Справа № 297/718/26
УХВАЛА

про скасування арешту на майно

05 травня 2026 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000032 від 14 січня 2026 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 14 січня 2026 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

15.04.2026 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання власника майна ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.01.2026 року, яким, зокрема, накладено арешт на транспортний засіб марки «Toyota», моделі «RAV4», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , а також на свідоцтво про його реєстрацію.

Клопотання мотивоване тим, що заявник є власником зазначеного майна, однак у зв`язку з накладеним арештом позбавлена можливості його використовувати, що істотно ускладнює забезпечення повсякденних потреб сім`ї, зокрема перевезення дітей та здійснення звичайної життєдіяльності.

Прокурор Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом.

Власник майна ОСОБА_6 в судовому засідання своє клопотання про скасування арешту на майно підтримала повністю з підстав викладених у ньому.

Заслухавши думку учасників та дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 січня 2026 року накладено арешт у кримінальному провадженні №0000032 від 14 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на транспортний засіб марки «Toyota», моделі «RAV4», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 », та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_6 .

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України, передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Встановлено, що щодо більшості вилучених предметів відсутні будь-які дані, які б підтверджували їх використання як знарядь злочину, предметів злочину чи майна, здобутого злочинним шляхом. Стороною обвинувачення не надано доказів того, що ці предмети мають значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Арешт майна є суттєвим обмеженням конституційного права власності, тому його застосування можливе лише за наявності чітких та доведених підстав. Формальне перебування майна у переліку вилучених предметів не є достатнім обґрунтуванням для подальшого обмеження прав власників.

Суд бере до уваги, що заявник є власником транспортного засобу, наявні обставини, пов`язані із необхідністю використання автомобіля для забезпечення життєвих потреб сім`ї, а також відсутність доказів ризиків знищення, пошкодження, відчуження або приховування майна у разі передачі його на відповідальне зберігання власнику.

Суд зазначає, що змагальність сторін, як одна із загальних засад кримінального провадження, передбачає, самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження провадження, проводиться судовий розгляд, допит обвинуваченого не відбувся, не досліджувалися докази, а тому існує необхідність у збереженні речового доказу, яким визнано автомобіль марки «Toyota», моделі «RAV4», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 », оскільки транспортний засіб безпосередньо пов`язаний з подією кримінального правопорушення.

Матеріали клопотання не містять відомостей про наявність реальних ризиків втрати, пошкодження або відчуження майна у разі передачі його власнику, а тому подальше зберігання транспортного засобу поза володінням заявника є надмірним обмеженням її прав.

Разом з тим, з метою забезпечення балансу між інтересами кримінального провадження та правом власності особи, суд вважає за можливе застосувати менш обмежувальний захід, а саме передачу зазначеного майна на відповідальне зберігання власнику із встановленням заборони його відчуження.

При цьому, суд виходить із принципу пропорційності, відповідно до якого будь-яке втручання у право мирного володіння майном має бути співмірним поставленій меті та не покладати на особу надмірного тягаря.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстав для повного скасування арешту немає, однак є підстави для зміни порядку його виконання шляхом визначення іншого місця зберігання майна.

При цьому суд зазначає, що транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію залишаються речовими доказами у кримінальному провадженні, а питання щодо їх остаточної долі буде вирішено судом у порядку ст. 100 КПК України під час ухвалення судового рішення по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 174, 309, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання власника майна ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, №0000032 від 14 січня 2026 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити частково.

Змінити місце зберігання транспортного засобі марки «Toyota», моделі «RAV4», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 » та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , передавши на відповідальне зберігання з правом користування, без права відчуження під гарантійну розписку власнику ОСОБА_6 з покладенням обов`язку забезпечити зберігання до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В іншій частині клопотання про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7