Справа №: 398/5211/24
провадження №: 1-кс/398/267/26
УХВАЛА

Іменем України

"09" березня 2026 р. м. Олександрія

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене прокурором, в межах об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001456 від 22 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в селі Грушуватка П`ятихатського району Дніпропетровської області, має професійну освіту, офіційно не одружений, на утриманні має малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ

Слідчий за погодженням з прокурором звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001456 від 22 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, вчинених за таких обставин.

ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, маючи на меті отримання прибутку від незаконної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів і як наслідок отримання джерела доходу, свідомо порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20 серпня 2008 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 23 вересня 2008 року за № 886/15577, достовірно розуміючи, що операції з наркотичними засобами є незаконними, умисно придбав за невстановлених досудовим розслідувань обставин у місці та час, психотропну речовину - метамфетамін, яку переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив незаконно її зберігати з метою подальшого збуту. У подальшому, ОСОБА_5 , використовуючи можливості мобільного терміналу та номер телефону НОМЕР_1 , за допомогою застосунку у месенджері "Telegram", через акаунт « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розпочав листування з приводу незаконного продажу психотропних речовин у вигляді їх розповсюдження на території м. Олександрії Кіровоградської області шляхом, так званих "закладок". 07 березня 2025 року ОСОБА_5 через вищевказаний месенджер домовився про збут психотропної речовини - метамфетаміну особі з легендованими установчими даними ОСОБА_6 , до якого застосовано заходи безпеки за кошти у сумі 470 гривень, які останній перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_2 . Після перерахування коштів ОСОБА_5 надіслав останньому географічні координатами НОМЕР_3, де буде розміщена психотропна речовина у вигляді «закладки». Прибувши на місце з географічними координатами НОМЕР_3 ОСОБА_5 розмістив згорток з психотропною речовиною метамфетамін в отворі бетонного стовпа. У подальшому, 07 березня 2025 року о 18.45 годині працівниками поліції під час проведення слідчих дій за місцем залишення ОСОБА_5 згортку з психотропною речовиною метамфетамін, її було вилучено. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/112-25/3461-НЗПРАП від 20 березня 2025 року вилучені згорток з двома полімерними пакетами з кристалічною речовиною містять психотропну речовину - метамфетамін, масою 0,0402 грама.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропної речовини, з метою збуту.

Підставою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність ризиків, котрі дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному упровадженні та продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення аналогічного характеру.

На підставі ч. 5 ст. 27 КПК України забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримала, просила задовольнити та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний у судовому засіданні зазначив, що підтверджує обставини викладені у підозрі за ч. 1 ст. 307 КК України, проте вважає, що відсутні підстави для застосування запобіжного заходу, він має сім`ю, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з малолітньою дитиною чоти річного віку та цивільною дружиною, у будинку, що належить на праві власності в порядку спадкування батькові його цивільної дружини. Зазначив, що неофіційно працює, різноробочим. За можливості просив суд застосувати відносно нього домашній арешт у нічний час доби за місцем постійного проживання, зобов`язується належним чином виконувати покладені на нього процесуальним законом обов`язки.

Його захисник у судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечив, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки підозрюваний не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати слідству, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря-нарколога або лікаря-психіатра не перебуває, власник домоволодіння, де постійно проживає його підзахисний, надав свою згоду на проживання ОСОБА_5 в разі обрання відносно нього домашнього арешту, крім того таку згода надала і цивільна дружина підозрюваного - ОСОБА_7 . Зазначив, що ОСОБА_5 пройшов успішно підготовку за програмою професійної підготовки молодших інспекторів охорони кримінально-виконавчих установ.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження долучені до клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001456 свідчить про те, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було внесено 22 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за фактом того, що 22 серпня 2024 року від УСБУ в Кіровоградській області надійшло повідомлення про незаконну діяльність мешканців Дніпропетровської та Кіровоградської областей щодо вчинення протиправних дій, пов`язаних із виготовленням, зберіганням та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Крім того, 03 березня 2026 року за матеріалами правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361 внесено інформацію про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за фактом того, що під час розслідування кримінального провадження № 0001456 проведено слідчі дії, під час яких встановлено, що ОСОБА_5 , використовуючи номер телефону НОМЕР_1 за допомогою мобільного застосунку «Telegram» через акаунт « ОСОБА_8 » для листування з приводу незаконного продажу наркотичних засобів та психотропних речовин у вигляді співпраці щодо розповсюдження наркотичних засобів на території м. Олександрії шляхом так званих «закладок». У подальшому ОСОБА_5 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, маючи на меті отримання прибутку від своєї діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів і як наслідок отримання доходу, набув за невстановлених обставин психотропну речовину - метамфетамін, яку зберігав за місцем свого проживання. 07 березня 2025 року ОСОБА_5 , маючи умисел на збут психотропної речовини - метамфетаміну, здійснював листування за допомогою акаунту « ОСОБА_8 » і після перерахування коштів надіслав географічні координати за місцем зберігання психотропної речовини - метамфетаміну. Згідно з висновком експерта вилучений в ході оперативної закупки згорток з двома полімерними пакетами з кристалічною речовиною містять психотропну речовину - метафетамін масою 0,0402 г.

Постановою прокурора від 04 березня 2026 року матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001456 від 22 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та № 0000361 від 03 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, об`єднано в одне кримінальне провадження та присвоєно № 0001456.

04 березня 2026 року слідчим СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 за погодженням прокурора ОСОБА_3 повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

04 березня 2026 року ОСОБА_5 отримав від слідчого копію клопотання до слідчого судді про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у п. 1-5 ч. 1 вказаної статті. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі - ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14 березня 1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й особисте зобов`язання.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі Мюррей проти Сполученого Королівства № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні довів наявність ризиків, що передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування.

Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 червня 2001 року (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Так, вказаний ризик є наявним протягом усього розгляду кримінального провадження, як на стадії досудового розслідування так і під час розгляду кримінального провадження по суті до винесення судом кінцевого рішення, однак, прогнозованість такої поведінки з боку підозрюваного слід оцінювати з урахуванням індивідуальності особи підозрюваного та обставин кримінального провадження, в даному випадку це те, що: перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Тобто, вірогідність переховування підозрюваного від слідства та суду, враховуючи наведені обставини, слідчий суддя відносить до середнього.

Також, має під собою підґрунтя й зазначений прокурором ризик того, що підозрюваний може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків, інших фігурантів у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя не може погодитись з доводами прокурора, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки повідомлена ОСОБА_5 04 березня 2026 року підозра за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, обґрунтовано обставинами і подіями, що відбулись 07 березня 2025 року, матеріали клопотання не містять доказів, які б могли переконати слідчого суддю в існуванні обставин, що вказували б на реальність зазначеного ризику на даному етапі кримінального провадження.

Під час вирішення питання про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання, за яким мешкає з цивільною дружиною та малолітньою дитиною, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте, не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

На переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, за вказаного обґрунтування є цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчим суддею взято до уваги подані захисником документи, що характеризують особу підозрюваного, письмові згоди ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які не заперечують проти проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , у разі застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного, однак критично ставиться до наведених обставин захисником та підозрюваним з приводу обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-179, 182, 184, 193-197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ

Клопотання слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001456 від 22 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з 09 березня 2026 року до 09 травня 2026 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні за винятком їх участі у процесуальних діях;

- здати на зберігання до територіального органу управління міграційної служби свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 10 березня 2025 року о 16 год. 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1