ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 Справа №607/6514/23 Провадження №1-кп/607/459/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі кримінальне провадження №0000201 від 21.02.2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Дзвенигород Борщівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не депутата, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. Встановлені судом обставини кримінального правопорушення.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (про особовий склад) від 20.07.2020 № 495 о/с призначено лейтенанта поліції ОСОБА_8 на посаду заступника командира роти №4 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з посадовою інструкцією заступника командира роти батальйону ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 13.12.2017 № 6086, останній відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби, зокрема, виконує наступне: у складі екіпажу отримує та виконує завдання (виклики) від ІНФОРМАЦІЯ_6 ; забезпечує особисто та/або силами особового складу припинення виявлених правопорушень та оформлення відповідних матеріалів; збирає та аналізує оперативну інформацію щодо району патрулювання; координує патрулювання, в рамках затвердженої схеми квадратів та маршрутів патрулювання, з урахуванням та належним доведенням до відома особового складу оперативної інформації та ін.

Так, 21.02.2021 близько 05 год. 15 хв. екіпаж патрульної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_7 » у складі заступника командира роти №4 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 та командира роти № 4 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , здійснюючи на службовому автомобілі патрулювання у АДРЕСА_2 , зупинили транспортний засіб марки ВАЗ 210700-20 із д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку із тим, що його водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухався в темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив п. 19.1 «а» ПДР порушення водіями транспортних засобів використання освітлювальних приладів в темну пору в умовах недостатньої видимості, в тунелях, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В ході спілкування заступника командира роти №4 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 із ОСОБА_6 , у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Після цього, заступник командира роти №4 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_6 пройти огляд щодо визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820».

В цей час 21.02.2021 близько 05 год. 25 хв. у ОСОБА_6 , який перебував у дворі поблизу будинку АДРЕСА_2 виник злочинний умисел, направлений на пропозицію надання неправомірної вигоди заступнику командиру роти № 4 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 за невчинення ним дій із використанням службового становища, а саме не проходження ОСОБА_6 огляду щодо визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820» та відповідно подальшого не складання відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП з метою уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у нетверезому стані, та відповідно подальшого не складання відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП з метою уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у нетверезому стані.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 21.02.2021 близько 05 год. 37 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у дворі поблизу будинку АДРЕСА_2 , висловив заступнику командиру роти № 4 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 пропозицію надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі половини заробітної плати поліцейського, що згідно розрахункового листа становить 7150 гривень, за не проходження огляду щодо визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820» та відповідно подальшого не складання відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП з метою уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у нетверезому стані та відповідно подальшого не складання відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП з метою уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у нетверезому стані.

Однак, заступник командира роти № 4 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 від вказаної пропозиції ОСОБА_6 відмовився, повідомивши останньому, що за такі його дії передбачена кримінальна відповідальність.

Таким чином, заступник командира роти № 4 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 , використовуючи свої службові повноваження мав можливість не проводити огляд ОСОБА_6 щодо визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820», однак відмовився отримувати будь-яку неправомірну вигоду, внаслідок чого за результатами проведення огляду ОСОБА_6 було встановлено факт перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння із вмістом алкоголю у крові 1,58 проміле.

В подальшому, відносно ОСОБА_6 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», заступник командира роти № 4 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 здійснив виклик на лінію « НОМЕР_2 » та повідомив про висловлення ОСОБА_6 пропозиції надати йому неправомірну вигоду, з метою подальшого документування протиправних дій останнього.

За таких обставин вказаними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища.

2. Висловлена обвинуваченим ОСОБА_6 безпосередньо у судовому засіданні процесуальна позиція з приводу пред`явленого йому обвинувачення.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, не визнав, оскільки вважає, що формування обвинувачення є таким, що порушує презумпцію невинуватості та примушує його доводити речі тих обставин, що зазначені в обвинувальному акті, проте він заперечує їх від початку і до кінця. Не зрозуміло у вчинені якого саме кримінального правопорушення його обвинувачують. Обвинувачений повідомив, що в обвинувальному акті не чітко викладені обставини вчинення кримінального правопорушення, процесуальних документів, не конкретизовано за яке саме кримінальне правопорушення його притягують до кримінальної відповідальності, ч.1 ст. 369 КК України включає у собі декілька кримінально карних діянь за кожну з яких окремо настає кримінальна відповідальність, до цих діянь відноситься пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. У матеріалах кримінального провадження не вбачається, якій особі міг запропонувати неправомірну вигоду, оскільки протокол щодо нього за ст. 130 КУпАП складений ОСОБА_10 від 21.02.2021 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складений Кропивницьким від 21.02.2021 року, за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП притягує суд до відповідальності. Протоколом щодо нього за ст.130 КУпАП від 21.02.2021 року та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 21.02.2021 не вбачається, що на місці вчинення адміністративного правопорушення перебував ОСОБА_8 .. Також із обвинувального акту ні з матеріалів кримінального провадження не вбачається, яким чином встановлено суму неправомірної вигоди, яку обвинувачений пропонував ОСОБА_11 , також не вбачається за які саме дії чи бездіяльність ОСОБА_11 , обвинувачений пропонував неправомірну вигоду, оскільки за непроходження огляду на стан алкогольного сп`яніння також передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП. Надання неправомірної вигоди саме ОСОБА_11 ніяким чином не впливає на розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки огляд на стан сп`яніння міг проводитися іншим поліцейським, який був у складі екіпажу патрульної поліції. Обвинуваченому повідомлено про підозру у кримінальному провадженні 03.02.2023 року, однак повідомлення про завершення досудового розслідування, він так і не отримав. Засобами поштового зв`язку йому від РУП ГУНП в Тернопільській області надходило лише відповідь на подані ним клопотання, засобами мобільного зв`язку, а також месенджерами він не користується та не отримував жадного повідомлення зі сторони обвинувачення. Очевидно, що зазначене повідомлення не направлялися. Відомості щодо відсутності можливості отримання повідомлень за допомогою засобів мобільного зв`язку та месенджерів, ним було повідомлено сторону обвинувачення шляхом подання відповідного клопотання, які отримані стороною обвинувачення 15.03.2023 року. Станом на час розгляду даної справи у нього перелом ноги у зв`язку із чим він не можу пересуватися та перебуває на лікарняному, у нього постійні сильні болі, тому він не можу ефективно здійснювати свій захист про що також неодноразово повідомляв та просив призначити відповідну експертизу. Щодо самих подій, то факт спілкування із поліцейським був у 21 році у ранній період. У цей день біля 22:00 години, обвинувачений був у машині, яка далі нікуди не могла рухатись, після чого він шукав евакуатор, до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що було ДТП та немає доказів, тому це питання потрібно якось вирішити на місці і для цього потрібні гроші, запитували, яка у нього зарплата, обвинувачений не розумів про що іде мова. Зі слів обвинуваченого на даний момент він думає, що мова йшла про вимагання у нього взятки, про те стверджувати точно цього не може. Поліцейські тоді забрали із салону машини ключі та кинули у сніг та сказали, що ця машина більше не поїде. Обвинуваченому не було відомо номер екіпажу чи прізвища. Згодом під`їхав інший екіпаж, не приставившись, не повідомивши про відео фіксацію почали вести незрозумілі розмови, щодо того що обвинувачений перебуває у стані сп`яніння і що це питання можна вирішити. Як повідомив обвинувачений, що повідомляв працівникам поліції, що із машини не виходив та у стані сп`яніння не перебував, після чого працівники поліції повідомили, що потрібно поговорити. При розмові із поліцейськими говорили про події, пошкодження машини у цей час він телефонував до різних фахівців для домовленості щодо можливості ремонту машини, можливості доставки її, вартість послуг та розрахунку за послугу, оскільки грошей при ньому не було. Гіпотетично із перехожих цю розмову міг чути інспектор, який в подальшому можливо подумав про хабар. Щодо змісту розмови відеозапису, що надав прокурор, обвинувачений повністю заперечує, оскільки такої фрази не говорив. Працівники поліції повідомляли про сплату штрафу на місці, обвинувачений запитував про ввімкнення камер для того, щоб в подальшому не було ніяких провокацій на що тримав відповідь від поліцейського, що він не зобов`язаний відповідати. Відбувався психологічний тиск, обвинувачений не розумів про що мова, про те припускав, що мова йде про вимагання хабаря, однак стверджувати не може цього. Обвинувачений повідомив, що фактично був затриманий на місці події, про те, протоколу затримання не було складено, адвоката не було залучено, що розцінюється як нелюдське поводження, психологічний тиск та провокація. Інспектор поліції запитував про те, чи пропонує обвинувачений йому взятку, на що останній відповів, що нічого не пропонує і наміру немає, оскільки не мав при собі ні коштів, ні доходів. Інший працівник поліції запитував обвинуваченого скільки він пропонував, на що останній відповів, що нічого не пропонував та отримав у відповідь від іншого інспектора, що неважливо скільки пропонував, так буде мало на нас двох. На той час на вулиці було багато людей, свідків, про те поліцейські їх не залучали, начальника в начебто пропозиції взятки ніхто не повідомляв, як це передбачається законодавством. Під час спілкування від обвинуваченого не було ніяких пропозицій про хабар. Про відповідальність за пропозиції чи неправомірної вигоди ніхто не попереджав обвинуваченого. Як повідомив обвинувачений неправомірну вигоду інспектору ОСОБА_11 , не міг пропонувати оскільки останній не проводив щодо його особи ніяких дій, документів не складав. Обвинувачений припускається припущення, що ОСОБА_11 почув розмову про кошти та зрозумів, що мова йде про хабар. Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні повідомляв, що не впізнає обвинуваченого. Щодо факту достовірності аудіо відеозапису обвинувачений заперечує та вважає це монтажем, оскільки відсутнє його зображення та подій, що мали місце того дня, даний запис суперечить показам свідків та його показам. Немає відео із камер інших поліцейських даний запис відрізняється від запису, показаного обвинуваченому раніше у прокуратурі та поліції. Відеозапис не відтворювався в суді під час розгляду справи за ст. 130 КУпАП, протокол огляду відео заперечив із описаних підстав. Обвинувачений повідомив, що із призначеною прокурором судово-лінгвістичною експертизою не погоджується, бо докази у ній сумнівні, вона сфабрикована і не конкретна. Вихідні дані, які використовував експерт на його думку вказують на відсутність пропозиції хабаря. Всі події обвинувачений вважає бездоказовою поліцейською провокацією для того щоб поліцейські отримали вигоду. Обвинуваченому та його дружині було запропоновано прокурором угоду про визнання вини на що, він був не проти, щоб не ходити по судах, про те, обвинувачений наголошує, що ніякого злочину не вчиняв. Досудове розслідування відбувалося не законно, обвинувачений не міг реалізувати своє право на захист, не проводився допит, вчинялися процесуальні дії без його присутності. Зі слів обвинуваченого незаконно було вручено повідомлення про підозру під час повітряної тривоги. Під час ознайомлення із матеріалами справи було виявлено, що слідча незаконно без ухвали суду проводила слідчі дії. Жодних повісток на досудовому розслідуванні не отримував, поштою надходили вже після визначеної дати повістки. У судовому засіданні обвинувачений відмовився відповідати на запитання прокурора та суду на підставі ст. 63 Конституції України, інших обставин справи не пригадує.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин щодо обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

