У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

Прокурор вернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням згідно якого просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, посилаючись на наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які встановлені відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 15.12.2025 року, а саме того, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду розуміючи невідворотність покарання за вчинений ним тяжкий злочин, незаконного впливати на свідків тобто чинити на них психологічний тиск чи фізичний вплив щоб він змінив або відмовився від своїх показів, або схиляти їх до дачі неправдивих показань з обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто перешкодити явці свідка до органу досудового розслідування та в суд, для проведення слідчих дій та дачі показів. Прокурор зазначає, що вказані ризики, які встановленні слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 наразі залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати, тому подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 буде виправданим та необхідним, зокрема з метою запобігання вказаним ризикам. Необхідність продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам. Вказує, що вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу, не встановлено. А тому на підставі вищенаведеного просить продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 діб.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, зазначивши, що згідно з ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.12.2025 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, по 10.02.2026 року включно. Також, прокурор зазначив, що 05.02.2026 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні направлено для розгляду по суті до Перечинського районного суду. Однак, провести підготовче судове засідання у справі та розглянути питання продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу до 10.02.2026 року не надається можливим. У той же час встановлені відносно ОСОБА_5 ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, наразі залишаються реальними і триваючими та продовжують об`єктивно існувати, і запобігти таким ризикам без застосування відносно останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є можливим.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому злочині не визнає, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину є необгрунтованою, а вказані слідчим ризики жодним чином не доведені і ґрунтуються на припущеннях. Грошових коштів для внесення застави у ОСОБА_5 немає.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав пояснення надані його захисником. Також пояснив, що на даний час ніде не працює, грошових коштів для внесення застави немає, доглядає за тещею, яка потребує постійного стороннього догляду, оскільки його дружина із сином за кордоном. Також зазначив, що виключений з військового обліку, має проблеми зі здоров"ям та надав суду медичні документи.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, позицію обвинуваченого та його захисника, слідчий суддя доходить наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.12.2025 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком по 10.02.2026 року включно, з визначенням застави у розмірі 495 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 498 860,00 (один мільйон чотириста дев"яносто вісім тисяч вісімсот шістдесят грн. 00 коп.) грн.

Згідно супровідного листа від 05.02.2026 року № 09/2-641-25, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000380 від 21.08.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України направлено на розгляд Перечинського районного суду.

Частиною шостою статті 199 КПК України встановлено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Дані щодо призначення підготовчого судового засіданні у кримінальному провадженні № 0000380 від 21.08.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України станом на час розгляду зазначеного клопотання на офіційному веб-сайті Судова влада відсутні.

За таких обставин наявні підстави для розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в порядку ч.6 ст. 199 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги статей 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положення, встановлені у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу, слідчий суддя враховує надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним та заявлені стороною обвинувачення ризики.

Слідчим суддею встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Також, при постановленні ухвали слідчий суддя враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого, які є позитивними, а також тяжкість та суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який обвинувачується у вчиненні вищевказаного злочину в період дії воєнного стану, а саме військової агресії російської федерації проти України.

Вирішуючи питання щодо продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд доходить висновку, що встановлені, при обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ризики не зменшилися, а інші більш м"які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам та, будуть недостатніми для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 .

А тому, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя доходить переконання, що клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Відповідно до приписів ч.4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (частина 5 статті 132 КПК).

Із структури статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в цілому, та її 3 пункту, зокрема, випливає, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007, заява № 42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

Отже, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: 1) обставини кримінального правопорушення; 2) особливий характер справи; 3) майновий стан підозрюваного; 4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; 5) масштаб його фінансових операцій; 6) даних про особу підозрюваного; 7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; 8) «професійне середовище» підозрюваного; 9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин; 10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Судом досліджено наданий стороною захисту консультаційний висновок спеціаліста від 14.05.2024 року згідно з яким ОСОБА_5 встановлено діагноз: ДДЗХ з переважним ураженням попереково-крижового відділу хребта. Кила м/х диску L5-S1, протрузія м/х диску L4-L5. Стеноз СМК. Виражений больовий синдром. Виражене порушення функції хребта, помірне ходи, та рекомендовано: фіксацію попереково-крижового відділу хребта корсетом, уникання фізичних навантажень, фізіотерапевтичне лікування, консультацію невролога, нейрохірурга. Стаціонарне лікування за місцем проживання під наглядом невролога. При відсутності ефекту від консервативного лікування оперативне лікування.

Також слідчим суддею встановлено, що дружина та син обвинуваченого ОСОБА_5 перебувають за кордоном, а ОСОБА_5 ніде не працює, проживає разом з тещею ОСОБА_9 , 1954 року народження, та здійснює за нею догляд, оскільки остання має захворювання кінцівок, що убачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 152 за 20.01.-23.01.2026 року.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення обвинуваченим обов"язків, передбачених КПК України слідчий суддя враховує фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, характер та тяжкість кримінального правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_5 , розмір можливої винагороди, яку, згідно з матеріалів клопотання, обвинувачений у складі групи осіб, отримував за організацію незаконного переправлення військовозобов"язаних осіб через Державний кордон, вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину в період війни, а саме військової агресії російської федерації проти України та вважає, що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі передбаченому ч.5 ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов"язків, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, при цьому враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 має міцні соціальні зв"язки, а також ураховуючи його стан здоров"я та наявність даних про проживання такого за однією адресою з громадянкою ОСОБА_9 , яка має захворювання кінцівок та щодо якої ОСОБА_5 здійснює догляд.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя уважає за можливе зменшити розмір застави, визначеної ОСОБА_5 згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.12.2025 року, до 159 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 529 152,00 (п"ятсот двадцять дев"ять тисяч сто п"ятдесят дві грн. 00 коп.) грн., який на цьому етапі кримінального провадження, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК та який на думку слідчого судді не буде завідомо непомірним для обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 117, 178, 183, 184, 193-194, 197, 199, 202, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - по 08 квітня 2026 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 159 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 529 152,00 (п"ятсот двадцять дев"ять тисяч сто п"ятдесят дві грн. 00 коп.) грн.

Роз`яснити, що обвинувачений ОСОБА_5 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, а саме: с. Новоселиця Ужгородського району Закарпатської області, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання ;

- здати на зберігання до Головного управління ДМС у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити заставодавцю та обвинуваченому, що відповідно до ч.ч. 8,9,10 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки,застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ" Закарпатської УВП (№ 9)".

Слідчий суддя: ОСОБА_1