Провадження № 1-кс/604/102/26
У х в а л а

Іменем україни

26 травня 2026 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Підволочиськ заяву ОСОБА_3 у справі №607/23810/25, про відвід судді,-

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2026 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про відвід судді Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернопіль) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що на розгляді судді Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернопіль) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення. На думку заявника, при розгляді зазначеної скарги суддя не визнає його статусу Людини. Крім того зазначає, що він є потерпілим однак суддя ОСОБА_4 не визнає його потерпілим. Вказує, що суддею не забезпечено дотримання його прав , не роз`яснено йому Пам`ятки про права потерпілого, не забезпечено йому безоплатної правничої допомоги. За твердженням скаржника суддею затягується розгляд поданої скарги, зазначені дії дають об`єктивні підстави сумніватися у неупередженості судді.

21.05.2026 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_4 , у справі N 607/23810/25 розподілено судді ОСОБА_1

У судове засіданні заявник до Підволочиського районного суду Тернопільської області не з`явився ( в тому числі не забезпечив свою участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції). Про причини не явки суду не повідомив, жодних клопотань до суду не подавав.

Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами, у відсутності заявника.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_6 про відвід судді, переконаний про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу. До вказаних висновків суд дійшов, виходячи з наступного.

Як на підставу для задоволення заяви про відвід судді, заявник посилається на те, що дії судді ОСОБА_4 (не визнання правосуб`єктного статусу скаржника, затягування розгляду справи ) підчас розгляду скарги на бездіяльність уповноважених службових осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернопіль) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, викликають сумніви у неупередженості суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, у випадку, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року в справі "Білуха проти України" та інші) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Суд вважає за необхідне наголосити, що до компетенції суду, який вирішує відвід судді, не належить надання оцінки процесуальним рішенням або діям судді. Вирішуючи питання про відвід, суд повинен встановити, чи вказані дії можуть потягти сумніви у заявника в об`єктивності та неупередженості суду та чи підлягають у даному випадку застосуванню правові приписи ст. 75 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Суд звертає увагу, що вичерпний перелік підстав для відводу слідчого судді, судді передбачений ст. 75 КПК України.

Так, частиною 1 вказаної статті передбачено, що слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваною, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

Суд вважає, що доводи заяви ОСОБА_5 очевидно зводяться до незгоди з організацією ведення судового процесу суддею ОСОБА_4 (незгода з процесуальними діями головуючої судді).

Декларацією щодо принципів незалежності судової влади, прийнятої Конференцією голів Верховних судів країн Центральної та Східної Європи (о.Бріюні, Хорватія, 17.10.2015) закріплено принципи, які встановлюють стандарти незалежності судової влади як однієї з трьох гілок державної влади у прийнятті рішень.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1ст. 392 КПК.

Суд звертає увагу, що вирішуючи заяву про відвід судді, суд не вправі надавати оцінку законності та обґрунтованості судового рішення, ухваленого під час розгляду кримінального провадження, (як протокольного судового рішення, так і ухваленого у нарадчій кімнаті), оскільки такими повноваженнями наділені лише суди апеляційної та касаційної інстанції. Суд лише вправі оцінити чи таке судове рішення дійсно може викликати сумніви в неупередженості та об`єктивності головуючого судді, при цьому не надаючи оцінку його законності та обґрунтованості.

Викладені в заяві ОСОБА_5 обставини, не передбачені КПК України як підстава для відводу головуючого судді. Заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені ст. 75 КПК України.

Таким чином, на даний час відсутні будь-які порушення вимог КПК України, що могли б свідчити про необ`єктивність та упередженість головуючого судді ОСОБА_4 .

Суд, проаналізувавши всі доводи, викладені у заяві, приходить до переконливого висновку, що твердження упередженості судді ОСОБА_4 є безпідставними та надуманими, а також не передбачені в переліку обставин, які виключають участь судді в кримінальному провадженні, а тому вважає, що заява ОСОБА_5 , про відвід головуючої судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернопіль) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 75, 80, 81, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_5 , про відвід головуючої судді ОСОБА_4 у справі N607/23810/25 (1-кс/604/102/26) від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернопіль) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1