Справа № 991/1755/26
Провадження 1-кп/991/25/26
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисників ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000479 від 17.09.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Історія провадження

25.02.2026 до Вищого антикорупційного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000479 від 17.09.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2026 для розгляду вказаного кримінального провадження визначено суддю Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 27.02.2026 у цьому кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 16.03.2026.

Ухвалою суду від 16.03.2026 у задоволенні клопотань захисників обвинуваченого про повернення обвинувального акта прокурору відмовлено.

Ухвалою суду від 16.03.2026 продовжено строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , строком на два місяці, до 16.05.2026 включно.

Цього ж дня від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - САП).

ІІ. Обґрунтування заявленого захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_6 клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів

Захисник зазначає, що при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження № 0000479 від 17.09.2024 виявлено доручення прокурора САП від 12.12.2025, яким детективам ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - НАБУ) доручено, зокрема, повідомити осіб, конституційні права яких було тимчасово обмежено під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій (далі - НСРД) у даному кримінальному провадженні, про таке обмеження, у строки, передбачені ч.2 ст.253 КПК України. Разом з цим, після ознайомлення з матеріалами справи у повному обсязі, не було виявлено будь-яких відомостей, процесуальних документів або матеріалів, що стосуються надання дозволів на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, їх фактичного проведення, результатів таких дій, прийняття рішень щодо використання чи невикористання отриманої інформації, а також документів щодо знищення матеріалів НСРД. Станом на 18.02.2026 ані прокурор, ані детектив не повідомили ОСОБА_4 про тимчасове обмеження конституційних прав останнього. Звернувшись із запитом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , захисник отримав відповідь про те, що 23.02.2026 листом ІНФОРМАЦІЯ_3 за вих.№512-294/6292 ОСОБА_4 повідомлено про те, що під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні відносно нього проводились НСРД, за результатами яких не здобуто відомостей, які могли б бути використані для доказування в даному кримінальному провадженні. 24.02.2026 захисник звернувся до НАБУ та САП з клопотанням про надання інформації та копій процесуальних документів, в якому зазначив, що ОСОБА_4 не повідомлений про обставини проведення ІНФОРМАЦІЯ_4 та не отримував лист ІНФОРМАЦІЯ_3 за вих.№512/294/6292. 26.02.2026 захисник отримав відповідь ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що надати запитувану інформацію в порядку ст.ст.220, 290 КПК України не видається можливим, оскільки обвинувальний акт скеровано до суду. Крім того будь-якої інформації про проведення НСРД в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено.

Тимчасовий доступ до речей та документів, до яких планується отримати доступ стороною захисту, стосуються проведення НСРД в кримінальному провадженні № 0000479 від 17.09.2024 відносно ОСОБА_4 , а у разі виділення відповідних матеріалів - планується доступ також до виділеного кримінального провадження, а саме, до: (1) ухвал слідчих суддів про надання дозволів на проведення НСРД, (2) клопотань прокурора/детектива про надання таких дозволів та матеріалів, якими вони обґрунтовувались, (3) протоколів про проведення НСРД, додатків до них, рапортів, довідок, супровідних листів та інших процесуальних документів, складених за результатами НСРД, (4) рішень прокурора щодо використання, невикористання, зберігання або знищення матеріалів НСРД, а також документів, що підтверджують їх знищення (якщо таке мало місце), (5) листа НАБУ вих. №512-294/6292 від 23.02.2026 та доказів його направлення ОСОБА_4 , (6) постанов про виділення матеріалів в окреме кримінальне провадження (якщо таке мало місце), витягів з ЄРДР щодо такого виділеного провадження, а також документів, які дають можливість встановити, в якому саме провадженні зберігаються матеріали НСРД, проведених відносно ОСОБА_4 .

Зокрема, ці документи необхідні стороні захисту для встановлення: (1) чи були НСРД санкціоновані у встановленому законом порядку; (2) які саме НСРД проводились, у який період і з яким предметом; (3) чи відповідали клопотання про проведення НСРД критеріям необхідності, винятковості та пропорційності втручання у права особи; (4) чи не були отримані внаслідок НСРД відомості, що виправдовують обвинуваченого або істотно пом`якшують його становище; (5) чи виконала сторона обвинувачення обов`язок відкриття стороні захисту всіх матеріалів, які мають значення для кримінального провадження; (6) чи не були відповідні матеріали виведені з цього провадження шляхом їх виділення в інше кримінальне провадження з фактичним позбавленням сторони захисту доступу до них; (7) чи були матеріали НСРД знищені законно, своєчасно та на підставі належного процесуального рішення прокурора.

