вважає, що докази, які покладені в основу вироку не доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Вказує, що суд першої інстанції не врахував той факт, що гараж, в якому зберігалися речі, схожі на бойові припаси, належить ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 лише орендує його, та вважав вказані речі власністю власника гаража. Зазначає, що під час проведення огляду місця події не було описано індивідуальних ознак вилучених патронів та бойових припасів, а тому існують сумніви стосовно того, що саме вилучені речі досліджувалися експертизою. Посилається на те, що суд не взяв до уваги те, що між обвинуваченим та родичами власника гаража виникали конфлікти, останні заміняли замки на гаражі та не допускали його в гараж. Вказує, що до гаража, де були виявлені речі, схожі на патрони і порох, за 3-4 дні до огляду мала доступ поліція, у тому числі поліцейський ОСОБА_9 , який приймав участь в огляді місця події.

Вироком Хорошівського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2025 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу не обирався.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2024 року у справі №279/182/24.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз (висновки експертів: №СЕ-19/106-24/647-БЛ від 18.01.2024; №СЕ-19/106-24/648-ФХВР від 17.01.2024; №СЕ-19/106-24/649-ФХВР від 16.01.2024; №СЕ-19/106-24/874-ВТХ від 24.01.2024; №СЕ-19/106-24/872-ВТХ від 23.01.2024) в сумі 13 631(тринадцять тисяч шістсот тридцять одну) гривню 04 копійки.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі в 2021 році ОСОБА_8 в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , АК «Південний», розташованого за адресою: Житомирська обл., Коростенський район, смт.Іршанськ, вул.Шевченка, 9, яким він користувався, виявив-придбав на полиці предмет зовні схожий на патрон калібру 7,62 мм., в кількості 1 шт. та предмети зовні схожі на патрони калібру 5,45 мм. в кількості 88 шт. Оглянувши зазначені вище предмети і усвідомлюючи, що без передбаченого законом дозволу, бойові припаси зберігати та переносити заборонено, про виявлені ним вищезазначені предмети органам влади він не повідомив та добровільно органам влади не здав, а вирішив залишити їх собі, таким чином незаконно придбав бойові припаси. Після чого, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, поклав їх до коробки та переніс до непрацюючого холодильнику, поклавши їх всередину, де їх залишив на тимчасове зберігання.

В 2021 році до ОСОБА_8 до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , АК «Південний» за адресою: Житомирська обл., Коростенський район, смт. Іршанськ, вул. Шевченка, 9, яким він користується, прийшов його знайомий та приніс два пакунки, в одному з яких знаходилась сипуча речовина сіро-зеленого кольору зовні схожа на нітроцелюлозний порох, а в іншому - сипуча речовина чорного кольору, зовні схожа на димний порох, які останній залишив ОСОБА_8 для власних потреб. Оглянувши зазначені вище предмети і усвідомлюючи, що без передбаченого законом дозволу вибухові речовини зберігати та переносити заборонено ОСОБА_8 про вищезазначені предмети органам влади не повідомив та добровільно не здав, а вирішив залишити їх собі, таким чином придбав вибухові речовини. Після чого, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 переніс порох та поклав всередину непрацюючого холодильнику, який знаходився в приміщенні вказаного гаражу, де залишив на тимчасове зберігання.

Всупереч чинному законодавству України, зокрема ст. 1 Закону України «Про правовий режим військового майна у Збройних Силах України», якою визначено, що до військового майна належить, зокрема, всі види озброєння, бойова та інша техніка, а також боєприпаси; п. 2 розділу 1 Інструкції «Про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї у ЗС України», затвердженої постановою Кабінету міністрів України №1225 від 04 серпня 2000 року, якою визначено, що боєприпасами являються патрони до стрілецької зброї, сигнальні та освітлювальні засоби, вибухові пакети та інші вибухові речовини, ручні гранати і запали до них, реактивні протитанкові гранати; додатку №1 п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-XII, яким встановлено, що до майна, яке не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України належить: зброя, боєприпаси (крім мисливської пневматичної зброї, зазначеної в додатку №2 і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси; п. 2 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, про те, що до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, вихолощена мисливська нарізна і гладко ствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя (арбалети, мисливські ножі тощо) та інше; п. 2.1 Інструкції «Про порядок виготовлення придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумових чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року, яким визначено, що здійснюючи дозвільну систему, органи внутрішніх справ відповідно до законодавства України видають громадянам дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, вихолощеної, пневматичної зброї, пристроїв та п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», відповідно до якого поліція здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ - незаконно, без передбаченого законом дозволу незаконно придбав та зберігав зазначені вище бойові припаси та вибухові речовини до 08.01.2024.

08 січня 2024 в період часу з 19:46 год. по 20:44 год. співробітниками Коростенського РУП ГУНП України в Житомирській області було проведено огляд місця події в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , формування АК «Південний» розташованого за адресою: Житомирська обл., Коростенський район, смт. Іршанськ, вул. Шевченка, 9, в ході якого було виявлено та вилучено: предмет зовні схожий на патрон калібру 7,62 мм, в кількості 1 штуки, який є боєприпасом стрілецької вогнепальної зброї, а саме бойовим 7,62 мм проміжним патроном зразка 1943 року з кулею «ПС» зі сталевим осердям, який виготовлений промисловим способом та придатний до стрільби; предмети зовні схожі на патрони калібру 5,45 мм, в кількості 88 штук, які є боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, а саме бойовим 5,45 мм проміжними патронами зразка 1974 року з кулею «ПС» зі сталевим осердям, які виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби; сипучу речовину, що складається з твердих дрібних об`ємних частинок невизначеної форми чорного кольору, яка є вибуховою речовиною метальної дії - димним порохом загальною масою 107,1 г.; сипучу речовину сіро-зеленого кольору, яка є вибуховою речовиною метальної дії - нітроцелюлозним (бездимним, одноосновним) порохом загальною масою 46,1 г., які ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання апеляційного суду не з`явився. Клопотань про відкладення апеляційного розгляду не заявляв.

Захисник ОСОБА_7 повідомив, що обвинувачений обізнаний із датою апеляційного розгляду, правова позиція узгоджена, участь його не є обов`язковою, а тому просив проводити апеляційний розгляд у відсутності обвинуваченого.

Враховуючи, що участь обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційному розгляді не є обов`язковою, його інтереси представляє захисник ОСОБА_7 , який повідомив, що обвинувачений не з`явився в судове засідання через зайнятість на роботі, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд без його участі.

Під час апеляційного розгляду захисник заявив клопотання про повторне дослідження доказів, а саме просив повторно допитати свідка ОСОБА_9 ..

При цьому захисник послався на те, що судом надана невірна оцінка вказаним доказам.

З`ясувавши думку прокурора, який заперечував щодо повторного допиту вказаного свідка, якого було безпосередньо допитано в судовому засіданні суду першої інстанції в присутності сторони захисту і показам якого надана оцінка у вироку суду, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Так, відповідно до ч.3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

За змістом цієї норми учасник судового провадження має право не лише формально заявити клопотання про повторне дослідження обставин або доказів, а й повинен зазначити, які конкретно обставини (докази) потрібно дослідити, та обґрунтувати, чому вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями чи взагалі не досліджені.

Проте, колегія суддів не вбачає підстав для повторного допиту свідка ОСОБА_9 , оскільки сторона захисту не обґрунтувала належним чином необхідності повторного допиту вказаного свідка.

Отже, у зв`язку з відсутністю належно обґрунтованого клопотання сторони захисту про повторний допит свідка ОСОБА_9 , апеляційний суд не має підстав повторно досліджувати докази у кримінальному провадженні, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності та диспозитивності.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що такі засади, як безпосередність дослідження доказів судом апеляційної інстанції та судом першої інстанції, відрізняються за змістом, оскільки апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в місцевому суді з урахуванням особливостей, передбачених главою 31 КПК України. Ця відмінність зумовлена такою функцією суду апеляційної інстанції, як перегляд вироку в апеляційному порядку, а не вирішення кримінального провадження по суті, що дублює функції суду першої інстанції.

