Провадження №: 1-кп/336/392/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, військовослужбовця за мобілізацією, який перебуває на посаді старшого навідника 2 артилерійського розрахунку 1 артилерійського взводу артилерійської батареї 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

В С Т А Н О В И В:

02.05.2024 в провадження Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 5 ст. 407 КК України.

29.01.2025 ухвалою суду обвинуваченого було оголошено у розшук, провадження по справі зупинено.

Ухвалою суду від 05.09.2025 провадження по справі відновленою.

В судові засідання обвинувачений не з`являється.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням відповідно до якого клопоче надати дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.07.2023 № 218, солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого навідника 2 артилерійського розрахунку 1 артилерійського взводу артилерійської батареї НОМЕР_2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_5 від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_5 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, 22.01.2024, солдат ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, самовільно залишив місце служби, а саме місце дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймав та незаконно перебував за межами місця служби до 25.03.2024.

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_4 , за викладених вище обставин, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений в судові засідання неодноразово не з`являвся, у зв`язку з чим вжиті стосовно обвинуваченого Шевченківським районним судом міста Запоріжжя заходи щодо його явки до суду результатів не дали.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим, до нього відповідно до ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , неодноразово не з`являється до зали судових за сідань для розгляду справи по суті, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, неможливість виконання ухвал про привід обвинуваченого, вказує на наявність підстав вважати, що останній свідомо переховується від суду з метою уникнення покарання за кримінальне правопорушення, у якому останній обвинувачується, у зв`язку з чим виникла необхідність у його затриманні для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор наполіг на заявленому клопотанні.

Перевіривши клопотання та наведені в ньому доводи наданими доказами, суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 189 КПК України підставою для надання дозволу на затримання з метою примусового приводу для вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність підстав для тримання особи під вартою, а також достатні дані про те, що особа переховується від органів досудового розслідування.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Зазначений злочин є тяжким кримінально караним діянням, і цю обставину враховує суд, виносячи рішення на користь клопотання.

Відповідно до ч.3 ст. 187 КПК України у разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

В силу ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження суд може констатувати сукупність підстав для обрання відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, а також наявність підстав для забезпечення участі останнього в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою шляхом його затримання з метою примусового приводу до суду.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 187-190, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, військовослужбовця за мобілізацією, який перебуває на посаді старшого навідника 2 артилерійського розрахунку 1 артилерійського взводу артилерійської батареї 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та розгляду кримінального провадження.

Організацію та виконання ухвали суду доручити уповноваженим співробітникам Першого оперативного відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6