3.1. Показання допитаних у судовому засіданні свідків та експерта у кримінальному провадженні.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, на переконання суду, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, доводиться зібраними в ході досудового розслідування доказами, що були предметом дослідження під час судового розгляду, а саме:

-показання допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що орієнтовно 20, 21 лютого заступив на нічне чергування в екіпажі 151, орієнтовно о 5 години ранку на східному масиві, а саме на вул. Данила Галицького, помітив автомобіль «ВАЗ», який рухався без ввімкнутого ближнього світла фар, під`їхавши та зупинивши даний автомобіль, помітив у водія ознаки алкогольного сп`яніння, була нестійка хода, запах алкоголю із порожнини рота. Після цього водієві було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння, однак водій намагався ухилитись від проходження даного огляду, після чого Жмудом було запропоновано пропозицію неправомірної вигоди в кількості половини заробітної плати для того, щоб не було здійснено огляд. Після цього мною було здійснено реєстрацію на лінію « НОМЕР_2 » та перед цим було повідомлено водієві, який вчинив адміністративне правопорушення про те, що він несе кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди працівникам правоохоронних органів.

-показання допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що перебуваючи на посаді командира роти із 2020 року, близько 5 години ранку 21 лютого 2021 року, патрулюючи вулицями м. Тернополя, а саме по АДРЕСА_2 , у дворі будинку було виявлено автомобіль «ВАЗ», що рухався у темну пору доби із вимкнутим ближнім світлом фар, після цього із колегою ОСОБА_8 прийняли рішення про зупинку транспортного засобу. Займаючи дану посаду до нього надходили дзвінки консультативного характеру, тому були змушені доповідати на чергову про наявність даної ситуації, першочергове спілкування проводив заступник командира роти ОСОБА_8 , який підійшов до автомобіля із ввімкнутим нагрудним відеореєстратором. Після цього він підійшов та повідомив йому про те, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння на пропозицію пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння водій відмовлявся, намагався уникнути відповідальності та запропонував неправомірну вигоду у вигляді половини заробітної плати, яку він отримує. Після цього ОСОБА_11 здійснив реєстрацію на лінію « НОМЕР_2 », щоб на місце викликати слідчо-оперативну групу та зафіксувати даний факт. Також було викликано на допомогу додатковий екіпаж для складання всіх адміністративних матеріалів та згідно КУпАП було здійснено оформлення всіх матеріалів.

- показаннями допитаної у судовому засіданні експерта ОСОБА_12 , яка проводила судово-лінгвістичну (семантико-текстуальну) експертизу у кримінальному провадженні, викликаної у судове засідання за клопотанням сторони захисту, та яка у судовому засіданні вказала, що під час проведення експертизи нею використовувались у сукупності усі інформаційні джерела, зазначені у висновку №285/22-22, інформаційні джерела наявні у ІНФОРМАЦІЯ_8 у описовій частині нею здійснено посилання на інформаційні джерела. Під час проведення експертизи нею досліджувалось усне мовлення особи, співставлялось мовлення особи з наданою стенограмою, використовувалась загальна методика щодо проведення судової лінгвістичної експертизи, яка вказана у висновку, у якій не вказано чи мовлення є писемним чи усним, та визначає загальні положення лінгвістичної експертизи, яка охоплює як усне, так і писемне мовлення, а експертиза проводилась за спеціальністю "Лінгвістичне дослідження мовлення".

3.2. Досліджені та проаналізовані безпосередньо у судовому засіданні письмові докази у кримінальному провадженні.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, в повному обсязі підтверджується та доводиться іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, які були предметом безпосереднього дослідження під час судового розгляду кримінального провадження, а саме:

- рапортом інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 21.02.2021 року, згідно з яким 21.01.2021 о 05:48 надійшло повідомлення від працівника поліції ОСОБА_11 , про те, що в АДРЕСА_2 , в дворі будинку словесно ОСОБА_6 , пропонував неправомірну вигоду працівникам поліції половину заробітної плати;

- рапортом інспектора чергового ІНФОРМАЦІЯ_9 від 21.02.2021 року, згідно з яким 21.01.2021 о 03:11 надійшло повідомлення від невідомої особи, про те, що в АДРЕСА_2 , у дворі будинку знаходиться невідомий чоловік за кермом автомобіля марки «ВАЗ», синього кольору з ознаками алкогольного сп`яніння. Пошкоджена права передня фара;

- розстановкою сил та засобів роти №4 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 з 20:00 20.02.2021 до 08:00 21.02.2021, у якому, зокрема, зазначено працівника поліції ОСОБА_8 ;

- посадовою інструкцією заступника командира роти батальйону ІНФОРМАЦІЯ_4 , затвердженою наказом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 13.12.2017 року №6086, згідно з якою визначено загальні положення, завдання та обов`язки, права, відповідальність, взаємовідносини за посадою командира роти із якою ознайомлений ОСОБА_13 . Відповідно до посадової інструкції, ОСОБА_14 , відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби, зокрема, виконує наступне: у складі екіпажу отримує та виконує завдання (виклики) від ІНФОРМАЦІЯ_6 ; забезпечує особисто та/або силами особового складу припинення виявлених правопорушень та оформлення відповідних матеріалів; збирає та аналізує оперативну інформацію щодо району патрулювання; координує патрулювання, в рамках затвердженої схеми квадратів та маршрутів патрулювання, з урахуванням та належним доведенням до відома особового складу оперативної інформації та ін.;

- посадовою інструкцією заступника командира роти батальйону ІНФОРМАЦІЯ_4 , затвердженою наказом Департаменту патрульної поліції від 13.12.2017 року №6086, згідно з якою визначено загальні положення, завдання та обов`язки, права, відповідальність, взаємовідносини за посадою командира роти із якою ознайомлений ОСОБА_9 ; Відповідно до посадової інструкції, ОСОБА_9 , відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби, зокрема, виконує наступне: у складі екіпажу отримує та виконує завдання (виклики) від ІНФОРМАЦІЯ_6 ; забезпечує особисто та/або силами особового складу припинення виявлених правопорушень та оформлення відповідних матеріалів; збирає та аналізує оперативну інформацію щодо району патрулювання; координує патрулювання, в рамках затвердженої схеми квадратів та маршрутів патрулювання, з урахуванням та належним доведенням до відома особового складу оперативної інформації та ін.;

- рапортом заступника командира роти 4 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_10 від 21.02.2021, згідно з яким 21.02.2021 рухаючись по АДРЕСА_2 було помічено ТЗ ВАЗ 210700-20 ДНЗ НОМЕР_1 , який рухався у темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар працівниками поліції було прийнято рішення зупинити даний ТЗ. Після зупинення вдалось встановити, що водієм даного ТЗ являється гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 також у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. В ході спілкування із вище вказаним водієм останній неодноразово пропонував працівникам поліції неправомірну вигоду (словесно) за не притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у кількості половини заробітної плати працівника поліції. Після цього на місце події працівниками поліції було викликано слідчо-оперативну групу;

- розрахунковими листами про нараховане грошове забезпечення працівників ІНФОРМАЦІЯ_11 складеного заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_12 начальник ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_15 та оператором комп`ютерного набору I категорії ВОП УФЗБО ОСОБА_16 , завіреними печаткою ІНФОРМАЦІЯ_14 , згідно з якими за січень та лютий 2021 року, командир роти №4 батальйону ОСОБА_9 отримав грошове забезпечення у розмірі 14900,00 грн.; заступник командира роти №4 батальйону ОСОБА_8 отримав грошове забезпечення за січень 2021 року у розмірі 14300,00грн. та за лютий 2021 року у розмірі 15300,00грн.;

- протоколом огляду від 19.04.2022 року (оглядалися відомості, які міститься на оптичному носії, наданому на запит слідчому у кримінальному провадженні згідно з листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.03.2021 року), згідно з яким проведено огляд предмету: паперового конверту білого кольору, який заклеєний з трьох сторін із вмістом оптичного-диску DVD-R №10301 із надписом «Жмуд». При відкритті вказаного конверту встановлено, що у ньому міститься оптичний DVD-R диск №10301, із надписом «Жмуд». Далі цей носій інформації поміщається у пристрій для зчитування інформації (дисковод) ноутбука «НР». При відкритті вказаного диску на екрані монітора з`явилось діалогове вікно в якому розміщена 3 папки: «КАМЕРА_000050», «КАМЕРА_000124», «РЕЄСТРАТОР». Відкривши папку «РЕЄСТРАТОР», ми бачимо, що у діалоговому вікні наявний файл з відеозаписом, а саме: «4_100468851». В подальшому за допомогою відеоплеєра « ІНФОРМАЦІЯ_15 » проведено відкриття вказаного відеозапису. При проведенні огляду відеозапису файлу «4_100468851» встановлено, що відеозапис ведеться з відеореєстратора службового автомобіля ІНФОРМАЦІЯ_10 екіпажу « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». В правому нижньому куті екрану наявний напис часу 2016/01/01 00:05:59». Встановлено, що даний відеозапис триває 5 хвилин, звук у відеозаписі відсутній. На останньому відображено обставини прибуття працівників поліції, за адресою: АДРЕСА_2 та виявлення там автомобіля ВАЗ 210700-20 ДНЗ НОМЕР_1 із водієм ОСОБА_6 . При відкритті папки «КАМЕРА_000124», ми бачимо, що у діалоговому вікні наявний файл з відеозаписом «». При відкритті якого, ми бачимо, що в правому верхньому куті наявний інформаційний надпис щодо дати та години проведеного відеозапису та в лівому нижньому куті наявний інформаційний надпис щодо порядкового номеру камери відеоспостереження. В подальшому за допомогою відеоплеєра «КМРаует» проведено відкриття відеозапису. Так, при проведенні огляду відеозапису файлу «» встановлено, що на відеозаписі відображено обставини оформлення адміністративних матеріалів на особу ОСОБА_6 . При відкритті папки «КАМЕРА_000050», ми бачимо, що у діалоговому вікні наявні 3 файли з відеозаписами: « НОМЕР_3 », « НОМЕР_4 », « НОМЕР_5 ».В подальшому за допомогою відеоплеєра «KMPlayer» проведено почергове відкриття відеозаписів. При відкритті відеозапису з файлу «» встановлено, що відеозапис ведеться з нагрудної камери працівника поліції, за адресою: АДРЕСА_2 . На даному відеозаписі зображено, що працівник поліції запитує у ОСОБА_6 причини порушення правил дорожнього руху, зокрема рух транспортним засобом без увімкнених фар. Після пояснень ОСОБА_6 , працівник поліції оглядає посвідчення водія і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс. На запитання працівника поліції до ОСОБА_6 чи вживали алкоголь, останній відповів що ні, після чого водію запропоновано пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Після чого, відеозапис завершується. При відкритті відеозапису з файлу «» встановлено, що відеозапис ведеться з нагрудної камери працівника поліції (заступника командира роти 4 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_17 ) за адресою: АДРЕСА_2 . На даному відеозаписі зображено обставини які передували проходженню ОСОБА_6 огляду з метою встановлення стану алкогольного сп?яніння. Під час якого працівник поліції з`ясовує у ОСОБА_6 причини вживання алкоголю, мету поїздки, причину пізньої їзди тощо. З 03.10 хв відеозапису ОСОБА_6 вказує на те, що «вживав», залишає машину на місці події і пропонує працівнику поліції: «Давайте зробимо так, щоб було мені добре і Вам добре. Я йду спати.... і Ви не йдете додому ні з чим». На запитання працівника поліції «Я не зрозумів», ОСОБА_6 відповідає: «Ви щось принесете додому». Після цього, ОСОБА_6 пропонує нормально розійтися із працівниками поліції, запитує чи увімкнена його нагрудна камера та запитує: «Що Вам з того буде?», «Скільки треба, щоб цього не було, без цих слухань, не було цієї (нецензурна лексика)». На що працівник поліції відповідає: «Мені нічого не треба». Отримавши відповідь поліцейського, ОСОБА_6 повторно запитує останнього : «А якщо чисто по людськи, мужик з мужиком, можна без того всього, чи не можна...?». На що повторно отримує відмову від працівника поліції. 3 08.31 хв відеозапису працівник поліції роз?яснює ОСОБА_6 про відповідальність за, будь які «домовленості», на що ОСОБА_6 відповідає, що знає про це, тому і запитував чи включена камера у працівника поліції. 3 13.50 хв відеозапису відбувається наступна розмова ОСОБА_6 із працівником поліції ОСОБА_18 : Жмуд - Може половину, і я йду спати? ОСОБА_11 - що половину? ОСОБА_19 з того, що Ви будете мати. ОСОБА_11 - що я буду мати? Жмуд - ну зарплату, премію не знаю що Ви там будете мати. Я не знаю які там у вас там ОСОБА_20 шо, чого? Жмуд - плюс до зарплати. Іваник - плюс до зарплати? Ви мені зараз пропонуєте неправомірну вигоду? Після цієї розмови працівник поліції повідомив що реєструє пропозицію неправомірної вигоди, на що ОСОБА_6 відповідає, що нічого не пропонував. При відкритті відеозапису з файлу «» встановлено, що відеозапис ведеться з нагрудної камери працівника поліції за адресою: АДРЕСА_2 . На даному відеозаписі зображено, обставини проходження ОСОБА_6 огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Оглядом якого, за допомогою газоаналізатора «Драгер» встановлено факт перебування ОСОБА_6 в алкогольному сп`янінні із нормою алкоголю у крові 1.58 проміле. Після цього, огляд відеозаписів завершено. Після огляду компакт-диск, що оглядався, поміщається в конверт білого кольору і скріплюється печаткою «Для пакетів»;

- постановою ІНФОРМАЦІЯ_16 від 05.04.2021 року згідно з якою ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень у дохід держави. Згідно із вказаною постановою громадянин ОСОБА_6 21 лютого 2021 року о 03 год. 10 хв. в АДРЕСА_2 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 210700-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишив. Вказаними діями ОСОБА_6 порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України;

- постановою ІНФОРМАЦІЯ_16 від 15.04.2021 року згідно з якою ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 1 (один) рік. Згідно із вказаною постановою 21 лютого 2021 року о 05 год. 18 хв. в АДРЕСА_2 , водій ОСОБА_6 керував транспортним засобом «ВАЗ 210700-20», державний номерний знак « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820 ARHJ-0295 (повірка дійсна до 23 жовтня 2021 року), в присутності двох свідків, результат 1,58 % проміле.

