Справа 127/4802/26
Провадження 1-кс/127/1978/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває скарга адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З матеріалів скарги встановлено, що ОСОБА_4 29.01.2026 засобами поштового зв`язку подано до Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 189 КК України. Заявник стверджує, що дане повідомлення про вчинення кримінального правопорушення зареєстровано в Вінницькому районному управлінні поліції ГУНП у Вінницькій області 30.01.2026 за № ХА856.

Разом з тим, з моменту отримання Вінницьким районним управлінням поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області повідомлення ОСОБА_4 від 29.01.2026 про вчинення кримінального правопорушення, до ОСОБА_4 не надходило будь-якої інформації про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідних відомостей за його заявою від 29.01.2026.

Таким чином, на думку заявника, вказані дії (бездіяльність) уповноважених осіб Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області порушують вимоги КПК України, адже отримавши повідомлення про вчинення кримінального правопорушення уповноважені особи цього підрозділу поліції повинні були внести протягом 24 годин відповідні відомості до ЄРДР та надати заявнику витяг з ЄРДР.

Враховуючи вище викладене заявник просив суд, визнати незаконною бездіяльність уповноважених осіб Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення, викладені у повідомленні ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 29.01.2026, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язати уповноважену особу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області розглянути повідомлення ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 29.01.2026 у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, а саме внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 189 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2026 року скаргу адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань призначено до судового розгляду на 18.02.2026 року о 11:00 год., в залі судових засідань Вінницького міського суду Вінницької області №24.

В судове засідання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , не з`явились, на адресу суду від ОСОБА_3 надійшла заява в якій він просив проводити розгляд скарги у відсутність скаржника та його представника, вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Вінницьке районе управління поліції Головного управління національної поліції, будучи повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання уповноваженого представника не забезпечило.

Відповідно до частини третьої статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що в даному випадку, відсутність заявника та представника Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора - є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 29.01.2026 засобами поштового зв`язку подано до Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 189 КК України. Доводи повідомлення стосуються того, що як зазначає заявник, « ОСОБА_4 , орієнтовно на початку жовтня 2024 року був прийнятий на посаду програміста системного Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітичний контроль» ().

За час роботи ОСОБА_4 у відповідності до вимог посадових обов`язків здійснювалась робота. Жодних претензій до його роботи у керівництва фірми не було, до дисциплінарної відповідальності його не притягували.

Директором ТОВ «Аналітичний контроль» є ОСОБА_5 , який одночасно є власником Науково-виробничого приватного малого підприємства «Ескіт».

ОСОБА_4 одночасно був фізичною особою-підприємцем та згідно договору про надання послуг з НВПМП «Ескіт» надавав послуги у сфері торгівлі, згідно яких очолював підрозділ з продажу товарів торгової марки «Рудь», до складу якого входило ще 5 торгових агентів.

05.12.2025 при зустрічі з директором ОСОБА_5 останній повідомив ОСОБА_4 про підозру в недостачі коштів з реалізації товарів працівниками очолюваного підрозділу на загальну суму 700 000 грн. ОСОБА_5 повідомив, що буде проводитись аудит та внутрішнє розслідування щодо підтвердження наявності недостачі коштів. У подальшому він зазначив, що ОСОБА_4 , як керівник підрозділу, має написати розписку про те, що він наче б то взяв у ОСОБА_5 700 000 грн. ОСОБА_4 почав заперечувати, розуміючи, що він ніякого відношення до можливої недостачі коштів не має. Проте, директор ОСОБА_5 почав говорити, що якщо ОСОБА_4 не буде писати розписку це свідчитиме про наявність підозри щодо його причетності до зникнення коштів.

Окрім того, ОСОБА_5 почав погрожувати ОСОБА_4 , що якщо він не буде його «слухати» він здійснюватиме тиск на дружину ОСОБА_4 , забере квартиру та автомобіль. Він зазначив, що ця розписка є суто формальністю та після встановлення обставин ситуації вона буде знищена.

Розуміючи реальність погроз ОСОБА_5 та будучи впевненим у своїй непричетності до недостачі коштів, перебуваючи під психологічним тиском ОСОБА_5 , ОСОБА_4 написав розписку про те, що наче б то взяв у ОСОБА_5 700000 грн.

Додатково звертається увага, що згідно своїх посадових обов`язків ОСОБА_4 взагалі не має відношення до коштів (фізично).

Після написання розписки ОСОБА_5 сказав ОСОБА_4 , що на час проведення розслідування останній відсторонений від роботи.

На наступний день (06.12.2025, субота), ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_4 та спитав коли він має повертати гроші. Після відповіді ОСОБА_4 про те, що він не причетний до зникнення коштів, ОСОБА_5 знову почав погрожувати ОСОБА_4 та його родині.

У подальшому, 09.12.2025 ОСОБА_5 зателефонував дружині ОСОБА_4 та домовився з нею про зустріч. Під час зустрічі почав говорити, що наче б то з вини ОСОБА_4 з`явилась недостача товару на 1500000 грн. та цікавитись чи готова вона переписати майно на нього.

Згодом, 22.01.2026 ОСОБА_4 отримано поштове відправлення ТОВ «Аналітичний контроль», у якому знаходився лист цього товариства від 15.01.2026 № 1/01 та наказ № 5к від 09.12.2025, згідно якого ОСОБА_4 09.12.2025 звільнено з посади програміста виробничого відділу за п. 3 ст. 40 КЗпП України за ініціативою роботодавця за систематичне невиконання службових обов`язків.

Одночасно, звертається увага, що службові (трудові) обов`язки ОСОБА_4 не порушувались, він працював відповідно до вимог чинного законодавства та вимог керівництва. ОСОБА_4 жодного разу не викликали до ТОВ «Аналітичний контроль» щодо можливих порушень ним вимог трудового законодавства, про проведення будь - якого службового розслідування йому не відомо, наказ про його звільнення винесено з допущенням порушень процедурних вимог та за відсутністю законних підстав.

Таким чином, ОСОБА_4 звільнено по надуманим підставам у зв`язку з бажанням ОСОБА_5 зробити ОСОБА_4 винним у втраті коштів з реалізації товару у сумі 700000 грн.

Окрім того, 25.01.2025 ОСОБА_4 отримано поштове відправлення від адвоката ОСОБА_6 , яка наче б то діяла в інтересах ОСОБА_5 (документи, що підтверджують повноваження адвоката не надано), у якому знаходилась письмова претензія про повернення коштів у розмірі 700000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 змушує ОСОБА_4 повернути кошти, які він фактично не отримував, по документу, який було написано під примусом.»

Враховуючи вище наведене ОСОБА_4 просив вжити відповідних заходів.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Станом на момент розгляду даної скарги відсутні відомості про внесення заяви ОСОБА_4 від 29.01.2026 до ЄРДР, що свідчить про бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невиконанні положень ст. 214 КПК України.

ВССУ в інформаційному листі від 09.11.2012 року роз`яснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги узагальнення судової практики ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» в першому розділі якого зазначено, що на відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК 1960 року, згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Слідчий суддя приходить до переконання, що для перевірки відомостей зазначених в заяві ОСОБА_4 про вчинення злочину, необхідно провести слідчі дії та заходи забезпечення кримінального провадження, для здобуття доказів, які можуть свідчити про наявність чи відсутність в діях осіб ознак кримінального правопорушення. Проте, проведення слідчих та процесуальних дій неможливо без внесення відомостей, наведених у заяві до ЄРДР.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є обґрунтованою, а тому скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 29.01.2026 року про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя