Справа № 204/1427/26
Провадження № 1-кс/204/250/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року слідчий суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з першим заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0002321 від 19.11.2025 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з першим заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0002321 від 19.11.2025 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002321 від 19.11.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, з числа мешканців Дніпропетровської області, у період з 06.11.2025 по 11.11.2025, здійснили пошкодження трьох електричних опор №№ 142, 136 та 140, які розташовані в районі 316 км (9 пікет) на залізничному перегоні «Просяна-Чаплине» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», та в ніч з 23.11.2025 на 24.11.2025, здійснили пошкодження електротрансформатора тягової підстанції залізничної станції «Ульянівка» АТ «Укрзалізниця», з метою ослаблення держави, шляхом здійснення зруйнування та/або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинені в умовах воєнного стану.В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що до вчинення вищевказаного правопорушення причетний громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та інші невстановлені особи, які вчиняють діяння з метою ослаблення держави шляхом вчинення вибухів, підпалів та інших дій, спрямованих на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчиняючи їх в умовах воєнного стану.Так, у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 05.11.2025, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення диверсії, тобто вчинення вибуху з метою ослаблення держави, спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, в умовах запровадження на території України дії воєнного стану.Так, у невстановлений досудовим розслідування період часу, але не пізніше 05.11.2025, ОСОБА_5 , спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, прибув до ділянки місцевості розташованої в районі 316 км залізничного перегону «Просяна-Чаплине» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», після чого ОСОБА_5 , розмістив заздалегідь підготовлений пристрій для здійснення вибуху, до основи електричних опор, які забезпечують електропостачання контактної мережі рухомого складу потягів на вказаній ділянці місцевості та здійснив підрив вказаного пристрою, в результаті чого було пошкоджено три електричні опори - об`єкти залізничної інфраструктури, які в результаті вибуху впали на верхню будову колії, пошкодивши контактну мережу рухомого складу потягів на вказаній ділянці місцевості, що в свою чергу призвело до зупинки руху приміських поїздів на ділянці Чаплине-Улянівка.Після чого, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, бажаючи довести його до кінця, разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами, здійснив демонтаж елементів контактної мережі рухомого складу, що належить Регіональній філії «Придніпровька залізниця» АТ «Укрзалізниця», тим самим унеможливлюючи здійснення швидкого відновлення об`єктів залізничної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення в умовах воєнного стану.В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.11.2025, ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, прибув до ділянки місцевості де знаходиться електротрансформатор тягової підстанції залізничної станції «Ульянівка» АТ «Укрзалізниця» (ПС Улянівка Тягова-150/35/10кВ), яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Васильківка, вул. Будівельна, 147, де розмістив раніше набутий вибуховий пристрій, у безпосередній близькості до вказаного об`єкта та здійснив підрив вказаного пристрою, в результаті чого було пошкоджено електротрансформатор тягової підстанції залізничної станції «Ульянівка» АТ «Укрзалізниця» (ПС Улянівка Тягова-150/35/10кВ), який здійснював забезпечення електропостачання залізничної інфраструктури на залізничній двоколійній ділянці «Чаплино-Синельникове», а також здійнював електропостачання населеного пункту с. Васильківка Синельниківського району Дніпропетровської області. що в свою чергу призвело до знеструмлення контактної мережі залізничної інфраструктури та зазначеного населеного пункту.Після чого, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, бажаючи довести його до кінця, разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами, здійснив демонтаж елементів електротрансформатора тягової підстанції залізничної станції «Ульянівка» АТ «Укрзалізниця» (ПС Улянівка Тягова-150/35/10кВ), що належить Регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», тим самим унеможливлюючи здійснення швидкого відновлення об`єктів залізничної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення в умовах воєнного стану.

Так, 31 січня 2026 року громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано, в ході чого останній погодився добровільно видати наявні при ньому речі та предмети:мобільний телефон Nokia модель 301 IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 ;мобільний телефон Xiaomi 11T IMEI1: НОМЕР_3 IMEI2: НОМЕР_4 , з сім-картою НОМЕР_5 (пароль НОМЕР_6 ); мобільний телефон OPPO модель CPH2641 (пароль НОМЕР_7 );банківська картка НОМЕР_8 ; банківська картка НОМЕР_9 ;банківська картка НОМЕР_10 ; банківська картка НОМЕР_11 ;предмет схожий на електродетонатор.31.01.2026 вказані вище речі та предмети визнано речовими доказами, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що вони могли використовуватись під час здійснення протиправної діяльності та містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.Незастосування арешту щодо зазначених предметів, речей та документів, може унеможливити використання їх як доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що зазначене майно може бути втрачено, знищено, перетворено, переміщено та відчужено на користь третіх осіб.Крім цього, на даний час існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту на зазначене в клопотанні майно призведе до вжиття невстановленими в ході досудового розслідування особами заходів щодо зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування та відчуження останнього.Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.Враховуючи викладене, оскільки вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, підставою для накладення арешту є п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, збереження речових доказів. Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи. Необхідність накладення арешту шляхом заборони відчуження, користування, розпорядження майном зумовлена тим, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. У зв`язку з чим, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна і просить розглянути клопотання без повідомлення власника майна.

Слідчий надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання про арешт майна задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання без повідомлення власника майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В статті 98 КПК України зазначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002321 від 19.11.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України. У даному кримінальному провадженні, 31 січня 2026 року громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано, в ході чого останній погодився добровільно видати наявні при ньому речі та предмети:мобільний телефон Nokia модель 301 IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 ;мобільний телефон Xiaomi 11T IMEI1: НОМЕР_3 IMEI2: НОМЕР_4 , з сім-картою НОМЕР_5 (пароль НОМЕР_6 ); мобільний телефон OPPO модель CPH2641 (пароль НОМЕР_7 );банківська картка НОМЕР_8 ; банківська картка НОМЕР_9 ;банківська картка НОМЕР_10 ; банківська картка НОМЕР_11 ;предмет схожий на електродетонатор. Постановою слідчого від 31.01.2026 року вказані вище об`єкти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002321.

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, а саме з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості його знищення, пошкодження, відчуження, у зв`язку з чим, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-172,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з першим заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0002321 від 19.11.2025 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 31.01.2026 року під час затримання громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: мобільний телефон Nokia модель 301 IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 ;мобільний телефон Xiaomi 11T IMEI1: НОМЕР_3 IMEI2: НОМЕР_4 , з сім-картою НОМЕР_5 (пароль НОМЕР_6 ); мобільний телефон OPPO модель CPH2641 (пароль НОМЕР_7 );банківська картка НОМЕР_8 ;банківська картка НОМЕР_9 ; банківська картка НОМЕР_10 ; банківська картка НОМЕР_11 ; предмет схожий на електродетонатор.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1