- постановою ІНФОРМАЦІЯ_16 від 12.04.2021 року згідно з якою ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 340 (триста сорок) гривень. Згідно із вказаною постановою, громадянин ОСОБА_6 21 лютого 2021 року о 03 год. 10 хв. в АДРЕСА_2 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21700-20» державний номерний знак НОМЕР_1 у дворі будинку №12 на бульварі Д. Галицького не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та при виникненні перешкоди в русі не вжив заходів щодо безпечного її об`їзду, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем, який не здійснював рух марки «Volksvagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_6 , після чого автомобіль «Volksvagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_6 почав самовільно рухатися та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Audi A6» державний номерний знак НОМЕР_7 (водіїв у припаркованих транспортних засобах на момент зіткнення не було), в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_6 поруш вимоги п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП;

- постановою ІНФОРМАЦІЯ_17 від 08.06.2021 року, згідно з якою апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, а постанову ІНФОРМАЦІЯ_16 від 12.04.2021 року без змін;

- постановою ІНФОРМАЦІЯ_17 від 28.04.2021 року, згідно з якою апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 залишено без задоволення, а постанову ІНФОРМАЦІЯ_16 від 05.04.2021 року щодо ОСОБА_6 за ст.122-4 КУпАП без змін;

- постановою ІНФОРМАЦІЯ_17 від 13.05.2021 року, згідно з якою апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, а постанову ІНФОРМАЦІЯ_16 від 15.04.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП без змін;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАН №3811921 від 21.02.2021 року, згідно з якою ОСОБА_6 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Згідно із вказаною постановою, 21.02.2021 о 05:18 в АДРЕСА_2 водій керував транспортним засобом без ввімкнутого світла фар у темну пору доби чим порушив п.19.1 (а) Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.2 ст.122 КУпАП;

- висновком експерта за результатами проведення судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №285/22-22 від 03.01.2023 року (на дослідження експерту надано протокол огляду та DVD-R диск із відеоматеріалами) (експерту поставлено наступні запитання: яким є об`єктивний зміст досліджуваного тексту, який відображено у протоколі огляду від 19.04.2021? Чи міститься у тексті, який відображено у протоколі огляду від 19.04.2021 висловлення ОСОБА_6 , виражені у формі пропозиції поліцейському неправомірної вигоди або у формі спонукання до отримання такої вигоди? Якщо так, то в якій грошовій формі?) (дослідження проводилось за спеціальністю 1.2. "Лінгвістичне дослідження мовлення"), згідно з яким: 1. Об`єктивний зміст досліджуваного тексту розмови виражений у висловленні ОСОБА_6 пропозиції неправомірної вигоди в розмірі половини зарплати працівника поліції, з метою, щоб не проходити тест на вміст алкоголю в організмі. 2. У висловлюваннях особи, позначеної у текстовому відтворенні змісту розмов, зафіксованому у протоколі огляду « ОСОБА_6 » міститься пропозиція надання неправомірної грошової вигоди (імовірно в гривневому еквіваленті) працівникам поліції у розмірі половини заробітної плати поліцейського.

4. Досліджені безпосередньо у судовому засіданні інші наявні у матеріалах судового провадження процесуальні рішення, документи та матеріали, які подані стороною обвинувачення під час судового розгляду кримінального провадження.

З метою оцінки вказаних доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, установлення обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також з питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, судом досліджено процесуальні рішення, документи та інші матеріали, що подані стороною обвинувачення.

5. Досліджені судом письмові документи, надані стороною захисту. Оцінка наданих стороною захисту документів.

Стороною захисту долучено до матеріалів кримінального провадження скріншоти та інформацію з сайту, а також відеозаписи телепередачі « ІНФОРМАЦІЯ_18 » на Житомир.info.

Відповідно до ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

На переконання суду, у вищенаведених документах, наданих стороною захисту не міститься жодних відомостей, які б підтверджували чи спростовували встановлені вище судом обставини у даному кримінальному провадженні, що в розумінні положень частини першої статті 91 КПК України відносяться до предмету доказування, а тому судом вказані відомості до уваги не беруться, та визнаються судом неналежними доказами.

6. Надання оцінки доводам сторони захисту.

Відповідно до ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. 2. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. 2. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати: 1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані).

Відповідно до ч.ч.1-2, абз.1 ч.3 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. 2. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. 3. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Згідно з ч.ч.3,5 ст.110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Сторона захисту просить виключити відеозапис та протокол огляду відео з числа доказів та визнати недопустимим доказом протокол огляду предмету (відеозапису) та відеозапис.

В обґрунтування своїх доводів щодо виключення відеозапису та протоколу огляду відео з числа доказів, посилається на норми ст.ст.358, 359 КПК України. Також сторона захисту вважає, що протокол складено із порушеннями ст.104 та 105 КПК, а також він є недостовірним, не відповідає показам свідків та самому відео. Даний протокол є похідним доказом від самого відео, який є недопустимим доказом, тому і протокол огляду предмета (відеозапису) є також недопустимим доказом відповідно до доктрини плодів отруйного дерева. При огляді сторона прямо вказує, що на відеозаписі зображений обвинувачений, однак слідчий не має належної кваліфікації для того, щоб визначити чи дійсно на відеозаписі зображений обвинувачений, а портретна експертиза у кримінальному провадженні не проводилась, також, під час огляду відео не проводилось впізнання особи, тому однозначно стверджувати, що на відеозаписі зображений саме обвинувачений неможливо. У протоколі зазначене місце, яке начебто зафіксоване на відеозаписі, однак у кримінальному провадженні не проводилась відео-технічна експертиза, тому неможливо стверджувати, що відеозапис записано саме на території. У постанові про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження документа, зазначено, що відеозапис зберігається на магнітному носії, однак даний відеозапис наявний в матеріалах кримінального провадження на DVD-R диску, який є оптичним носієм. Також, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про носії, з яких було вилучено відеозапис, у зв`язку із чим неможливо встановити джерело походження даного відеозапису, та те чи він є копією чи оригіналом.

Суд відзначає, що відповідно до ч.3 ст.358 КПК України, якщо долучений до матеріалів кримінального провадження або наданий суду особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, для ознайомлення документ викликає сумнів у його достовірності, учасники судового провадження мають право просити суд виключити його з числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів або призначити відповідну експертизу цього документа.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення 05.03.2021 року зверталась до ІНФОРМАЦІЯ_19 із запитом про надання відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_21 та ОСОБА_9 за 21.02.2021 року та листом ІНФОРМАЦІЯ_10 від 15.03.2021 року надано на вказаний запит наявні копії відеозаписів з нагрудних камер поліцейських екіпажу « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Відтак, відеозаписи отримано стороною обвинувачення відповідно до вимог ст.93 КПК України та оптичний диск, що містить відеозаписи, долучено стороною обвинувачення в якості речового доказу у кримінальному провадженні.

Згідно з протоколом огляду від 19.04.2022 року, оглянуто відомості, які міститься на оптичному носії, наданому на запит слідчому у кримінальному провадженні згідно з листом Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП від 15.03.2021 року.

Обставин, які б викликали сумнів у достовірності документів, судом не встановлено, тому підстави для виключення документів із числа доказів, відсутні.

Відповідно до ч.ч.1,3ст.104 ст.105 КПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. Протокол складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце, час проведення та назву процесуальної дії; особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання; 2) описової частини, яка повинна містити відомості про: послідовність дій; отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи; 3) заключної частини, яка повинна містити відомості про: вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації; виготовлені дублікати документів, а також копії інформації, у тому числі комп`ютерних даних, та спосіб їх ідентифікації; спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу; зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії. Особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки. Додатками до протоколу можуть бути: 1) спеціально виготовлені копії, зразки об`єктів, речей і документів; 2) письмові пояснення спеціалістів, які брали участь у проведенні відповідної процесуальної дії; 3) стенограма, аудіо-, відеозапис процесуальної дії; 4) фототаблиці, схеми, зліпки, носії комп`ютерних даних та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу. 3. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

Досліджений судом протокол огляду від 19.04.2022 року відповідає вимогам ст.ст.104, 105 КПК України, відеозаписи отримано стороною обвинувачення відповідно до вимог ст.93 КПК України та оптичний диск, що містить відеозаписи, долучено в якості речових доказів у кримінальному провадженні, тому суд вказані доводи сторони захисту оцінює критично, та вважає протокол огляду від 19.04.2022 року та відомості, які містяться у відеозаписі, що оглянуті згідно з цим протоколом, належними доказами у кримінальному провадженні.

Сторона захисту просить визнати недопустимим доказом доручення про проведення досудового розслідування від 21.02.2021 року, видане в. о. начальника відділення СВ ТРУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_22 .

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що з матеріалів кримінального провадження N?0000201 від 21.02.2021 року за ч. 1 ст. 369 КК України не вбачається, що у ОСОБА_23 були повноваження на видання доручення про проведення досудового розслідування, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про склад чергових оперативних працівників та слідчих у день вчинення кримінального правопорушення 21.02.2021 року, також, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про, те у який спосіб ОСОБА_24 стало відомо про вчинення кримінального правопорушення, тому вважаємо, що у ОСОБА_23 не було повноважень надавати доручення про проведення досудового розслідування.

Окрім того, дане доручення адресоване саме слідчому СВ ТРУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_25 , що свідчить про те, що даним дорученням ОСОБА_26 визначив слідчого у кримінальному провадженні, оскільки постанов про призначення слідчого чи групи слідчих у кримінальному провадженні станом на 21.02.2021 року у матеріалах кримінального провадження №0000201 відсутня, що свідчить про те, що дане доручення не відповідає вимогам КПК

Суд відзначає, що наведене доручення є процесуальним документом, на який не поширюються критерії оцінки, визначені ст.ст.85, 86 КПК України.

Так, відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2021 року за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.

21.02.2021 року в.о. начальника СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_27 доручено проведення досудового розслідування СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області (слідча ОСОБА_28 ).

Постановою начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_29 від 01.03.2021 року призначено слідчу групу у складі: старшого слідчого відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в області ОСОБА_30 ; начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в області ОСОБА_31 ; слідчих відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в області ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 ; Старшим групи призначено старшого слідчого відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_35 .

Згідно з ч.ч.1,2 ст.39 КПК України, керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування. Керівник органу досудового розслідування уповноважений: 1) визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; 2) відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування; 3) ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора; 4) вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим; 5) погоджувати проведення слідчих (розшукових) дій та продовжувати строк їх проведення у випадках, передбачених цим Кодексом; 6) здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого; 7) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відтак, вказане стороною захисту доручення в.о. начальника СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_27 про проведення досудового розслідування від 21.02.2021 року відповідає вимогам КПК України, та підтверджує законність і правомірність проведення процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

Сторона захисту просить визнати недопустимим доказом повідомлення про початок досудового розслідування, подане слідчим СВ ТРУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_36 .

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що дане повідомлення не відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК зокрема у повідомленні не зазначені відомості про: дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім?я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; прізвище, ім?я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, та не вірно зазначена попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, оскільки як вбачається з повідомлення кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч. 1 ст. 201 КК України. Окрім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази направлення даного повідомлення в Тернопільську місцеву прокуратуру. Також, відсутній вихідний та вхідних номери даного повідомлення. Дане повідомлення направлене всупереч ч. 6 ст. 214 КПК, оскільки відомості про кримінальне правопорушення було внесено в ЄРДР 21.02.2021 року, а саме повідомлення нібито направлене 22.02.2021 року. Дане повідомлення всупереч ч. 9 ст. 214 КПК не було направлено Національному агентству з питань запобігання корупції.

Суд відзначає, що наведене повідомлення є процесуальним документом, на який не поширюються критерії оцінки, визначені ст.ст.85, 86 КПК України.

На думку суду, наведені стороною захисту доводи щодо форми повідомлення не є підставами для визнання неправомірним такого повідомлення.

Відтак, вказане стороною захисту повідомлення про початок досудового розслідування, підтверджує законність і правомірність проведення процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

Сторона захисту просить визнати недопустимим доказом постанову начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_37 про призначення слідчої групи від 01.03.2021 року.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що з матеріалів кримінального провадження N?0000201 від 21.02.2021 року за ч. 1 ст. 369 КК України не вбачається, що у ОСОБА_23 були повноваження на видання доручення про проведення досудового розслідування, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про склад чергових оперативних працівників та слідчих у день вчинення кримінального правопорушення 21.02.2021 року, також, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про, те у який спосіб ОСОБА_24 стало відомо про вчинення кримінального правопорушення, тому вважаємо, що у ОСОБА_23 не було повноважень надавати доручення про проведення досудового розслідування. Окрім того, дане доручення адресоване саме слідчому СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_25 , що свідчить про те, що даним дорученням ОСОБА_26 визначив слідчого у кримінальному провадженні, оскільки постанови про призначення слідчого чи групи слідчих у кримінальному провадженні станом на 21.02.2021 року у матеріалах кримінального провадження N?0000201 відсутня, що свідчить про те, що дане доручення не відповідає вимогам КПК. На момент направлення матеріалів кримінального провадження N?0000201 начальнику відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_38 , досудове розслідування кримінального провадження здійснювалось Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області, тобто в. о. начальника відділення СВ ТРУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_39 самостійно передав матеріали кримінального провадження N?0000201 іншому органу досудового розслідування всупереч вимогам ст. 218 КПК. Як вбачається зі змісту супровідного листа на нього нанесено ОСОБА_40 рукописний текст наступного змісту: « ОСОБА_41 23.02.2021 року», тобто фактично даним рукописним текстом ОСОБА_42 визначив групу слідчих у кримінальному провадженні у складі слідчих ОСОБА_43 , всупереч вище зазначеним вимогам КПК. Окрім того, начальник СУ ГУПН в Тернопільській області ОСОБА_42 прийняв до розгляду та надавав вказівки вчиняти слідчі дії у кримінальному провадженні, яке не було передано до СУ ГУНП в Тернопільській області з іншого органу досудового розслідування відповідно до вимог ч. 2 ст. 218 КПК України. Таким чином, досудове розслідування кримінального провадження N?0000201 від 21.02.2021 року за ч. 1 ст. 369 КК України тривалий здійснювалось без визначеного в порядку КПК слідчого (групи слідчих). Враховуючи вище наведене, ОСОБА_44 не мала повноважень призначати групу слідчих у кримінальному провадженні, оскільки у даному кримінальному провадженні вже була призначена слідча ОСОБА_45 , хоча й всупереч порядку, встановленому КПК України, тому ОСОБА_37 мала право лише змінювати групу слідчих у кримінальному провадженні. Окрім того, відповідно до вимог КПК ОСОБА_37 не наділена повноваження призначати себе у групу слідчих в межах кримінального провадження. Також, зазначає, що ОСОБА_44 є працівником Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, в той час як матеріали кримінального провадження станом на 01.03.2021 року вже перебували у СУ ГУНП в Тернопільській області.

Суд відзначає, що наведена постанова є процесуальним документом, на який не поширюються критерії оцінки, визначені ст.ст.85, 86 КПК України.

Так, відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2021 року за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.

21.02.2021 року в.о. начальника СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_27 доручено проведення досудового розслідування СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області (слідча ОСОБА_28 ).

Постановою начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_29 від 01.03.2021 року призначено слідчу групу у складі: старшого слідчого відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в області ОСОБА_30 ; начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в області ОСОБА_31 ; слідчих відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в області ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 ; Старшим групи призначено старшого слідчого відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_35 .

Постановою заступника начальника начальника СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_46 від 09.02.2023 року визначено у кримінальному провадженні групу слідчих для здійснення досудового розслідування у складі: старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_47 ; старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_48 ; старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_49 ; старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_32 ; слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_33 ; начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_29 . Старшим групи призначено слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_50 .

Крім вказаних процесуальних документів, наведена хронологія стверджується й відомостями з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000201 від 21.02.2021 року про рух вказаного кримінального провадження, наданими за клопотанням сторони захисту на підставі ухвали суду Офісом Генерального прокурора.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.39 КПК України, керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування. Керівник органу досудового розслідування уповноважений: 1) визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; 2) відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування; 3) ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора; 4) вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим; 5) погоджувати проведення слідчих (розшукових) дій та продовжувати строк їх проведення у випадках, передбачених цим Кодексом; 6) здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого; 7) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п.6 ч.3 р.5 Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.07.2017 № 570, начальник слідчого управління у разі необхідності відповідно до кримінального процесуального законодавства визначає слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а в разі здійснення досудового розслідування слідчою групою визначає старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих з числа працівників підпорядкованих слідчих відділів, відділень органів Національної поліції України, а також слідчого управління;

Можливість визначення у складі слідчої групи слідчих із СУ ГУНП в Тернопільській області не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства та не є зміною підслідності кримінального провадження.

Відтак, вказана стороною захисту постанова про призначення слідчої групи від 01.03.2021 року відповідає вимогам КПК України, підтверджує законність і правомірність проведення процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

Сторона захисту просить визнати недопустимим доказом постанову про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 22.02.2021 року.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК, оскільки у ній відсутня мотивувальна частина; в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що матеріали даного кримінального провадження перебували в Тернопільській місцевій прокуратурі, тому постанова про призначення групи прокурорів від 22.02.2021 року є незаконною; у матеріалах даного кримінального провадження відсутня постанова про визначення місця здійснення досудового розслідування та постанова про визначення органу досудового розслідування.

Суд відзначає, що наведена постанова є процесуальним документом, на який не поширюються критерії оцінки, визначені ст.ст.85, 86 КПК України.

Так, відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2021 року за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.

21.02.2021 року в.о. начальника СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_27 доручено проведення досудового розслідування СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області (слідчий ОСОБА_28 ).

Наведені заявником доводи про відсутність будь-яких доказів того матеріали даного кримінального провадження перебували в Тернопільській місцевій прокуратурі, не підтверджують відсутність у Тернопільській місцевій прокуратурі матеріалів вказаного кримінального провадження станом на час призначення групи прокурорів чи незаконність призначення групи прокурорів згідно з постановою від 22.02.2021 року.

