Провадження №1-кп/389/26/26
У Х В А Л А

4 березня 2026 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 09.01.2026, стосовно

ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000026 від 09.01.2026, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, так як строк дії попередньої ухвали спливає 09.03.2026 року.

Клопотання стосовно ОСОБА_4 обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливістю переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;свідків, у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення поданого клопотання та просив обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважаючи, що прокурором не наведено тих ризиків на підставі, яких необхідно обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Крім того, ОСОБА_4 має бабусю, яку необхідно утримувати, а перебування під вартою унеможливість останнє.

ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, проаналізувавши обвинувальний акт з додатками до нього, приходить до слідуючого.

За положенням ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, рішення ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії». Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для ув`язнення.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, беручи до уваги характер та обставини протиправних дій, враховуючи особу обвинуваченого, особисті та соціальні обставини життя, а також його зв`язки із суспільством, відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків, тенденцію до вчинення ним кримінальних правопорушень, ухилення обвинуваченого від органу досудового розслідування, зважаючи на обґрунтовані наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілу, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час обрання міри запобіжного заходу і на даний час не зникли, в зв`язку з чим застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Про існування ризику, що ОСОБА_4 без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може переховуватись від органів досудового розслідування свідчить наступне: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він обґрунтовано підозрюється; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки санкція ч.3 ст.299 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та відповідно до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів; відсутність у ОСОБА_4 , стійких соціальних зв`язків не має дітей, офіційно не одружений, не має постійного місця роботи, не має постійного джерела доходів; дія військового стану на території України та наявність територій непідконтрольний державній владі України, та можливість переховуватись на вказаних територіях.

Про наявність ризику передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України свідчить той факт що підозрюваний не надав точного місця знаходження тіла собаки, тим самим приховує від досудового розслідування докази вчиненого ним кримінального правопорушення і в подальшому може їх знищіти.

Про існування ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України свідчить той факт, що потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні виступають знайомі підозрюваного, не всі з яких на даний час встановлені та допитані, тому існує ризик незаконного впливу на учасників кримінального провадження, які під тиском підозрюваного, можуть змінити свідчення, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, вчинив зухвалі дії, хизуючись вчиненим кримінальним правопорушенням в мережі Інтернет, що свідчить про його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення та можливість продовжити вчинення аналогічних злочинів.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого відповідає суспільному інтересу, крім того, гарантії того, що він не вчинить інше кримінальне правопорушення, відсутні.

Крім того злочин, який вчинив ОСОБА_4 набув особливого суспільного резонансу на території України, так як фотозображення жорстокого поводження з твариною останній висвітлив в Інтернет.

Зазначені обставини, свідчать про існування можливості ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки тяжкість кримінальних правопорушень, у яких його обвинувачено, зібрані у справі докази та можливе покарання у разі доведення його вини, свідчать про те, що обвинувачений може вчинити спробу, направлену на переховування від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на викладене та заслухавши думку учасників процесу, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів.

Обираючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких застосовано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді взяття під варту, не відпали, що також унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, враховуючи вимоги ст. 183 КПК України, а також ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки, саме такий розмір застави буде в достатній мірі гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і не буде завідомо непомірним для нього.

Застава має бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, постановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, суд визнає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки передбачені ч. 5 ст.194, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками.

Керуючись ст.ст.177, 178, 179, 182, 183, 314-316 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 13.00 год. 04.03.2026 року по 13.00 год. 02.05.2026 року.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави у 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 199680 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) грн 00 коп.

Застава має бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме: отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26241445, банк отримувача: ДКСУ м.Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, рахунок отримувача: UA5002505, Призначення платежу: 1.ПІБ особи, яка внесла заставу; 2.ПІБ особи, за яку внесено заставу ОСОБА_4 ; 3.Найменування суду, що виніс рішення Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області; 4.Номер справи - №0000026 від 09.01.2026.

У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 : прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор», для відома.

Проведення підготовчого судового засідання відкласти до 13.30 год. 24.03.2026 року

На ухвалу суду може бути подана апеляція безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. В іншій частині, ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1