Справа 127/5133/26
Провадження 1-кс/127/2139/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000803 від 21.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що підставою для внесення відомостей стали матеріали працівників УКР ГУНП у Вінницькій області спільно з працівниками УБН ГУНП у Вінницькій області та УСБУ у Вінницькій області про те, що на території м. Вінниці діє група осіб, яка за попередньою змовою, з метою особистого збагачення, шляхом забезпечення незаконного обігу на території України психотропної речовини, розробила план злочинної діяльності, який полягав у виготовлені психотропної речовини, обіг якої обмежено - «Амфетамін» та яка в подальшому фасувалася та пакувалася в спеціальні зіп-пакети великими партіями, а також в незначні порції від 5 г до 20 г та збувалася за грошові кошти в регіони України за допомогою мобільного додатку «Телеграм» у вигляді поштових відправлень.

У ході досудового розслідування встановлено, що до незаконного виготовлення та збуту психотропних речовин може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та періодично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та який за вказівки ОСОБА_5 здійснював виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - «Амфетамін» з метою подальшого збуту, крім цього спільно з іншими особами через поштові відділення та поштоматами отримує наркотичний засіб та психотропні речовини. За місцем проживання ОСОБА_5 у співучасті з іншими особами здійснює фасування психотропних речовин в зіп-пакети, які обмотує в ізолюючі стрічки та поміщає до упакувань, які в подальшому надсилаються поштовими відправленнями різних експрес-доставок в різні регіони України, за виконану роботу в злочинній діяльності від ОСОБА_5 отримує грошові кошти.

У ході проведення слідчих розшукових дій, спрямованих на викриття осіб, які скоїли дане кримінальне правопорушення, 13.02.2026 за місцем реєстрації ОСОБА_4 було проведено санкціонований обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон X-treme_PQ56 з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

В подальшому всі вищезазначені речі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно положень ст. 98 матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення є речовими доказами.

Згідно вимог ч. 1 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження, або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. 170-174 КПК України, тобто, крім випадків, коли на речовий доказ буде накладено арешт.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отримане: неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майні скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України: питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, тобто в даному випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

У зв`язку з виявленням під час обшуку вищевказаних речей та документів, є достатні підстави вважати, що вони відповідно до п. 1, 3, ч. 2 ст. 167 КПК України є використаними як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вилучені речі та документи під час проведення обшуку мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Частина 1 ст. 171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором, звертатись до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна.

Таким чином, для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, доведенні обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також запобіганню спробам відчуження, зміни або переховуванню вищеперерахованих речей наявні підстави для накладення арешту на вищевказане майно.

На підставі викладеного, з метою повного, всебічного та об`єктивного розслідування даного кримінального провадження, а тому, слідчий просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання, а також надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність. Клопотання підтримала у повному обсязі.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, тому відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається у його відсутність.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої та другої статті 172 КПК України.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що вищезазначене майно являється джерелом доказів, при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на речі, які вилучені 13.02.2026, під час проведення санкціонованого обшуку домоволодіння за місцем реєстрації ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки вони мають значення речового доказу та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 13.02.2026 під час санкціонованого обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- мобільний телефон X-treme_PQ56 з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя