Справа № 953/1520/26
н/п 1-кс/953/1463/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2026 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001502 від 20.05.2025 за ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ст. 257 КК України, про арешт майна, -

встановив:

16.03.2026 о 14.33 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , в якому прокурор просить з метою запобігти можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та забезпечити збереження речових доказів, з метою призначення та проведення відповідних судових експертиз накласти арешт на майно, вилучене 12.03.2026 в ході обшуків, а саме: мобільний телефон «IPhone X» білого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; мобільний телефон марки Apple IPhone 14 Pro IMEI: НОМЕР_2 ; грошові кошти валюти євро номіналами: 5 євро - 3 шт.; 10 євро 2 шт.; 20 євро 8 шт.; 50 євро 1 шт.; 100 євро 1 шт., які упаковані до експертного сейф-пакету №PSP2402882; грошові кошти валюти долари США номіналами: 10 доларів 2 шт; 50 доларів 2 шт; 100 доларів 4 шт., які упаковані до експертного сейф-пакету №PSP2402882 та які належать ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 ; мобільний телефон IPhone 12 Pro Max, чорного кольору, у прозорому чохлі, IMEI: НОМЕР_3 ; мобільний телефон Samsung galaxy A 5 s, чорного кольору, IMEI: НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_6 , АДРЕСА_3 ; мобільний телефон марки «Apple» моделі «IPhone 13 Pro Max» IMEI: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_7 , АДРЕСА_4 ; майно, на яке накладено арешт, зберігати згідно з «Порядком зберігання та передачі речових доказів стороною обвинувачення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012..

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що ОСОБА_8 згідно з наказом № 40 від 23.09.2022 командира військової частини НОМЕР_6 є військовослужбовцем вказаного військового підрозділу, не пізніше 07.05.2025, більш точну дату та час у ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, у ОСОБА_8 , який має відповідну фізичну підготовку, навички планування багатоетапних операцій, наявність табельної вогнепальної зброї, а також навички поводження з нею, виник прямий злочинний умисел на створення стійкої озброєної організованої групи банди, з метою вчинення нападів на окремих осіб, зокрема на громадян України, які займаються торгівлею цифровими активами (криптовалютою), та на безпосередню участь у такій банді з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення всіх учасників банди.

Так, ОСОБА_8 запропонував своїм знайомим мешканцям м. Києва ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на постійній основі взяти участь у складі озброєної організованої групи, діяльність якої буде направлена на вчинення нападів на окремих осіб з корисливих мотивів.

15.05.2025 у м. Києві вказані особи, діючи як організована група викрали потерпілого ОСОБА_12 вчинили розбійний напад на останнього заволодівши грошовими коштами 170 000 доларів США по курсу 1 до 1 та згідно курсу НБУ станом на 15.05.2025 (41,53 грн.) становить 7 060 100 (сім мільйонів шістдесят тисяч сто) гривень після чого почали вимагати із погрозою застосування фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_12 грошові кошти незаконно заволодівши ними в сумі 130 000 доларів США, що відповідно курсу НБУ станом на 15.05.2025 (41,53 грн.) становить 5 398 900 (п`ять мільйонів триста дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот) гривень завдавши потерпілого збитків на вищевказану суму.

10.10.2025 у м. Харкові вказані особи, діючи як організована група викрали потерпілого ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 та вчинили розбійний напад на останнього заволодівши грошовими коштами в сумі 14 600 євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 10.10.2025 (48,20 грн.) становить 703 720 (сімсот три тисячі сімсот двадцять) гривень та 83 620 USDT, що еквівалентно 83 620 доларів США по курсу 1 до 1 та згідно курсу НБУ станом на 10.10.2025 (41,50 грн.) становить 3 470 230 (три мільйони чотириста сімдесят тисяч двісті тридцять) гривень завдавши потерпілому збитків на вищевказану суму.

12.10.2025 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в подальшому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_8 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_9

22.02.2025 затримано в порядку ст. 615 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України ОСОБА_11 03.03.2026 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187 та ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.01.2026 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 12.04.2026.

12.03.2026 на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.03.2026 (953/1520/26 1-кс/953/1295/26) проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено вказане в клопотанні майно.

12.03.2026 на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.03.2026 (953/1520/26 1-кс/953/1294/26) проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 в ході якого виявлено та вилучено вказане в клопотанні майно.

З огляду на вищевказане, відповідно до ст.ст.167, 170, 171 КПК України, виникла необхідність накладення арешту на вищевказане у клопотанні майно, адже не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

Виявлені в ході обшуків предмети мають суттєве значення у кримінальному провадженні у якості речових доказів, необхідні для проведення ряду слідчих (розшукових) дій, досліджень, у тому числі призначення ряду експертиз з метою встановлення фактів причетності до вчинення особливо тяжкого злочину.

