Справа № 721/406/25
Провадження 1-кп/721/29/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суд Чернівецької області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілих ОСОБА_5

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 у режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 14.11.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000534, у відношенні

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Конятин Вижницького району Чернівецької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

УСТАНОВИВ:

У провадженні Путильського районного суду Чернівецької області перебуває вказане кримінальне провадження.

12.02.2026 року до суду надійшло клопотання прокурора Чернівецької обласної прокуратури про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, оскільки обраний раніше запобіжний захід закінчується 20.02.2026. На думку прокурора, наразі продовжують існувати ризики, які стали підставою для застосування зазначеного запобіжного заходу, а саме можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Представник потерпілих у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши учасників судового процесу, суд уважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

За приписами п. 5, ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу, зокрема главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається з положень ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання про продовження строку дії тримання під вартою здійснюється за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Даний злочин відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_3 закінчується 20.02.2026. Наразі продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме переховування обвинуваченого від суду, обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Указані ризики, на думку прокурора, обґрунтовуються тим, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення - умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, у зв`язку із чим зважаючи на безальтернативність покарання, може переховуватись з метою уникнення покарання.

В обґрунтування ризику впливу на потерпілих та свідків, прокурор посилається на те, що потерпілі та свідки у даному кримінальному провадженні є односельчанами обвинуваченого, а свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є його близькими родичами. ОСОБА_3 зможе безперешкодно впливати на них шляхом залякування, погроз або іншим чином з метою зміни показань або відмови від вже наданих показань.

В обґрунтування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор посилається на те, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти громадського порядку та моральності, судимість за який погашена, але враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення у якому він обвинувачується, його спосіб, не виключено, що перебуваючи на волі ОСОБА_3 зможе продовжити свою злочинну діяльність, спрямовану на вчинення інших насильницьких злочинів.

Аналізуючи положення ст. 194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що суд не надає оцінку наявності обґрунтованої підозри під час вирішення питання продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження. Бо передбачає оцінку доказів, яка може бути надана судом лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що на стадії підготовчого судового засідання суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри чи то обвинувачення безпосередньо шляхом надання оцінки доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це кримінальне правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

Отже, суд, на підставі розумної оцінки, уважає причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для вирішення питання щодо подальшого продовження строку дії запобіжного заходу.

Досліджуючи матеріали клопотання, пояснення прокурора, беручи до уваги думку учасників справи, а також відомості про особистість ОСОБА_3 , суд погоджується з тим, що на даний час наявний ризик того, що останній може переховуватись, оскільки наразі триває воєнний стан, як і може учинити вплив на потерпілих та свідка ОСОБА_8 , оскільки допит свідка ОСОБА_9 уже відбувся. Також, суд погоджується з тим, що у випадку незастосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу, останній може перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, та переховування від органу досудового розслідування і кримінальної відповідальності, враховуючи міру покарання за вчинений злочин та беручи до уваги те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Таким чином, на думку суду, наразі існують достатні підстави для продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також суд наголошує, що наразі саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає особистості обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризиків, який є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством, що відповідає завданням кримінального провадження, визначеного ст. 2 КПК України. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особистості обвинуваченого, які наведені прокурором у клопотанні.

Отже, на думку суду, наразі існують підстави для продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також суд наголошує, що наразі саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає особистостям обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризиків, який є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особистостей обвинуваченого, які наведені прокурором у клопотанні, а також стороною захисту.

Наведене свідчить, що відсутні підстави для того, аби змінити обраний ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, що свідчить про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження відповідно до вимог ст. 331 КПК України запобіжного заходу на час розгляду справи судом.

Ураховуючи викладене, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є і надалі актуальним, суд, заслухавши думку прокурора, представника потерпілих, захисника, обвинуваченого з приводу продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійшов до висновку про необхідність продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на строк 60 діб.

У зв`язку з тим, що формулювання обвинувачення стосується дій, які спричинили загибель людини, на думку суду, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_3 не слід визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 193-199, 314-315, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Альтернативний запобіжний захід в вигляді застави ОСОБА_3 не визначати.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню, а останнім днем строку дії ухвали є 18.04.2026.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим у той же строк, у тому ж порядку із моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено о 14 год 18.02.2026.

Суддя ОСОБА_10