Справа №:755/120/25
Провадження №: 1-кс/755/74/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "13" січня 2026 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 ; підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0004179 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, здійснює підприємницьку діяльність(ФОП), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч.5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України,-

в с т а н о в и в :

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0004179 від 17.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України.

17.12.2025 у кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України.

Обґрунтовуючи підозру ОСОБА_5 орган досудового розслідування посилається на зібраними докази у кримінальному провадженні, а саме: договір №194/10 від 25.10.2024; акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2024 року(форма №КБ-2в); довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2024 року (форма №КБ-3); акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2024 року (форма №КБ-2в); довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2024 року (форма №КБ-3); акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2024 року (форма №КБ-2в); довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2024 року (форма №КБ-3); акт №4 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2024 року(форма №КБ-2в); довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2024 року (форма №КБ-3); положення про Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд»;посадова інструкцією заступника начальника управління капітальних вкладень КО «Київзеленбуд».

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник заперечили проти задоволення клопотання, заначили, що підозра не обґрунтована жодними належними та допустимими доказами. Оскільки ОСОБА_5 , не включала жодних неправдивих відомостей щодо вартості будівельних матеріалів. Тендер було проведено згідно чинного законодавства та в межах її повноважень затверджених посадовою інструкцією. Також, ОСОБА_5 повідомила що відповідно до наказу від 13.01.2025 року була звільнена з займаної посади за власним бажанням 23.01.2025року. Ба більше, в обґрунтування підозри сторона обвинувачення посилається на експертний висновок № 2609-25 від 26.09.2025, але дану експертизу було проведено у третю декаду 2025 року. Самі ж роботи виконувалися рік до її проведення. При цьому експерт взяв до уваги середні ціни на матеріали зі складів. А ціни, закладені в акти виконаних робіт були вже з урахуванням доставки, логістики тощо. Що стосується висновку судового експерта № 4/29.10.2025 від 29.10.2025 року проведеного ОСОБА_7 строк дії свідоцтва якої закінчується 07.червня 2022року. До того ж, ОСОБА_5 підозрюється у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Разом з тим, майно у розтраті якого підозрюється ОСОБА_5 їй не ввірене, а тому не доведено, що вона є суб`єктом зазначеного кримінального правопорушення, тобто в її діях відсутній склад даного кримінального правопорушення. Що стосується попередньої змови групою осіб, то зазначену кваліфікуючу ознаку також не доведено, бо ОСОБА_5 з ОСОБА_8 навіть не були знайомі. Крім того, суперечить обвинуваченню зазначеному у підозрі послідовність дій ОСОБА_5 : а саме: спочатку складення і затвердження актів приймання виконаних робіт, та довідки про вартість виконаних будівельних робіт, а потім внесення завщиної вартості будівельних матеріалів, а лише після цього нібито «залучення ОСОБА_9 до протиправної діяльності ОСОБА_8 . Так як і жодними доказами не підтверджені фрази зазначені у підозрі: «з метою забезпечення формального дотримання процедур публічних закупівель», «за результатами розгляду єдиної поданої тендерної пропозиції, переможцем процедури закупівлі було визначено заздалегідь обране ТОВ «Буд Альянс Україна», «створення формальної процедури закупівлі за участі одного учасника в електронній системі «Прозорро» були штучно сформовані підстави для подальшої розтрати бюджетних коштів під виглядом належного виконання будівельних робіт. Всупереч зазначеному у підозрі за результатами проведення публічної закупівлі між КО «Київзеленбуд» та ТОВ «Буд Альянс Україна» укладено договір підряду. Всі роботи були виконані в повному обсязі та перевірялися з боку технічного нагляду підрядника, в результаті чого були складені акти виконаних робіт та проведені оплати. Більше ніяких доказів винуватості ОСОБА_5 стороною обвинувачення не надано та в клопотанні не зазначено. Ризики зазначені стороною обвинувачення не обґрунтовані, та носять характер припущення, так ризик переховування від органів досудового розслідування та суду взагалі не наведено жодного факту, лише тяжкість покарання за інкримінований підозрюваному злочин, даному ризику можна запобігти й шляхом застосування альтернативних запобіжних заходів, як застава або особисте зобов`язання. Сама по собі тяжкість злочину в якому підозрюється особа не може бути підставою для обґрунтування твердження про можливу втечу. Ризик знищити сховати або спотворити речі та документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зазначив, що провадження розслідується з грудня 2024 року, свідки всі допитані, документи вилучені та проведені всі необхідні експертизи, том у нічого знищувати та спотворювати. Відтак жоден ризик не підтверджено та не обґрунтовано належними та допустимим доказами, як і не доведено стороною обвинувачення, що інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити виконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши думку учасників, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, у відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, стан здоров`я, а саме, той факт, що він потребує лікування, спеціального харчування, має постійне місце проживання в м. Києві, що було підтверджено прокурором та слідчим в судовому засіданні, його вік.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Так зазначений стороною обвинувачення ризик передбачений п.1 ч.1ст.177 КПК України, «можливість підозрюваної перебуваючи на волі переховуватись від слідства і суду» сторона обвинувачення обґрунтовує лише тяжкістю інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, жодних конкретних доказів існування даного ризику слідчий та прокурор до суду не надали. Ризик передбачений п.2 ч.1ст.177 КПК України «знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення також недоведений, оскільки на даний час вся необхідна документація для встановлення істини у справ перебуває у слідства, а тому змінити знищити підозрювана не може, що теж спростовує даний ризик. Також, зазначений ризик п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; Існування даного ризику стороною обвинувачення не обґрунтовано, оскільки суду не було надано будь-яких підтверджень про можливість впливу на свідків, слідчий вказує на, що ОСОБА_5 може це зробити, перебуваючи на волі, разом з тим запобіжний захід домашній арешт не передбачає повну ізоляцію підозрюваної.

Таким чином, лише припущення сторони обвинувачення об`єктивно не можуть бути визнані належним підґрунтям для висновку щодо доведеності існування вказаних ризиків.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Так, слідчий суддя, не оцінюючи повноту та всебічність проведеного розслідування при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру дійшов висновку що на даний час у клопотанні відсутні обставини та відомості які б свідчили про причетність ОСОБА_5 до інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Надавши оцінку доводам учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, та наданими стороною захисту, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, задоволенню не підлягає, оскільки слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків зазначених у клопотанні слідчого, а також обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даних кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 184, 194, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0004179 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя