Справа № 307/3868/21
Провадження № 1-кп/307/93/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

перекладача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000774 від 22.10.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000774 від 22.10.2020 р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч .2 ст. 246 КК України.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 квітня 2023 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, призначено підготовче судове засідання.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням 21 жовтня 2020 року, близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 за попередньою змовою з своїм рідним братом ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки у вигляді істотної шкоди довкіллю, з корисливих мотивів, в порушення вимог ст. ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища» та Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», а саме порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером) та виданим уповноваженим органом, перебуваючи в лісовому масиві в кварталі N59 виділ N5 Тернівського лісництва ДП «Тячівське ЛГ», поблизу житлового будинку N25, по вулиці Садовій, що знаходиться в селі Нижня Апша, Тячівського району, Закарпатської області, самовільно, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, за допомогою бензопили, зрубали 12 сироростучих та 13 сухостійних дерев, чим нанесли шкоду державі в особі ДП "Тячівське ЛГ" в розмірі 29993,60 гривень.

В зв`язку з цим, ОСОБА_4 , обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, тобто у незаконній порубці дерев, що заподіяли істотну шкоду, вчинену за попередньою змовою групою осіб.

24.10.2025 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення обвинувачених ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000774 від 22.10.2020 р.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримали на просили задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 , у зв`язку з закінченням строків давності.

Представник потерпілого будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься заява про розгляд кримінального провадження без їх участі.

Суд, в порядку визначеному КПК України, роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення за ч. 1 ст. 246 Кримінального кодексу України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності, які є нереабілітуючими та право заперечувати проти закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що зміст пред`явленого йому у даному кримінальному провадженні обвинувачення, є зрозумілим та клопотання свого захисника підтримав та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України.

Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які підтримали клопотання, думку прокурора та дослідивши матеріали судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. ч. 2 - 4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до нетяжких злочинів та таке вчинено 21 жовтня 2020 року. Таким чином строки притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного злочину, який становить п`ять років закінчилися ще 21 жовтня 2025 року.

Щодо невизнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно правового висновку, наведеного у постанові Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі №552/5595/18, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що з моменту вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, минуло більше п`яти років, підстав для зупинення чи переривання перебігу давності не встановлено і обвинувачений ОСОБА_4 проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття щодо нього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності не заперечує, суд вважає за можливе звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029, закрити відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Відповідно до висловленої Верховним Судом у постанові від 22.02.2023 у кримінальній справі 379/1366/20 провадження №51-3535км22 позиції, а також висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №203/241/17 провадження №51-4251кмо21, підстав до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 , процесуальних витрат, не має.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи вищенаведене, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2021 р. у справі №307/1003/21 на бензопилу марки «SHTIL», моделі «MS-360» біло-помаранчевого кольору, дві сокири з дерев`яними рукоятками та залізними обухами на них та відокремлені стовбури дерев в кількості - 10 штук з наступними розмірами: довжина/діаметр в сантиметрах 1)152/18 см; 2)140/19 см; 3)277/13 см; 4)284/13 см; 5)530/12 см; 6)316/15 см; 7)150/24 см; 8)158/22 см; 9)155/28 см; 10)125/38 см., підлягає скасуванню.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284-288, 335, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, ст. 49 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000774 від 22.10.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14.04.2021 року у справі №307/1003/21 на бензопилу марки «SHTIL», моделі «MS-360» біло-помаранчевого кольору, дві сокири з дерев`яними рукоятками та залізними обухами на них та відокремлені стовбури дерев в кількості - 10 штук з наступними розмірами: довжина/діаметр в сантиметрах 1)152/18 см; 2)140/19 см; 3)277/13 см; 4)284/13 см; 5)530/12 см; 6)316/15 см; 7)150/24 см; 8)158/22 см; 9)155/28 см; 10)125/38 см., скасувати.

Речові докази:

- відокремлені стовбури дерев в кількості - 10 штук з наступними розмірами : довжина/діаметр в сантиметрах - 1)152/18 см; 2)140/19 см; 3)277/13 см; 4)284/13 см; 5)530/12 см; 6)316/15 см; 7)150/24 см; 8)158/22 см; 9)155/28 см; 10)125/38 см. - повернути Державному спеціалізованому господарському підприємству "Ліси України";

- бензопилу марки «SHTIL», моделі «MS-360» біло-помаранчевого кольору, дві сокири з дерев`яними рукоятками та залізними обухами з нечетебельним маркуванням - конфіскувати в дохід держави;

- полімерний «DVD-R» диск білого кольору, на якому зафіксовано повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, карта пам`яті «Micro-CD» з перехідником-адаптером синього кольору, яка в свою чергу упакована в білий паперовий конверт опечатаний печаткою «Для довідок» - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Визначити дату складання та проголошення повного тексту ухвали на 08 год. 45 хв. 16 лютого 2026 року.

Головуючий ОСОБА_1