Вказана стороною захисту постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 22.02.2021 року відповідає вимогам КПК України, зокрема і ст.110 КПК України, та підтверджує законність і правомірність проведення процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

Сторона захисту просить визнати недопустимим доказом постанову про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 26.03.2021 року.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК, оскільки у ній відсутня мотивувальна частина. Також, чинним КПК не передбачено повторне призначення прокурора чи групи прокурорів у кримінальному провадженні при наявні в межах даного кримінального провадження постанови про визнання прокурора (групи прокурорів), тому прийняття даної постанови є неправомірним.

Суд відзначає, що наведена постанова є процесуальним документом, на який не поширюються критерії оцінки, визначені ст.ст.85, 86 КПК України.

Так, підставою для призначення групи прокурорів, стало те, що відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-ІХ, наказів Генерального прокурора від 17.02.2021 №939 «Про окремі питання забезпечення початку роботи окружних прокуратур» та від 17.02.2021 №40 «Про день початку роботи окружних прокуратур» з 15.03.2021 припинено функціонування місцевих прокуратур та розпочато роботу окружних прокуратур, а також вимоги пунктів 7 та 18 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону N113-IX, з урахуванням рішення кадрової комісії, прокурорів місцевих прокуратур призначено на посали прокурорів окружних прокуратур.

Вказана стороною захисту постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 26.03.2021 року відповідає вимогам КПК України, зокрема і ст.110 КПК України, та підтверджує законність і правомірність проведення процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

Сторона захисту просить визнати недопустимим доказом постанову про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 03.01.2022 року.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що постанова не відповідає вимогам ст.110 КПК, оскільки у ній відсутня мотивувальна частина. Також, чинним КПК не передбачено повторне призначення прокурора чи групи прокурорів у кримінальному провадженні при наявні в межах даного кримінального провадження постанови про визнання прокурора (групи прокурорів), тому прийняття даної постанови є неправомірним.

Вказаною постановою від 03.01.2022 року було змінено, а не призначено групу прокурорів.

Суд відзначає, що наведена постанова є процесуальним документом, на який не поширюються критерії оцінки, визначені ст.ст.85, 86 КПК України.

Водночас, вказана стороною захисту постанова про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 03.01.2022 року відповідає вимогам КПК України, зокрема і ст.110 КПК України, та підтверджує законність і правомірність проведення процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

Сторона захисту просить визнати недопустимим доказом постанову про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 22.03.2022 року.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що, постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК, оскільки у ній відсутня мотивувальна частина, зокрема не зазначено підстав для зміни групи прокурорів у кримінальному провадження. Враховуючи те, що постанови про призначення групи прокурорів від 22.02.2021 року (а. с. 8), про призначення групи прокурорів від 26.03.2021 року (а. с. 9), про призначення групи прокурорів від 03.01.2022 року (а. с. 10) є незаконними, то й постанова про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 22.03.2022 року (а. с. 11) є незаконною, оскільки в межах даного кримінального провадження необхідно було прийняти постанову про призначення групи прокурорів.

Суд відзначає, що постанова про зміну групи прокурорів є процесуальним документом, на який не поширюються критерії оцінки, визначені ст.ст.85, 86 КПК України.

Водночас, вказана стороною захисту постанова про зміну групи прокурорів від 22.03.2022 року відповідає вимогам КПК України, зокрема і ст.110 КПК України, та підтверджує законність і правомірність проведення процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

Сторона захисту просить визнати недопустимим доказом постанови про притягнення особи до відповідальності.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що, протокол складено із порушеннями ст. 104 та 105 КПК, а також він є недостовірним, не відповідає показам свідків та самому відео, не стосується справи (ст.124 і 122-2 КУпАП), підтверджуючи надання не всього обсягу відеофіксації подій, подано неналежним суб`єктом, окремі документи не скріплені підписом, відсутні печатки. Також вказує, що надані стороною обвинувачення постанови є копіями, а не оригіналами.

Вказані стороною захисту та долучені стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження постанови суду та постанова ІНФОРМАЦІЯ_10 серії ЕAH №3811921 про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності отримані стороною обвинувачення з листом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.03.2021 року, у порядку, встановленому КПК України, зокрема, ст.93 КПК України, набрали законної сили та є чинними.

Обставин, які б викликали сумнів у достовірності вказаних постанов, судом не встановлено.

Відтак, суд вказані доводи сторони захисту оцінює критично, та вважає постанови суду та постанова ІНФОРМАЦІЯ_10 серії ЕAH №3811921 про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні.

Сторона захисту просить визнати недопустимим доказом розрахункові листи, надані стороною обвинувачення. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що відсутні відомості про фактичне отримання коштів на руки працівниками поліції, відсутній запит або ухвала про тимчасовий доступ до зазначеної інформації, розрахунковий лист самовільно направлявся до матеріалів провадження в РУП хоча витребувало дану інформацію ІНФОРМАЦІЯ_20 , в супровідному листі зазначено неіснуючу подію датовану травнем 2021 року, запит датований 2023 роком хоча в відповідях вказано 2021 рік, доказ суперечить показам свідків, свідки не володіли інформацією про розмір власної заробітної плати та премії, не відомо чи дані розрахункові листи отримані свідками на руки, в обвинувальному акті йде мова про заробітну плату а в розрахункових листах про грошове забезпечення, в обвинувальному акті не конкретизовано обрахунок неправомірної вигоди (з заробітної плати чи грошового забезпечення, з доходу командира роти чи його заступника, з заробітної плати чи премії, з суми із вирахуванням податків чи без вирахування, із суми нарахованої чи виплаченої заробітної плати).

Так, стороною обвинувачення долучено до матеріалів кримінального провадження розрахункові листи про нараховане грошове забезпечення працівників ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Розрахункові листи надано 09.02.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на запит сторони обвинувачення від 19.01.2023 року, що відповідає вимогами ст.93 КПК України.

Вказані розрахункові листи підписані заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_12 начальник ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_15 та оператором комп`ютерного набору I категорії ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_16 , та завірені печаткою ІНФОРМАЦІЯ_14 .

Підстав вважати недостовірними відомості, які містяться у розрахункових листах, судом не встановлено, тому суд вказані доводи сторони захисту оцінює критично, та вважає розрахункові листи належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні.

Сторона захисту просить визнати недопустимим доказом постанову про призначення судової семантико-текстуальної експертизи від 19.04.2022 року. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що дана постанова прийнята із обвинувальним ухилом, оскільки у ній зазначено, що ОСОБА_6 саме пропонував неправомірну вигоду, а не підозрюється чи обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, чим порушено презумпцію невинуватості. Також, постанова суперечить клопотанню про продовження строку досудового розслідування від 15.02.2022 року, відповідно до якого станом на 15.02.2022 року прокурором у кримінальному провадженні вже було призначено судову семантико-текстуальну експертизу.

Постановою прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 19.04.2022 року призначено у кримінальному провадженні семантико-текстуальну експертизи, проведення якої доручено експертам ІНФОРМАЦІЯ_21 .

Суд відзначає, що наведена постанова є процесуальним документом, на який не поширюються критерії оцінки, визначені ст.ст.85, 86 КПК України.

Водночас, наведені стороною захисту доводи щодо змісту постанови про призначення експертизи та клопотання про продовження строку досудового розслідування не спростовують законності і правомірності призначення експертизи у кримінальному провадженні.

Щодо доводів сторони захисту про провокацію, підбурювання чи спонукання з боку працівників правоохоронного органу до вчинення особою кримінального правопорушення, а також щодо клопотання сторони захисту про призначення лінгвістичної експертизи, у задоволенні якого судом було відмовлено, суд такі оцінює критично та відзначає наступне.

Підбурювання має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який інакше не був би вчинений. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 07 липня 2021 року (справа № 752/4292/16-к).

Фактично про провокацію злочину може йтися тоді, коли правоохоронні органи штучно створили ситуацію, з метою спонукати особу до вчинення злочину. Однак, якщо правоохоронні органи лише долучилися до фіксації і розслідування на певному етапі розвитку подій, зокрема після подання особою заяви про вчинення злочину, то це свідчить про їх пасивну роль, яка проявилася лише у належній фіксації вчинюваного кримінального правопорушення (Постанова Верховного Суду від 08 червня 2023 року у справі № 369/10079/17).

Поведінка працівників правоохоронних органів підлягає оцінці судом у сукупності із іншими доказами у кримінальному провадженні. Стороною захисту не наведено підстав які б свідчили про необхідність призначення лінгвістичної експертизи та визначальність у кримінальному провадженні відповідей на поставлені питання щодо наявності у фрагментах розмови працівників поліції настирливих пропозицій ОСОБА_6 до надання ним неправомірної вигоди.