Підставами вважати, що документи, до яких планується отримати тимчасовий доступ, перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 , є те, що детективи, які проводили НСРД, керуючись ч.3 ст. 252 КПК України, мали передати відповідні матеріали саме прокурору САП. Крім цього, на підставі ч.1 ст.255 КПК України, отримані в результаті НСРД відомості, речі та документи, які прокурор не визнає необхідними для подальшого проведення досудового розслідування, повинні бути невідкладно знищені на підставі саме його рішення. Також, саме прокурор приймає рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування.

Сторона захисту вживала заходів щодо самостійного отримання з метою ознайомлення із запитуваними документами, подавши відповідні запити до НАБУ, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 , однак отримала відмови з різних підстав, тому вважає за необхідне отримати тимчасовий доступ до запитуваних матеріалів.

ІІІ. Правові позиції учасників кримінального провадження щодо клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів

У судовому засіданні захисники обвинуваченого ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 частково підтримали клопотання про надання доступу до матеріалів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 з підстав, викладених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисників.

При цьому сторона захисту не наполягала на задоволенні клопотання в частині тимчасового доступу до листа ІНФОРМАЦІЯ_3 за вих.№512-294/6292 від 23.02.2026 з огляду на надання суду у даному судовому засіданні копії цього листа, та до документів, що підтверджують направлення та вручення цього листа ОСОБА_4 , за умови відсутності таких документів у прокурора та перебування їх у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заявленого клопотання, зазначила, що матеріали НСРД у цьому кримінальному провадженні не використовуються для доказування. Стороною обвинувачення проводилися НСРД з метою здобуття певних доказів на підтвердження винних дій підозрюваного, однак таких відомостей не було здобуто, тому ці матеріали були знищені, рішення про їх розсекречення не приймалося. Стосовно доводів сторони захисту про те, що в НСРД можуть бути відомості, які свідчать на користь обвинуваченого, зазначила, що з огляду на викладені в обвинувальному акті обставини, події відбувалися задовго до 2025 року, відповідно, сторона обвинувачення не могла приховати частину результатів НСРД, які мають значення для даного кримінального провадження. Також зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_5 не є володільцем документів, якими підтверджується направлення листа ІНФОРМАЦІЯ_3 за вих.№512-294/6292, як і володільцем акту знищення матеріалів НСРД, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_5 не проводила негласні слідчі (розшукові) дії відносно ОСОБА_4 , а відповідно до інструкції про складання та проведення НСРД, знищення проводиться тим органом, який їх проводив. При цьому надала суду копію запитуваного листа НАБУ за вих.№512-294/6292 від 23.02.2026.

IV. Мотиви та оцінка суду

Відповідно до вимог ч.ч.2, 6 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У свою чергу суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, виходячи з положень КПК України, однією із основоположних засад кримінального провадження є принцип змагальності сторін, рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.

Положеннями ст.333 КПК України визначено порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження та проведення слідчих (розшукових) дій під час судового провадження.

Зазначеною статтею передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

У свою чергу, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК України).

Докази повинні бути належними та допустимими.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 КПК України).

Кримінальним процесуальним кодексом України закріплено право сторони захисту отримувати докази. Більше того, частина 1 статті 47 КПК України встановлює обов`язок захисника використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.

На підтвердження фактів та обставин, на які посилається сторона захисту, судом досліджено додані до клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів докази.

Так, 12.12.2025 прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 надано доручення старшим детективам та детективам НАБУ, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні №000479 від 17.09.2024, виконати вимоги ст.290 КПК України, а саме: повідомити підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000479 від 17.09.2024 (вказане не є перешкодою прокурору самостійно повідомити підозрюваного і його захисників про завершення досудового розслідування); надати підозрюваному ОСОБА_4 та його захисникам доступ до матеріалів досудового розслідування №0000479 від 17.09.2024, що у розпорядженні детективів, які входять до складу слідчої групи, та можливість їх скопіювати або відобразити відповідним чином; повідомити осіб, конституційні права яких були тимчасово обмежені під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні, про таке обмеження, у строки, передбачені ч.2 ст. 253 КПК України (вказане не є перешкодою прокурору самостійно повідомити про такі факти осіб, чиї права обмежувались); вручити підозрюваному ОСОБА_4 та його захисникам запит відповідно до ч.6 ст.290 КПК України про надання доступу та можливості скопіювати або відобразити іншим чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надання доступу до житла чи іншого володіння, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем сторони захисту, якщо сторона захисту має намір використовувати відомості, що містяться в них, як докази в суді (вказане не є перешкодою прокурору самостійно надати такий запит підозрюваному і його захисникам).

18.02.2026 за вих.№21633524 захисник ОСОБА_6 звернувся із клопотанням до прокурора САП ОСОБА_7 та детектива НАБУ ОСОБА_8 про надання інформації про те, чи обмежувались конституційні права ОСОБА_4 під час проведення НСРД у кримінальному провадженні №0000479 від 17.09.2024, оскільки на час звернення з даним клопотанням ні прокурор, ні детектив у кримінальному провадженні №000479 від 17.09.2024 не повідомили ОСОБА_4 про тимчасове обмеження конституційних прав останнього.

Керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 листом від 23.02.2026 за вих.№512-296/6450 надано відповідь на вказаний запит та на аналогічний запит від 20.02.2026, з якого вбачається, зокрема, що 23.02.2026 листом НАБУ вих.№512-294/6292 ОСОБА_4 повідомлено про те, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000479 від 17.09.2024, відносно нього проводились негласні слідчі (розшукові) дії, за результатами яких не здобуто відомостей, які могли б бути використані для доказування в кримінальному провадженні №000479 від 17.09.2024.

24.02.2026 за вих.№21633558 захисник ОСОБА_6 звернувся із клопотанням до прокурора ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 , Керівника Другого підрозділу детективів ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 та детектива НАБУ ОСОБА_8 про надання в порядку ст.ст.220, 290 КПК України інформації та копій документів щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_4 . Також просив повідомити, чи приймалось рішення про виділення з кримінального провадження №000479 від 17.09.2024 матеріалів в окреме кримінальне провадження, зокрема матеріалів, що стосуються НСРД відносно ОСОБА_4 , та у разі виділення просив надати відповідні документи. Оскільки станом на 24.02.2026 ОСОБА_4 не отримував листа ІНФОРМАЦІЯ_3 за вих.№512-294/6292, тому просив також надати його копію та докази його направлення ОСОБА_4 .

Керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 листом від 26.02.2026 за вих.№512-296/6823 надано відповідь на вказаний запит, де повідомлено, що досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні закінчено 24.02.2026, а 25.02.2026 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 скеровано до ІНФОРМАЦІЯ_6 в порядку ст.283 КПК України, а тому надати запитувану інформацію та документи у кримінальному провадженні в порядку ст.ст.220, 290 КПК України не представляється за можливе.

03.03.2026 за вих.№21633678 захисник ОСОБА_6 звернувся із клопотанням до прокурора САП ОСОБА_7 , в якому просив надати інформацію чи приймалось рішення про скасування грифів секретності матеріальних носіїв інформації (розсекречення) щодо проведення НСРД відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №000479 від 17.09.2024, надати інформацію, чи приймалось рішення про їх знищення. Також просив надати інформацію щодо проведення НСРД відносно ОСОБА_4 .

Керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 листом від 05.03.2026 за вих.№512-296/7806 надано відповідь на вказаний запит, де з посиланням на ч.1 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повідомлено, що досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні закінчено 24.02.2026, а 25.02.2026 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 скеровано до ІНФОРМАЦІЯ_6 в порядку ст.283 КПК України. Зазначенно, що примірник запитуваного документа, а саме повідомлення НАБУ на адресу ОСОБА_4 від 23.02.2026 вих.№512-294/6292, зберігається в матеріалах кримінального провадження №000479 від 17.09.2024, яке 24.02.2026 було скеровано до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

03.03.2026 за вих.№21609388 захисник ОСОБА_6 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію про те, чи надавали слідчі судді ІНФОРМАЦІЯ_6 дозволи на проведення НСРД відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №000479 від 17.09.2024 або в межах іншого кримінального провадження. Якщо так, просив надати інформацію в межах яких судових справ розглядались такі клопотання, з наданням в установленому законом порядку копій ухвал.

10.03.2026 за вих.№03.10.1-03/105/2026 керівником апарату ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_11 надано відповідь на адвокатський запит де зазначено, що матеріали, які перебувають у режимно- ІНФОРМАЦІЯ_6 , належать до інформації з обмеженим доступом та інформація щодо них не може бути надана ані з метою підтвердження, ані спростування їх наявності.

Дослідивши клопотання з додатками, судом встановлено, що метою звернення до суду із цим клопотанням захисник визначив зокрема реалізацію права сторони на захист, перевірки додержання стороною обвинувачення вимог глави 21 КПК України та з`ясування, чи не містять запитувані матеріали відомостей, що мають значення для захисту обвинуваченого.

Значення запитуваних документів полягає не лише в можливості використання окремих відомостей як доказів, а і в можливості перевірити законність самого способу отримання інформації стороною обвинувачення, повноту виконання нею обов`язків за ст. 290 КПК України та додержання засад змагальності і рівності сторін.

На думку сторони захисту, відсутність доступу до таких документів фактично позбавляє сторону захисту можливості поставити перед судом питання про істотні порушення прав обвинуваченого, у тому числі пов`язані з таємним, непропорційним втручанням у приватне життя, не відкриттям матеріалів, що мають значення для захисту, та можливим приховуванням процесуальної долі результатів НСРД.

Сторона захисту також виявила намір перевірити, які саме доводи були наведені стороною обвинувачення в клопотаннях про проведення НСРД, чи містили вони конкретне пояснення неможливості одержання потрібних відомостей шляхом тимчасового доступу до документів, витребування інформації від ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , суду, Пенсійного фонду, ДСА, ІНФОРМАЦІЯ_9 , допиту свідків та інших звичайних процесуальних засобів, а також яким саме чином слідчий суддя перевірив ці доводи.

Відповідно до ст.160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначеним у статті 161 цього Кодексу.

Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку) (ч.1 ст.159 КПК України).

Статтею 162 КПК України визначено вичерпний перелік речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. За змістом пункту дев`ятого цієї статті до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить державна таємниця.

Відповідно до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю (наказ ЦУ СБУ № 383 від 23.12.2020), до відомостей, що становлять державну таємницю належать відомості про факт проведення НСРД, яким присвоюється ступінь секретності «таємно» (п. 4.12.3). Згідно з правилами п. 5.9 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні (наказ Генерального прокурора України, ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ІНФОРМАЦІЯ_14 №114/1042/516/1199/936/1687/5 від 16.11.2012) після завершення проведення НСРД матеріальні носії інформації щодо їх проведення підлягають розсекреченню на підставі рішення прокурора, який здійснює повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, з урахуванням обставин кримінального провадження та необхідності використання матеріалів НСРД як доказів після проведення таких дій, у випадку, якщо витік зазначених відомостей не завдасть шкоди національній безпеці України.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом.

У підготовчому судовому засіданні сторона захисту повідомила, що матеріали НСРД можуть містити докази надмірного втручання в права людини, зокрема комунікацію із захисниками, яка містить охоронювану законом таємницю. Також можуть бути зафіксовані розмови, пов`язані зі службовою діяльністю ОСОБА_4 як члена ІНФОРМАЦІЯ_9 . Зазначили, що ОСОБА_4 неодноразово повідомляв при спілкуванні, що дійсно на той час було спірне регулювання закону «Про вищу освіту», що, враховуючи чинні на той час роз`яснення Міністерства освіти, він щиро вірив, що цей диплом є законним, що може свідчити про відсутність умислу на скоєння злочину.

Як вбачається, клопотання про тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні САП, подане захисником під час підготовчого судового засідання.

У той же час суд позбавлений можливості на підготовчому судовому провадженні вирішити питання, передбачені ч.ч.5, 6 ст.163 КПК України, зокрема щодо значення інформації, яку захисник має на меті отримати за результатами тимчасового доступу, для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та можливості використання як доказів відомостей, що перебувають у володінні сторони обвинувачення.

Разом з тим, на стадії підготовчого судового провадження у розпорядженні суду фактично знаходиться лише обвинувальний акт та додані до нього розписки та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи зазначене, а також встановлену ч.4 ст.291 КПК України заборону суду отримувати до початку судового розгляду інші документи, окрім обвинувального акта та додатків до нього, викладені в клопотанні доводи захисника не можуть бути перевірені та оцінені судом на цій стадії кримінального процесу, оскільки викладені у клопотаннях аргументи потребують аналізу законності низки взаємопов`язаних процесуальних дій та рішень у кримінальному провадженні.

Сторона захисту обґрунтовує необхідність доступу посиланням на рішення ЄСПЛ у справі «Денисюк та інші проти України» (заяви №22790/19 та інші), вказуючи на обов`язок суду забезпечити розкриття ухвал слідчих суддів та клопотань прокурора для перевірки законності отриманих доказів.

Згідно зі статтями 314-316 КПК України завданням підготовчого провадження є вирішення організаційних питань щодо можливості призначення справи до розгляду, а не дослідження джерел доказів чи перевірка процедури їх отримання. КПК України не передбачає механізму збирання нових доказів сторонами на стадії підготовчого засідання через інститут тимчасового доступу.

Відтак, доводи сторони захисту щодо суттєвого значення для кримінального провадження інформації, яку захисник прагне отримати за результатами тимчасового доступу до речей та документів, підлягають дослідженню вже під час судового розгляду у ході дослідження представлених сторонами доказів, а тому в задоволенні такого клопотання необхідно відмовити.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , поданого у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2024 року за №0000479, про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 у зв`язку із його передчасністю.

При цьому суд враховує, що сторона захисту не наполягала на задоволенні клопотання в частині тимчасового доступу до листа НАБУ за вих.№512-294/6292 від 23.02.2026 з огляду на надання суду копії цього листа, та до документів, що підтверджують направлення та вручення цього листа ОСОБА_4 , у зв`язку із перебуванням їх у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 315, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд

постановив :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , поданого у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000479 від 17.09.2024, про тимчасовий доступ до речей та документів (що стосуються проведення НСРД тощо), - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1