Сторона обвинувачення зазначає, що вилучені речі визнані у кримінальному провадженні речовими доказами, повернення яких, може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження, зміни первинного змісту, унеможливить встановлення відомостей та отримання додаткових доказів, шляхом їх дослідження, інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення виникла необхідність у накладенні арешту на вказане в клопотанні майно.

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання власники майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001502 від 20.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ст. 257 КК України (а.с. 5-9).

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.03.2026 надано дозвіл слідчому, який здійснює досудове розслідування, чи прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, на проведення обшуків:

за місцем мешкання ОСОБА_5 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 ;

за місцем мешкання ОСОБА_6 , у будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_15 ;

за місцем мешкання ОСОБА_14 , у кімнаті за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_16 ;

за місцем мешкання ОСОБА_7 у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_17 .

Метою проведення обшуків у зазначених ухвалах слідчим суддею зазначено фіксація, відшукання та вилучення речей, предметів, знарядь вчинення, а саме: мобільних телефонів та сім-карток до них, банківських карток, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, чорнових записів, комп`ютерної техніки, ноутбуків, флеш-носіїв, технічних приладів та предметів, які можуть мати значення для здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні (а.с. 56-58, 65-67, 75-77, 87-89).

12.03.2026 на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.03.2026 проведено обшуки:

за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 06.26 год. до 08.09 год.;

за адресою: АДРЕСА_3 , в період з 06.42 год. до 08.13 год.;

за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 06.22 год. до 10.04 год.,

за адресою: АДРЕСА_4 , в період з 06.38 год. до 08.22 год.,

в ході яких, згідно протоколів обшуків від 12.03.2026, вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 59-64, 68-74, 78-85, 90-95).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотаннях сторони обвинувачення майно, вилучене в ході проведення обшуків за вказаними в клопотанні адресами, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Прокурором зазначено в клопотанні та доведено під час його розгляду наявність підстав вважати, що вказане майно має значення для досудового розслідування, та може бути доказом у даному кримінальному провадженні.

Прокурором в межах розгляду заявленого клопотання доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні прокурора, доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання про арешти майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, підлягає задоволенню.

На виконання та у відповідності до положень ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 132; ст. ст. 170, 171, 173 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні.

Однак, відповідно до ч. 4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна у вказаній частині, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешти майна в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до абз. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Враховуючи вищевикладене, положення ст. 114, ст. 132, ч. 4 ст. 173 КПК України, керуючись загальними засадами кримінального провадження, викладеними в ст. 7 КПК України, слідчий суддя, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, вважає необхідним зобов`язати слідчого, прокурора передати на відповідальне зберігання особі, у якої було вилучено зазначений в клопотанні мобільний телефон після здійснення його огляду із залученням спеціаліста (експерта), зняття виявленої інформації на електронних носіях експертами в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаному мобільному телефоні для залучення до матеріалів кримінального провадження №0001435 від 10.12.2025, та попередити таку особу про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

Ухвалив:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 12.03.2026 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «IPhone X» білого кольору, IMEI: НОМЕР_1 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Накласти арешт на майно, вилучене 12.03.2026 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон марки Apple IPhone 14 Pro IMEI: НОМЕР_2 ; грошові кошти валюти євро номіналами: 5 євро - 3 шт.; 10 євро 2 шт.; 20 євро 8 шт.; 50 євро 1 шт.; 100 євро 1 шт., які упаковані до експертного сейф-пакету №PSP2402882; грошові кошти валюти долари США номіналами: 10 доларів 2 шт; 50 доларів 2 шт; 100 доларів 4 шт., які упаковані до експертного сейф-пакету №PSP2402882 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Накласти арешт на майно, вилучене 12.03.2026 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: мобільний телефон IPhone 12 Pro Max, чорного кольору, у прозорому чохлі, IMEI: НОМЕР_3 ; мобільний телефон Samsung galaxy A 5 s, чорного кольору, IMEI: НОМЕР_4 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Накласти арешт на майно, вилучене 12.03.2026 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: мобільний телефон марки «Apple» моделі «IPhone 13 Pro Max» IMEI: НОМЕР_5 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання мобільних телефонів визначити СУ ГУ НП в Харківській області для здійснення його огляду, зняття виявленої інформації на електронні носії спеціалістами (експертами) в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на мобільному телефоні, для залучення до матеріалів кримінального провадження №0001502 від 20.05.2025, після чого зобов`язати слідчого передати на відповідальне зберігання мобільні телефони особам, у яких їх було вилучено, та попередити таких особу про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Визначити місцем зберігання арештованих грошових коштів згідно з «Порядком зберігання та передачі речових доказів стороною обвинувачення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1