Так, із досліджених у судовому засіданні відомостей, які містяться у відеозаписі, який також був предметом огляду згідно з вищенаведеним протоколом огляду від 19.04.2022 року, не підтверджуються та спростовуються доводи сторони захисту про будь-яку, у тому числі і одиничну пропозицію від працівника поліції до ОСОБА_6 про надання неправомірної вигоди, що, відповідно, виключає настирливість, повторність пропозиції, нагадування про неї тощо.

При цьому, суд враховує позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 10.09.2024 року у справі № 359/7863/17 (провадження № 51-317км24), згідно з якою, відповідно до усталеної судової практики для встановлення факту провокації злочину визначальним є з`ясування питання, чи мало місце з боку правоохоронних органів спонукання особи до вчинення злочину, для чого мають прийматися до уваги, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування тощо. Жодна зі згаданих обставин сама по собі не має визначального значення для висновку про наявність або відсутність провокації. Лише оцінивши всі фактичні і юридичні аспекти події в сукупності, суди можуть зробити висновок, чи була поведінка агентів такою, що спонукала особу до дій, які та не вчинила б без їх втручання.

Таким чином, як видно із досліджених судом матеріалів даного кримінального провадження, жодних належних та допустимих відомостей, які б свідчили про провокацію вчинення кримінального правопорушення, немає.

Щодо невідповідності методик проведення судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №285/22-22 від 03.01.2023 року предмету дослідження, визнання недопустимим доказом відомостей, які міститься у висновку експертизи, а також клопотань про витребування методики і надання тимчасового доступу до копій зареєстрованих методик проведення судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи усного та писемного мовлення, які знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_22 за адресою АДРЕСА_3 , у задоволенні яких було відмовлено судом.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо невідповідності методик проведення судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №285/22-22 від 03.01.2023 року предмету дослідження, зокрема, про те, що експертом не зазначено які саме методи та методики були використані під час проведення експертизи, окрім того, зазначаю, що відповідно до наданих ІНФОРМАЦІЯ_22 відповідей на запити сторони захисту методики проведення експертизи усного мовлення не існує, суд такі оцінює критично, оскільки належних жодних доказів на їх підтвердження суду не надано. Так, експертизу усного мовлення проведено експертом, який попереджався про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, у межах спеціальності "Лінгвістичне дослідження мовлення" та із використанням зазначених у висновку методик, у тому числі і шляхом співставлення мовлення особи з наданою стенограмою.

Експертом окремо зазначено про те, що методика визначає загальні положення лінгвістичної експертизи, яка охоплює як усне, так і писемне мовлення.

Згідно з відповіддю на адвокатський запит від 13.02.2023 №13-01 захиснику повідомлено, що відповідно до підпункту 1.2.1 пункту 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, визначено основні види (підвиди) експертизи, згідно з якою почеркознавча та лінгвістична експертизи відносяться до криміналістичного виду експертиз.

Так, у відповідності до п. 1 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у ІНФОРМАЦІЯ_22 , затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_22 від 14.04.2017 №1277/5, методики, методичні посібники та рекомендації для експертів з криміналістичних видів експертиз є службовою інформацією.

Захисником не доведено доцільності витребування судом службової інформації щодо зареєстрованих методик проведення судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи усного та писемного мовлення, а також її значення для розгляду даного кримінального провадження.

З огляду на вищевикладене, суд вважає висновок судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №285/22-22 від 03.01.2023 року належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про те, що у відомостях, які містяться на записах на оптичному носії неможливо ідентифікувати ОСОБА_6 не підтверджуються матеріалами справи, та спростовуються, зокрема, самим відеозаписом, постановами ІНФОРМАЦІЯ_16 від 05.04.2021 року, 15.04.2021 року 12.04.2021 року, постановою ІНФОРМАЦІЯ_10 серії ЕAH №3811921 від 21.02.2021 року, згідно з якими ОСОБА_6 21.02.2021 року о 03 год. 10 хв., 05 год. 18 хв. перебував у АДРЕСА_2 .

Доводи сторони захисту про те, що територія, на якій патрулювали працівники поліції не охоплювалася територією, на якій було визначено місце їх патрулювання, не має правового значення для кримінального провадження та жодним чином не спростовує факт пропозиції неправомірної вигоди працівнику поліції, який продовжує виконувати покладені на нього обов`язки.

Сторона захисту зверталась із клопотанням про надання тимчасового доступу до оригіналів матеріалів судових справ №№607/3820/21, 607/3205/21, 607/3314/21 про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП, за ст. 122-4 КУпАП, які знаходяться у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_16 за адресою АДРЕСА_4 .

Як вказав захисник обвинуваченого, у матеріалах справ містяться оптичні носії, записи на яких не читаються, що необхідно дослідити під час розгляду даного кримінального провадження.

Судом у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

Так, обставини, які зазначаються захисником, правового значення для кримінального провадження не мають.

Сторона захисту зверталась із клопотанням про надання тимчасового доступу до оригіналів відеозаписів з нагрудних камер поліцейських екіпажу патрульної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_7 » у складі інспектора взводу 2 роти N?4 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_10 лейтенанта поліції ОСОБА_10 , заступника командира роти N?4 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 та Тернопільського за 20-21.02.2021 у період з 20:00 20.02.21 по 12:00 21.02.21 та надати можливість вилучити їх оригінали, які знаходяться у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_5 .

Судом у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення ще 05.03.2021 року зверталась до ІНФОРМАЦІЯ_19 із запитом про надання відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_21 та ОСОБА_9 за 21.02.2021 року та листом ІНФОРМАЦІЯ_10 від 15.03.2021 року надано на вказаний запис наявні копії відеозаписів з нагрудних камер поліцейських екіпажу « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Крім цього, ІНФОРМАЦІЯ_10 листом від 15.03.2021 року повідомлено адвокату ОСОБА_7 про те, що відповідно до підпункту 1 п.3 р.VІІІ "Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів. що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_23 від 18.12.2018 року №1026, строк зберігання відеозаписів становить 30діб.

Відтак, підстави вважати про наявність у володінні ІНФОРМАЦІЯ_10 інших запитуваних захисником відеозаписів, які не містяться у матеріалах кримінального провадження, відсутні.

7. Щодо клопотань сторони захисту про допит свідків.

Судом було визнано неможливим допит свідків сторони захисту, які не прибули на виклик до суду, та виклик здійснювався судом протягом тривалого часу.

Так, у судовому засіданні стороною захисту заявлялись клопотання про допит свідків, а саме: ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_10 .

Вказані клопотання судом було задоволено.

Так, 10.09.2025 року судове засідання відкладено на 24.09.2025 року у зв`язку із неявкою свідків та необхідністю забезпечити їх явку у судове засідання стороною захисту.

11.09.2025 року судом було направлено повістки про виклик до суду в кримінальному провадженні свідкам: ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_10

17.09.2025 року на адресу суду надійшли рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно з якими ОСОБА_59 відсутній за вказаною адресою; ОСОБА_60 є наявна розписка про одержання ОСОБА_61 15.09.2025 року; ОСОБА_10 є наявна розписка про одержання ОСОБА_62 12.09.2025 року; ОСОБА_63 є наявна розписка про одержання Гулькою 12.09.2025 року. Щодо вручення судової повістки про виклик до суду в кримінальному провадженні та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_56 на адресу суду не поверталося.

Згідно із повідомленням від 16.09.2025 №8957/41/33/02-2025, ІНФОРМАЦІЯ_11 заступника начальника управління начальника відділу чергової служби ОСОБА_64 , ОСОБА_65 звільнений з посади поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону відповідно до наказу ДПП № 1889 о/с від 28.12.2021 з 05.01.2022; ОСОБА_10 звільнений з посади інспектора взводу №2 роти №4 батальйону відповідно до наказу ДПП №41 о/с від 24.01.2018 з 26.01.2018.

24.09.2025 року судове засідання відкладено на 14.10.2025 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті з розгляду справи №607/9378/25 та повторно надіслано ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 судові повістки про виклик до суду в кримінальному провадженні.

Згідно із повернутими на адресу суду судовими повістками про виклик до суду в кримінальному провадженні та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, ОСОБА_55 є наявна розписка про одержання ОСОБА_66 ; ОСОБА_67 відсутній за вказаною адресою; ОСОБА_59 відсутній за вказаною адресою.

14.10.2025 року судове засідання відкладено на 10.11.2025 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті з розгляду справи №607/7897/25 та повторно надіслано ОСОБА_57 , ОСОБА_56 , ОСОБА_55 судові повістки про виклик до суду в кримінальному провадженні.

Згідно із повернутими на адресу суду судовими повістками про виклик до суду в кримінальному провадженні та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, ОСОБА_67 відсутній за вказаною адресою; ОСОБА_60 відсутній за вказаною адресою; ОСОБА_59 відсутній за вказаною адресою. Судова повістка про виклик до суду на 24.09.2025 року в кримінальному провадженні та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, повернулися на адресу суду із відміткою про відсутність за вказаною адресою ОСОБА_52

10.11.2025 року судове засідання відкладено на 20.11.2025 року у зв`язку із неявкою свідків у судове засідання, заходи щодо виклику свідків вживались стороною захисту, однак не дали результатів. Судом постановлено задовільнити клопотання сторони захисту щодо повторного виклику свідків у судове засідання та щодо звернення із запитом в адресно-довідкове бюро щодо отримання адрес місця проживання свідків ОСОБА_54 та ОСОБА_10 .

10.11.2025 року судом було направлено повістки про виклик до суду в кримінальному провадженні ОСОБА_55 , ОСОБА_57 , ОСОБА_56

12.11.2025 року було направлено запит у Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_24 щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, що містяться в реєстрі територіальної громади / Єдиному державному демографічному реєстрі: ОСОБА_10 та ОСОБА_68 .

Згідно із повернутими на адресу суду судовими повістками про виклик до суду в кримінальному провадженні та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, ОСОБА_60 є наявна розписка про одержання ОСОБА_69 ; ОСОБА_59 відсутній за вказаною адресою.

18.11.2025 року на адресу суду надійшла заява особи, викликаної як свідок: ОСОБА_51 про неможливість з`явитися в судове засідання, згідно з якою з огляду на службові необхідність та обмеження, пов`язанні з виконанням покладених на нього службових обов`язків, у зв`язку із територіальною віддаленістю місця розташування суду та його фактичним місцем роботи в місті Житомир, а також з огляду на запроваджений в Україні воєнний стан, прибути до м. Тернополя для участі в судовому засіданні 20.11.2025 року о 11:29 год. не має можливості. З метою недопущення порушення строків розгляду справи, просить суд розглянути справу за наявними у ній матеріалами без його участі.

20.11.2025 року судове засідання відкладено на 03.12.2025 року у зв`язку із необхідністю отримати відповіді на запит щодо місця перебування свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_54 , забезпеченням сторони захисту свідка ОСОБА_51 та повторного направлення судових повісток про виклик до суду в кримінальному провадженні.

Судова повістка про виклик до суду на 20.11.2025 року в кримінальному провадженні та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, повернулися на адресу суду із відміткою про відсутність за вказаною адресою ОСОБА_52

24.11.2025 року судом було направлено повістки про виклик до суду в кримінальному провадженні ОСОБА_57 , ОСОБА_56

03.12.2025 року судове засідання відкладено на 17.12.2025 року у зв`язку із необхідністю звернення з запитом до ІНФОРМАЦІЯ_25 для отримання інформації щодо місця реєстрації та проживання свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_53 , до ІНФОРМАЦІЯ_26 щодо місця реєстрації та проживання свідка ОСОБА_54 та до ІНФОРМАЦІЯ_27 щодо місця реєстрації та проживання свідка ОСОБА_70 . Стороною захисту заявлено клопотання про виключення свідка ОСОБА_51 із числа осіб, які підлягають допиту в якості свідка. Вказане клопотання судом було задоволено.

Згідно із повернутими на адресу суду судовими повістками про виклик до суду в кримінальному провадженні та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, ОСОБА_67 відсутній за вказаною адресою; ОСОБА_59 відсутній за вказаною адресою.

16.12.2025 року на адресу суду надійшла відповідь ІНФОРМАЦІЯ_28 міського голови ОСОБА_71 на запит ІНФОРМАЦІЯ_16 від 03.12.2025 року, згідно з якою за даними Реєстру територіальної громади ОСОБА_65 , ІНФОРМАЦІЯ_29 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_6 та відповідь ІНФОРМАЦІЯ_30 ОСОБА_72 на запит ІНФОРМАЦІЯ_16 від 03.12.2025 року, ІНФОРМАЦІЯ_31 повідомляє, що відповідно до реєстру територіальної громади ОСОБА_73 на реєстраційному обліку у ІНФОРМАЦІЯ_32 не перебуває.

17.12.2025 року судове засідання відкладено на 29.12.2025 року у зв`язку із необхідністю повторного виклику свідків у судове засідання. Стороною захисту заявлено клопотання про виключення свідка ОСОБА_52 із числа осіб, які підлягають допиту в якості свідка. Вказане клопотання судом було задоволено.

17.12.2025 року судом було направлено судову повістку про виклик до суду в кримінальному провадженні свідку ОСОБА_74 .

19.12.2025 року на адресу суду надійшла відповідь від 17.12.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_33 реєстрації проживання особи начальника відділу ОСОБА_75 на запит ІНФОРМАЦІЯ_16 від 03.12.2025 року, згідно з якою згідно з реєстру ІНФОРМАЦІЯ_34 та картотеки переданої ІНФОРМАЦІЯ_35 за період з 01.08.2012 року по 31.03.2016 року та за період виконання відділом реєстрації проживання особи ІНФОРМАЦІЯ_36 повноважень з 04.04.2016 року по 17.12.2025 року, інформує про реєстрацію місця проживання наступних громадян: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_37 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_7 з 22.11.2007 року; ОСОБА_76 ІНФОРМАЦІЯ_38 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_8 з 28.04.1999 року.

29.12.2025 року судове засідання відкладено на 05.01.2026 року у зв`язку із зайнятістю захисника в інших процесуальних діях та знаходженням обвинуваченого на стаціонарному лікуванні строком на 7 днів.

31.12.2025 року судом було направлено повістки про виклик до суду в кримінальному провадженні ОСОБА_57 , ОСОБА_10 , ОСОБА_58

05.01.2026 року судове засідання відкладено на 12.01.2026 року у зв`язку із необхідністю повторного виклику свідків у судове засідання.

07.01.2026 року судом було направлено повістки про виклик до суду в кримінальному провадженні ОСОБА_57 , ОСОБА_10 .

8. Оцінка наданих державним обвинувачем суду доказів на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Окрім того, з метою оцінки вказаних доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, установлення обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також з питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, судом досліджено документи, що подані стороною обвинувачення, які складені та зібрані стороною обвинувачення під час здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, та підтверджують законність і правомірність проведення процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

9. Висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та кваліфікація судом дій обвинуваченого.

На переконання суду, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України підтверджується показаннями допитаних безпосередньо в судовому засіданні свідків, дослідженим судом протоколом слідчої дій, а саме протоколом огляду разом із відомостями, які містяться у відеозаписах, а також іншими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження, які узгоджуються між собою у їх сукупності та підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд повно і всебічно розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, є доведеною та кваліфікує його дії за ч.1 ст.369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища.

Таким чином, невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 та його голослівні посилання, у тому числі і на те, що під час події до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що було ДТП та немає доказів, тому це питання потрібно якось вирішити на місці і для цього потрібні гроші, запитували, яка у нього зарплата, а також на провокацію кримінального правопорушення з боку працівників поліції, які не підтверджено жодними доказами, суд розцінює виключно як позицію захисту власних інтересів, шляхом спроби пом`якшити ступінь його вини та уникнути покарання за скоєне, у зв`язку з чим ставиться до вказаного критично, так як покази обвинуваченого ОСОБА_6 про його невинуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, спростовано сукупністю наданих державним обвинувачем доказів у даному кримінальному провадженні, оцінку яким судом надано вище.

10. Мотиви призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він народився у с. Дзвенигород, Тернопільська область, Борщівський район, українець, громадянин України, із середньою освітою, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога чи психіатра не перебуває.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, яке є нетяжким злочином, особу винного, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно з ч.1 ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме: за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу.

Підстав для застосування положень ст.69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною статтею можуть бути застосовані.

Таким чином, призначене ОСОБА_6 покарання, на переконання суду, буде необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечить співрозмірність діяння та кари, а також не суперечитиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

11 Вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні у порядку ч.9 ст.100 КПК України.

При вирішенні питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд керується положеннями частини 9 статті 100 КПК України.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- оптичний диск DVD-R з маркуванням «ALERUS 4.7 Gb/120 min» № 10301, що містить відеозаписи із нагрудних камер поліцейських екіпажу « ІНФОРМАЦІЯ_7 » щодо події, яка мала місце 21.02.2021 року, слід залишити у матеріалах кримінального провадження.

12. Вирішення питання щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експертів в порядку ч.2 ст.124 КПК України.

За змістом частини другої статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні:

- судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи від 03.01.2023 року №285/22-22 у розмірі 7173,26 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 369, 370, 374, 377 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66, 67, 369 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу у розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- оптичний диск DVD-R з маркуванням «ALERUS 4.7 Gb/120 min» № 10301, що містить відеозаписи із нагрудних камер поліцейських екіпажу « ІНФОРМАЦІЯ_7 » щодо події, яка мала місце 21.02.2021 року, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні:

- судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи від 03.01.2023 року №285/22-22 у розмірі 7173,26 грн.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1