Справа № 333/5150/25
Пр. №1-кп/333/404/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі: судді-доповідача: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 , прокурора: ОСОБА_5 , обвинуваченого: ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого: ОСОБА_7 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в межах кримінального провадження №0000511 від 31.03.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Андріївка Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, з середньою освітою, тимчасово не працює, який не є особою щодо якої згідно ст. 480 КПК Україні передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И ЛА:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000511 від 31.03.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , в межах цього кримінального провадження, діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 07.05.2026 р.

З урахуванням повного дослідження доказів у справі та затрачення значного часу на дослідження письмових, електронних доказів, тощо, колегія суддів не має об`єктивної можливості розглянути дану справу в строк до 07.05.2026 р.

Процесуальний прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ще на 60 днів, оскільки існують і наразіризики, передбачені ст.177 КПК України, що він може переховуватися від суду та продовжити інкриміновану йому злочинну діяльність. Вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цим ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував відносно клопотання прокурора, просив врахувати його стан здоров`я, оскільки він має інвалідність, цукровий діабет, перелом хребта, потребує постійного лікування, в зв`язку з чим вважає, що заявлені прокурором ризики можуть бути забезпечені іншим більш м`яким запобіжним заходом у вигляд домашнього арешту за місцем проживання його знайомої за адресою: АДРЕСА_3 .

Захисник обвинуваченого підтримав позицію підзахисного та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за вказаною обвинуваченим адресою.

Дослідивши матеріали судового провадження, вислухав пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тільки тримання під вартою.

Відповідно до пункту 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява № 33977/96, «…Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування або повторного вчинення злочинів. Суд визнає, що з огляду на серйозність обвинувачень, висунутих проти заявника, органи влади мали підстави вважати, що існування такого ризику було встановлено із самого початку. Однак, Суд неодноразово наголошував, що тяжкість обвинувачень сама по собі не може бути виправданням тривалих періодів запобіжного ув`язнення..».

ОСОБА_6 в межах цієї справи інкримінується вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, направлених на основи національної безпеки, за деякі з них, зокрема правопорушення, передбачене ч. 2 ст.111 КК України, санцією цієї статті визначено покарання у вигляді лише позбавлення волі, зокрема довічного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду та інші обставини, на які Європейський суд з прав людини посилався у своїх рішеннях (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р.).

Обвинувачений ОСОБА_6 стійких соціальних зв`язків не має: пенсіонер, неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних утриманців не має, постійне місце проживання знаходиться на тимчасово окупованій рф території Запорізької області. В Запоріжжі, чи на іншій підконтрольній Україні території другого житла, в якому б мешкав обвинувачений на законних підставах, не має.

Враховуючи пенсійний вік обвинуваченого та необмежену можливість виїзду за межі України, відсутність у нього стійких соціальних зв`язків на підконтрольній Україні території, суть обвинувачення, деякі конкретні обставини інкримінованих правопорушень за версією сторони обвинувачення та їх характер і їх суспільну небезпечність, колегія суддів вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, в тому числі, що обвинувачений буде переховуватися від суду, зокрема і на тимчасово окупованій рф території України, що унеможливить розгляд справи за участю обвинуваченого та виконання процесуальних рішень у справі. Також колегія суддів погоджується, що існує і наразі ризик продовження обвинуваченим інкримінованої йому злочинної діяльності, що зашкодить національній безпеці та може призвести до масової загибелі людей.

З огляду на вказане, колегія суддів виснує про доцільність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ще на 60 днів. Діючий запобіжний захід є найбільш дієвим у запобіганні вказаних ризиків та забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого. Враховуючи положення ч. 6 ст.176 КПК України, особу обвинуваченого, суспільну небезпечність можливих наслідків у разі переховування обвинуваченого та продовження ним злочинної діяльності, колегія суддів вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти існуючим ризикам, враховуючи також, що з матеріалів справи вбачається, що пенсійний вік та стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджало йому у переміщенні між країнами.

Обвинувачений має ряд хронічних захворювань, при цьому стороною захисту не доведено, що наявність цих захворювань унеможливлює його перебування в умовах слідчого ізолятора, також не доведена неможливість отримання лікування цих захворювань в установі попереднього ув`язнення.

Таким чином, колегія суддів виснує про задоволення клопотання прокурора.

Підстав для зміни раніше обраного судом розміру застави відносно обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.176, 177, 182, 183, 315, 372, 376 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора, - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме: з 05.05.2026 року по 03.07.2026 року.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одночасно з продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 996 800,00 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена у будь-який момент в строк до 03.07.2026 р., як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем на відповідний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, Код отримувача: , Банк отримувача ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA5001205, Призначення платежу: вид платежу (застава ); П.І.Б. особи, за яку вноситься застава; номер справи (провадження); суд, в якому розглядається справа.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком до 03.07.2026 р., передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Виконання ухвали суду доручити ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор»,ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3