Справа № 346/1399/25
Провадження № 1-кп/346/353/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 , прокурор: ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник: ОСОБА_5 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні зали судових засідань суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000017, в якому

ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Маріуполь Донецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.306, ч.2 ст.28 і ч.2 ст.255-1 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.306, ч.2 ст.28 і ч.2 ст.255-1 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.306 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.306 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; раніше не судимий), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 у м.Маріуполь Донецької області; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 ; фактично проживаючий: АДРЕСА_7 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_8 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; судимість відсутня), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_9 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; судимість відсутня), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_10 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 у м.Калуш Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_11 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 у м.Калуш Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_12 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_16 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 у м.Калуш Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_13 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України,

а сторонами та іншими учасниками кримінального провадження є: з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_6 і його захисник ОСОБА_19 , обвинувачений ОСОБА_7 і його захисниця: ОСОБА_20 , обвинувачений ОСОБА_8 і його захисник: ОСОБА_21 , обвинувачений ОСОБА_9 і його захисник: ОСОБА_22 , обвинувачений ОСОБА_10 і його захисник ОСОБА_23 , обвинувачений ОСОБА_11 і його захисник ОСОБА_24 , обвинувачений ОСОБА_4 і його захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_12 і його захисник ОСОБА_25 , обвинувачений ОСОБА_13 і його захисник ОСОБА_26 , обвинувачений ОСОБА_14 і його захисник: ОСОБА_27 , обвинувачений ОСОБА_15 і його захисник ОСОБА_28 , обвинувачений ОСОБА_16 і його захисник ОСОБА_29 ,

в с т а н о в и в:

На розгляді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження № 0000017, в якому ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_8 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; судимість відсутня), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.12.2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів із заставою.

А 13.02.2025 року прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів без визначення застави.

Тож суд вирішував це питання з ініціативи прокурора.

Позиції учасників провадження.

Позиція прокурора. Обвинувальний акт та зібрані у кримінальному провадженні докази підтверджують наявність обґрунтованої підозри, що обвинувачений вчинив особливо тяжкі злочини, у вчиненні яких він обвинувачується. Наявними є ризики того, що: обвинувачений буде переховуватись від суду; незаконно впливати на інших обвинувачених; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиинити інше кримінальне правопорушення. А юридичною підставою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченому є наявність обґрунтованої підозри, вказані вище ризики, які продовжують існувати, а також факт того, що останній обвинувачується у вчиненні злочинів за які законом передбачено покарання у виді позбавленя волі на строк понад 5 років.

Позиція захисту ( ОСОБА_30 і його захисник). Не визнають обставин та інкримінованих йому протиправних дій, жодного об`єктивного ризику стороною обвинувачення не наведено, тому просять обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Оцінка суду.

Положення частини 1 статті 131 КПК України передбачають, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

На підставі ухвали судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 у даному кримінальному провадженні призначено судове засідання, тобто на підставі поданого обвинувального акту вже розпочато судовий розгляд. А отже, з метою досягнення дієвості цього провадження заходи його забезпечення можуть бути застосованими.

Проте суд відзначає, що за положеннями частини 1 статті 177 КПК України метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжного заходу, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (на які вказував прокурор): переховуватися від суду; незаконно впливати на обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд враховує, що частина 2 статті 177 КПК України вказує на те, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особами кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. І ці ризики, в тому числі й те, що вони не зменшились, в силу положень частини 2 статті 183 та частини 3 статті 199 КПК України повинен довести саме прокурор.

Отже, хоча прокурор і повинен довести наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особами кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК (переховуватися від суду; незаконно впливати на обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення), докази, які повинен надати прокурор для доведення обгрунтованості підозри та наявності вказаних ризиків мають інший ступінь вагомості, на відміну від доведення обвиунвачення в суді, тобто доведення вини обвинувачених у вчиненні конкретних злочинів, у вчиненні яких їх обвинувачує держава.

Щодо обгрунтованості підозри.

Поняття "обґрунтована підозра" у вчиненні конкретного кримінального правопорушення не визначене у КПК України, а тому, на виконання положень частини 5 статті 9 КПК України, з урахуванням частини 2 статті 8 КПК України, суд застосовує це поняття у значенні, яке надав Європейський суд з прав людини, у пункті 175 рішення від 24 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України".

Зокрема, "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28.10.1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990 року).

Також суд враховує рішенні ЄСПЛ у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18, рішення від 10 грудня 2019 року) за яким факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування. Те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин.

І тому враховуючи це, суд констатує, що прокурор надав суду копії ухвали слідчого судді, які набрали законної сили, щодо обвинуваченого якою підтверджувалась обгрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим тих злочинів у вчиненні яких його обвинувачує прокурор. Суд також відзначає, що хоча він і враховує цю ухвалу на данному етапі, суд пам`ятає про презумпцію невинуватості обвинуваченого і, що саме прокурор під час судового розгляду обвинувального акту (якщо такий буде відбуватись), повинен буде довести вину обвинуваченого у вчиненні тих злочинів, в яких він його обвинувачує. І якщо прокурор не зможе цього зробити, за наявності для цього підстав, суд може ухвалити і виправдувальний вирок. Тобто у цьому питанні, обгрунтованість підозри на етапі досудового розслідування, не буде мати ніякого значення для суду. І суд продовжує відноситись до обвинуваченого, як до людини, щодо якої не доведено його вину у вчиненні ним злочинів, в яких його обвинувачує прокурор.

Щодо ризиків, на які посилався прокурор.

Суд згоден із тим, що прокурор довів наявність таких ризиків:

- можливе переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (про що дійсно свідчать особлива тяжкість, кількість і характер злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються обвинувачений, і покарання яке йомум загрожує, якщо прокурор доведе їх вину, а це позбавлення волі на строк більше 10 років);

- незаконний вплив на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні (на вказаний ризик вказує особливість кваліфікації злочинів, у вчиненні яких його обвинувачує прокурор, зокрема створення і участь у злочинній орагнізації);

- вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення (на що вказує обвинувачення у вчиненні інших злочинів, які є предметом даного судового провадження, але вину у вчиненні яких повинен довести саме прокурор).

І оскільки ці ризики ґрунтуються на матеріалах судового провадження (обвинувальний акт, перелік доказів, які зібрані прокурором і вказані у реєстрі матеріалів досудового розслідування за наслідком проведення яких саме слідчих (розшукових) дій, ухвали слдічих суддів, які надав прокурор), а розгляд справи тільки почався, вказані прокурором ризики дійсно існують, і вони не припинили своєї дії. І тут суд знову нагадує, що ступінь доведеності наявності ризиків для обрання запобіжного заходу є відмінним від ступеня доведеності вини у вчинення злочину, і тому не потребує надання окремих і безперечних доказів того, що заявлені ризики вже існують, як факт. Не можна також сказати і про те, що заявлені прокурором ризики є абсолютно бездоказові.

Однак суд відзначає, що за положеннями частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Проте зважаючи на викладені вище норми закону, і з мотивів вказаних судом вище, суд погоджується із тим, що сама суть всіх інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема: особисте зобов`язання (стаття 179 КПК України), особиста порука (стаття 180 КПК України), застава (стаття 182 КПК України), домашній арешт (стаття 181 КПК України, з урахуванням частини 3 статті 196 КПК України), на даний момент, і саме щодо вказаних обвинувачених, не зможуть запобігти доведеним прокурором ризикам.

Суд також враховує, що за положеннями пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305 Кримінального кодексу України, та за найтяжчий злочин передбачено покарання, у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

При цьому, на виконання частини 1 статті 178 КПК України суд враховує, що наявні у сторони обвинувачення докази вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочинів, можуть бути вагомими (зважаючи на їх кількість та різноманітність, яка вказана в реєстрі до обвинувального акту; однак, у подальшому, суд ще буде їх оцінювати на предмет достовірності, допустимості та належності, а також їх достатності і взаємозв`язку в частині доведення вини обвинуваченого); йому загрожує покарання у виді позбавлення волі до 12 років; обвинуваченому 40 повних років; громадянин України; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; судимість відсутня.

Отже, з огляду на усе вище викладене, клопотання прокурора у частині продовження до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню. І доводи обвинуваченого і його захисника щодо можливості застосування цілодобового домашнього арешту спростовуються наведеними судом обставинами, аргументами та нормами права.

Оцінка суду щодо застави.

Відповідно до вимог частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя чи суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язані визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Тож суд враховує, що згідно з частиною 5 статті 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Що з урахуванням того, що з 01 січня 2026 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3328 гривень, складає від 266240 до 998400 гривень.

Також суд виходить із того, що метою застави є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, під умовою звернення цих коштів у дохід держави, в разі невиконання обов`язків (частина 1 статті 182 КПК України); розмір застави не може бути завідомо непомірним для обвинуваченого (частина 4 статті 182 КПК України).

Тож з огляду на це, обвинуваченому ОСОБА_4 , який на відміну від інших обвинувачених не має судимості, слід залишити заставу у попередньому розмірі.

Оцінка суду щодо обов`язків обвинуваченого.

За положеннями частини 5 статті 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, тоді слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід та зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, передбачених частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Тож зважаючи на те, що прокурор довів наявність обґрунтованого підозри у вчиненні обвинуваченого кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики; і недостатність для його запобігання застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, але суд визначив заставу, на обвинуваченого, строком на 2 місяці, слід покласти такі обов`язки:

- прибувати за першим викликом до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області;

- здати на зберігання, протягом 2 (двох) діб, свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон до територіального органу (підрозділу) Державної міграційної служби України у Івано-Франківській області;

- без дозволу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області не відлучатись із м.Івано-Франківськ, окрім явки до суду;

- письмово повідомляти Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 2 календарних днів про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування поза межами зали судового засідання з учасниками кримінального провадження, окрім свого адвоката та прокурора по даному кримінальному провадженню.

Отже, керуючись статтями 2,7-29, 30-33, 36, 37, 42, 45-47, 55-57, 73, 75-83, 84-117, 131-132, 133-146, 176-206, 276-279, 291-293, 314-372, 376, 392-395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на 60 днів, без визначення застави задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на строк 60 (шістдесят) днів, із визначенням застави. Строк дії цієї ухвали з 17.02.2026 по 17.04.2026.

Визначити ОСОБА_4 заставу, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, яка може бути внесена у будь-який момент як самим обвинуваченим, так і іншими особами (фізичними або юридичними), у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок (отримувач: ТУ ДСА в Івано-Франківській області; рахунок отримувача: UA0002265; код отримувача: 26289647; МФО отримувача: 820172; банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ; призначення платежу: застава, ухвала суду у справі №346/1399/25; прізвище, ім`я та по-батькові платника застави, ЄДРПОУ суду: 26534733).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

У разі внесення застави, уповноважена службова особа місця тримання ОСОБА_4 під вартою, повинна негайно звільнити його з-під варти та повідомити про це прокурора Коломийської окружної прокуратури і Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти, у зв`язку із внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, на строк 2 (два) місяці: прибувати за першим викликом до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області; здати на зберігання, протягом 2 (двох) діб, свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон до територіального органу (підрозділу) Державної міграційної служби України у Івано-Франківській області; без дозволу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області не відлучатись із м.Івано-Франківськ, окрім явки до суду; письмово повідомляти Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 2 календарних днів про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування поза межами зали судового засідання з учасниками кримінального провадження, окрім свого адвоката та прокурора по даному кримінальному провадженню.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1