Тобто, на відміну від суду першої інстанції, апеляційний суд здійснює перегляд вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому повноваження суду апеляційної інстанції стосовно дослідження доказів визначаються переглядом кримінального провадження в межах вимог апеляційної скарги з урахуванням наявності або відсутності обґрунтованого клопотання сторони кримінального провадження щодо дослідження доказів.

Тому за відсутності мотивованого клопотання про дослідження доказів, яке обов`язково має відповідати положенню ч.3 ст.404 КПК України, апеляційний суд не повинен досліджувати ці докази, оскільки протилежне, без дотримання принципів, закріплених у приписах зазначеної норми процесуального закону, може перетворити апеляційний перегляд судового рішення в повторний розгляд кримінального провадження по суті, що фактично нівелює принцип інстанційності судочинства.

На підставі викладеного, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання захисника про повторний допит свідка ОСОБА_9 ..

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в постанові третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11 січня 2023 року (справа № 286/628/20 провадження № 51-2421км22).

Інші докази захисник не просив досліджувати.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 263 КК України судом кваліфіковано вірно.

В судовому засіданні суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість в інкримінованому йому злочині не визнав, повідомивши, що на підставі усної домовленості з сусідом він користується гаражем № НОМЕР_1 , який знаходиться в гаражному кооперативі «Південний» в смт. Іршанськ. Ключ від замка гаража був у нього. В гаражі він зберігав власний автомобіль, різні запчастини та холодильник. Коли розміщав свої речі в гаражі - виявив там патрони в коробці, які поклав в неробочий холодильник на полицю. Окрім того, приблизно за 1 місяць до проведення обшуку, до нього приходив ОСОБА_11 , який залишив у цьому гаражі, при вході, порох. Останній повідомляв, що забув забрати порох. Також повідомив, що до нього зателефонував ОСОБА_12 та оперуповноважений ОСОБА_13 , які попросили прийти у відділ поліції, у зв`язку з отриманням заяви від ОСОБА_14 , який хотів повернути у своє володіння вказане гаражне приміщення та визначитись з майном, що знаходилось у гаражі. У подальшому він приїхав до гаража, проте не зміг його відчинити, так як не підійшов ключ до замка, оскільки замок був замінений без його відома за ініціативою ОСОБА_14 . Після чого, ключ привіз дільничий офіцер поліції та відчинив приміщення. ОСОБА_15 почав оглядати все в гаражі та, виявивши патрони, викликав слідчо-оперативну групу.

Проте, вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, підтверджується сукупністю доказів досліджених згідно вимог ч.1 ст.23 КПК України та оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності.

Зокрема, висновки суду ґрунтуються на:

- показах свідка ОСОБА_9 , поліцейського офіцера громади с-ща Іршанськ, який в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив, що на території громади від мешканців надходили заяви про вчинення крадіжок з гаражів, тому оперативні працівники займались перевіркою за вказаними зверненнями. ОСОБА_14 за 3-4 дні до проведення обшуку в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 в його присутності змінив замок, а ключ віддав йому для подальшої передачі ОСОБА_8 . Двері під час заміни замка не відчиняли, при цьому були присутні ще три сторонні особи, яких залучено для засвідчення правомірності вказаних дій. У подальшому, ОСОБА_8 було викликано до поліції, після чого він разом зі слідчим, експертом, оперативними працівниками поїхали до вказаного гаража. Він разом з понятими приїхав орієнтовно через 20 хвилин, після чого було проведено обшук гаражного приміщення, яким користувався ОСОБА_8 . Коли приїхав на місце події, то вже була слідчо-оперативна група та присутній експерт, двері в гараж були привідчинені, а патрони знаходились на столі. Під час проведення обшуку в гаражному приміщенні, яким користувався ОСОБА_8 , було виявлено, окрім патронів, детонатори. ОСОБА_8 повідомив, що патрони залишила інша особа, яка була на війні і загинула;

- показах свідка ОСОБА_16 - поліцейського офіцера громади с-ща Іршанськ, який в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив, що у зв`язку зі зверненнями громадян про вчинення крадіжок в гаражному кооперативі в с-щі Іршанськ, проводилось відповідне відпрацювання, викликались власники гаражів та з їх дозволу відчиняли приміщення. ОСОБА_8 написав заяву на добровільний огляд гаражного приміщення, яким він користувався. Разом з обвинуваченим та працівниками карного розшуку поїхали до гаражного кооперативу, де в гаражі ОСОБА_8 виявили набої, після чого викликали слідчо-оперативну групу з експертом. Також був присутній ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , який забезпечив присутність понятих. Гараж відчинив ОСОБА_8 , який не повідомляв про наявність у приміщенні заборонених предметів. При виявленні набоїв у гаражі ОСОБА_8 сказав, що вони належали його товаришу, який загинув під час бойових дій; набої не здав до поліції з невідомих причин;

- показах свідка ОСОБА_15 - старшого оперуповноваженого Коростенського РУП, який в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив, що від місцевих жителів йому стало відомо, що ОСОБА_8 скуповує викрадені речі. У зв`язку з цим, він разом з іншими працівниками карного розшуку зустрівся з обвинуваченим, приїхали в гаражний кооператив та з письмового дозволу ОСОБА_8 , який сам відчинив двері в гараж, що перебував у його користуванні, було проведено огляд гаражного приміщення, в ході якого було виявлено патрони, проводки до детонаторів. ОСОБА_8 пояснив, що патрони належали його знайомому, проте він залишив їх собі; власник гаражу помер. Особисто він був ініціатором внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР;

- показах свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які в судовому засіданні суду першої інстанції повідомили, що вони були залучені дільничим в якості понятих під час проведення працівниками поліції на території гаражного кооперативу в с-щі Іршанськ огляду гаражного приміщення № НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 . Огляд проводився в присутності останнього. ОСОБА_8 повідомляв, що добровільно видає боєприпаси. Жодних зауважень ніхто не висловлював.

Наведені показання свідків суд першої інстанції визнав послідовними, такими, що є належними та допустимими, адже вони прямо і непрямо вказують на існування обставин, які підлягають доказуванню, та інших обставин, що мають значення для кримінального провадження. Вони отримані в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, які були досліджені судом у відповідності до вимог ст.23 КПК України, та яким надана оцінка з дотриманням вимог ст.94 КПК України, зокрема:

- рапортом від 08.01.2024 року, згідно з яким зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_8 у гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Південний» зберігає патрони калібру 5,45 мм близько 50 штук та пристрій схожий на підривач (т.1 а.п.63);

- заявою ОСОБА_8 від 08.01.2024 року, за змістом якої останній надав дозвіл працівникам поліції провести без санкції суду огляд належного йому (як користувачу) приміщення гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Південний» в смт Іршанськ по вул. Шевченка, 9 (т.1 а.п.64);

- протоколом огляду місця події від 08.01.2024 року з ілюстративною фототаблицею до нього, згідно з якими було оглянуто приміщення гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Південний» в смт Іршанськ по вул. Шевченка, 9 та виявлено і вилучено: предмет зовні схожий на патрон калібру 7,62 мм, в кількості 1 шт; предмети зовні схожі на патрони калібру 5,45 мм, в кількості 88 штук; чотири предмети, схожі на електродетонатори; шнур синього кольору із серцевиною білого кольору; сипучу речовина чорного кольору; сипучу речовину зеленого кольору; змив на марлевий тампон із предметів, схожих на електродетонатори; змив на марлевий тампон зі шкатулки із набоями (т.1 а.п.65-73);

- відеозаписом проведення огляду місця події за участю ОСОБА_8 від 08.01.2024 року, згідно з яким обвинувачений повідомив, що гаражем користується на підставі усної домовленості з власником, дозвіл на огляд надав добровільно, також показав місце, де зберігаються патрони, порох і провода, які він виявив на початку використання приміщення гаража; зазначив, що вказані предмети йому не належать, проте, їх добровільно видав (т.1 а.п.150);

- ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2024 року, якою накладено арешт на предмети, схожі на набої калібру 5,45*39 мм в кількості 88 штук та 1 - 7,62*39 мм, які упаковано до спецпакету № PSP 2469698; чотири предмети, схожих на електродетонатори, які упаковано до спецпакету № PSP 2469700; шнур синього кольору із серцевиною білого кольору, який упаковано до спецпакету № PSP 1176122; сипуча речовина чорного кольору, яка упакована до спецпакету № PSP 1176132; сипуча речовина зеленого кольору, яка упакована до спецпакету № PSP 1176133; змив на марлевий тампон із предметів, схожих на електродетонатори, який упаковано до паперового конверту; змив на марлевий тампон зі шкатулки із набоями, який упаковано до паперового конверт у виді заборони розпоряджатися та користуватися вказаним майном (т.1 а.п.77-78);

- ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2024 року, якою визнано правомірним проведення огляду 08.01.2024 року гаражного приміщення № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Південний» в смт Іршанськ по вул. Шевченка, 9 (т.1 а.п.79-80);

- висновком експерта №СЕ-19/106-24/647-БЛ від 18.01.2024 року, складеним за результатом проведення судової експертизи, відповідно до якого боєприпаси стрілецької вогнепальної зброї, а саме 88 шт. є бойовими 5,45 мм проміжними патронами з кулею «ПС» зразка 1974 р. зі сталевим осердям придатні для стрільби на ураження цілі, а один бойовий 7,62 мм проміжний патрон зразка 1943 р. з кулею «ПС» зі сталевим осердям придатний для стрільби (т.1 а.п.82-87);

- протоколом огляду речей і документів від 10.01.2024 року, в ході якого було оглянуто сипучі речовини чорного та зеленого кольору (т.1 а.п.89);

- довідкою про категорію вибухонебезпечності, виявлених вибухових матеріалів №23 від 10.01.2024 року, за змістом якої сипуча речовина чорного кольору, яка упакована до спецпакету № PSP 1176132; вагою 110 грам належить до категорії обмежено небезпечний (т.1 а.п.90);

- актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №22 від 10.01.2024 року, в ході якої було оглянуто спец. пакети № PSP 1176132 та № PSP 1176133, в яких було виявлено димний порох вагою 107 грам та нітроцемолозний порох вагою 46 грам (т.1 а.п.91);

- висновком експерта №СЕ-19/106-24/648-ФХВР від 17.01.2024 року, складеного за результатом проведення судової експертизи та ілюстративної таблиці до нього, згідно з яким сипуча речовина, що складається з твердих дрібних об`ємних частинок невизначеної форми чорного кольору, що знаходилась в паперовому згортку білого кольору, вилучена в ході ОМП в гаражному кооперативі «Південний» в приміщенні НОМЕР_2, за адресою: Житомирська область, Коростенський район, смт. Іршанськ, вул. Шевченка,9 є вибуховою речовиною метальної дії - димним порохом, масою 1,838 г (т.1 а.п.93-100);

- довідкою про категорію вибухонебезпечності, виявлених вибухових матеріалів №24 від 10.01.2024 року, за змістом якої сипуча речовина оливкового кольору, яка упакована до спец. пакету № PSP 1176133; вагою 50 грам належить до категорії обмежено небезпечний (т.1 а.п.107);

- висновком експерта №СЕ-19/106-24/649-ФХВР від 16.01.2024 року, складеним за результатом проведення судової експертизи та ілюстративної таблиці до нього, за яким сипуча речовина сіро-зеленого кольору, що знаходилась в паперовому згортку білого кольору, вилучена в ході ОМП в гаражному кооперативі «Південний» в приміщенні НОМЕР_2, за адресою: Житомирська область, Коростенський район, смт. Іршанськ, вулю. Шевченка,9 є вибуховою речовиною метальної дії - нітроцелюлозним (бездимним, одноосновним) порохом, масою 1,404 г (т.1 а.п.104-109);

- протоколом огляду речей і документів від 10.01.2024 року, відповідно до якого оглянуто спец. пакет № PSP 1176122, при відкритті якого виявлено предмет в оболонці синього кольору з полімерного матеріалу загальною довжиною 180 см, зовні схожий на детонуючий шнур марки ДШЕ-9. Даний предмет відноситься до категорії небезпечності «небезпечний» (т.1 а.п.111);

- протоколу огляду речей і документів від 10.01.2024 року, за змістом якого було оглянуто спец. пакет № PSP2469700, при відкритті якого виявлено чотири паперових згортки, в середині яких виявлено 4 предмети, схожі на електродетонатори типу ЕДПР із провідниками в ізоляції білого кольору. Дані об`єкти відноситься до категорії небезпечності «небезпечні» (т.1 а.п.112);

- актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №25 від 10.01.2024 року, в ході якої було оглянуто спец. пакет № PSP1176122, об`єктом якого є детонуючий шнур марки ДШЕ-9 довжиною 180 см (т.1 а.п.113);

- довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів №26 від 10.01.2024 року, за змістом якого детонуючий шнур марки ДШЕ-9 довжиною 180 см належить до категорії обмежено небезпечний (т.1 а.п.114);

- актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №27 від 10.01.2024 року, за яким було оглянуто спец. пакет № PSP2469700, об`єктом чого є електродетонатор типу ЕДПР - 4 од. (т.1 а.п.115);

- довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів №28 від 10.01.2024 року, зі змісту якої слідує, що предмети, зовні схожі на електродетонатор типу ЄДРП із провідниками в ізоляції білого кольору належить до категорії небезпечний (т.1 а.п.116);

- висновком експерта №СЕ-19/106-24/874-ФХВР від 24.01.2024 року, складеним за результатом проведення судової експертизи та ілюстративної таблиці до нього, відповідно до якого надані на дослідження об`єкти є чотирма електродетонаторами ЕДПР-р, що відносяться до засобів підриву, до вибухових пристроїв, бойових припасів не належать (т.1 а.п.118-125);

- висновком експерта №СЕ-19/106-24/872-ФХВР від 23.01.2024 року, складеним за результатом проведення судової експертизи та ілюстративної таблиці до нього, згідно з яким наданий на дослідження об`єкт є відрізком детонуючого шнура ДШЕ-9 довжиною 1807 мм, який споряджений вибуховою речовиною та відноситься до засобів підриву, до вибухових пристрої, бойових припасів не належать (т.1 а.п.129-134);

- довідкою громадської організації «Автогаражний комплекс «Південний» від 09.01.2024 року, виданою про те, що гараж № НОМЕР_1 належить нині покійному ОСОБА_19 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), але протягом 2 років ним користується ОСОБА_8 (т.1 а.п.136).

Проаналізувавши сукупність зібраних доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України за обставин встановлених судом, доведена повністю.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд та вважає, що вказані докази не суперечать критерію доведення вини особи «поза розумним сумнівом», згідно якого передбачається доведення стороною обвинувачення перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів того, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні злочину, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення (рішенням ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України", заява № 16437/04).

Доводи захисника про те, що суд першої інстанції надав невірну оцінку показам обвинуваченого та свідка ОСОБА_9 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки покази обвинуваченого та вказаного свідка містяться у вироку суду і їм надано належну оцінку.

Крім того, свідок ОСОБА_9 перед допитом був попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показів, і його покази узгоджуються з показами інших свідків та дослідженими судом письмовими доказами.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що між обвинуваченим та родичами власника гаража виникали конфлікти, зокрема за 3-4 дні до проведення обшуку в гаражі останніми було замінено замок, а ключ знаходився у працівника поліції, що свідчить про можливість доступу до вказаного приміщення третіх осіб, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки вони аналогічні доводам сторони захисту під час розгляду провадження в суді першої інстанції, на які у вироку суду надано вичерпну відповідь.

Відповідаючи на вказані доводи сторони захисту, суд першої інстанції зазначив, що допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 повідомив, що двері під час заміни замка не відчинялись, при цьому були присутні ще три сторонні особи, яких залучено для засвідчення правомірності вказаних дій. Крім цього, згідно з показаннями обвинуваченого, а також відеозапису проведення огляду місця події, патрони та порох знаходились в гаражному приміщенні вже тривалий час, задовго до огляду гаража поліцейськими, що підтвердив особисто обвинувачений ОСОБА_8 .. Відтак, версія про те, що боєприпаси могли опинитися в гаражі після заміни замка є не логічною, не підтверджена відповідними фактичними даними та суперечить доказам, що досліджені судом.

Що стосується посилань захисника на наявність конфліктів між обвинуваченим та родичами власника гаража, то вказаний факт, на переконання колегії суддів, жодним чином не спростовує правильність висновків суду першої інстанції стосовно доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Твердження апелянта про те, що виявлені в ході огляду гаража патрони та порох обвинуваченому ОСОБА_8 не належать, не спростовує той факт, що вказані речі обвинувачений виявив у гаражі, яким він користується близько 3-х років, та тривалий час зберігав їх, при цьому, не повідомивши правоохоронні органи про їх наявність до моменту огляду гаража працівниками поліції.

Більш того, факт виявлення та зберігання вказаних речей ОСОБА_8 в гаражі підтверджується зокрема і показами останнього наданими безпосередньо в судовому засіданні суду першої інстанції.

Будь-яких доказів належності вказаних патронів та пороху іншій особі, ОСОБА_8 та його захисник ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надали, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про належність вказаних речей саме обвинуваченому ОСОБА_8 ..

Доводи апеляційної скарги про те, що під час проведення огляду місця події не було описано індивідуальних ознак вилучених патронів та бойових припасів, а тому існують сумніви стосовно того, що саме вилучені речі досліджувалися експертизою, колегія суддів також вважає безпідставними з огляду на наступне.

Як вбачається з досліджених безпосередньо в судовому засіданні суду першої інстанції протоколу огляду місця подій від 08.01.2024 року та відеозапису вказаної слідчої дії, огляд місця події проводився у відповідності до вимог КПК України за участі обвинуваченого, спеціаліста та двох понятих, які власноручно розписалися в протоколі без заперечень. Під час вказаної слідчої дії обвинувачений особисто показав місце, де зберігаються патрони, порох і провода, які він виявив на початку використання приміщення гаража, переклав їх до непрацюючого холодильника та зберігав у ньому. При цьому вказані дії, місце звідки саме вилучалися речі, а також їх кількість, тип та маркування було зазначено у протоколі огляду місця події. Вилучені речі в присутності обвинуваченого та понятих було поміщено до спец.пакетів, що фіксувалося за допомогою фото та відео. Після закінчення вказаної слідчої дії, її учасники жодних зауважень не висловлювали. Вилучені речі були доставлені експерту без пошкодження пакування, про що зазначено у висновках експертів.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав, вважати що на експертизи було направлено не ті речі, які були вилучені працівниками поліції під час огляду місця події 08.01.2024 року в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Південний» в смт Іршанськ по вул. Шевченка, 9.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.263 КК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особи обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює, а також відсутністю обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, з урахуванням особи обвинуваченого, суд першої інстанції дійшов висновку, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням.

Призначене покарання, на думку апеляційного суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.263 КК України із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України відповідає загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, і це покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим через суворість, оскільки є необхідним й достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження нових злочинів.

Переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення місцевого суду, вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченому покарання в апеляційній скарзі не наведено.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Хорошівського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2025 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: