Єдиний унікальний № 371/202/26
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення судового розгляду

20 березня 2026 року м. Миронівка

ЄУН 371/202/26

Провадження № 1-кп/371/200/26

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000057, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2026 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Буча Київської області, адреса зареєстрованого місця проживання: квартира під номером АДРЕСА_1 , адреса місця перебування : АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000057 за обвинуваченням ОСОБА_4 за частиною першою статті 286 КК України надійшов до суду 12 лютого 2026 року.

Учасники підготовчого судового засідання вказали на можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Суд, заслухавши учасників підготовчого судового засідання, дійшов таких висновків.

Підстав для прийняття в підготовчому судовому засіданні рішень, передбачених пунктами 1 - 4 частини третьої статті 314 КПК України, не встановлено.

Кримінальне провадження підсудне Миронівському районному суду Київської області.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог статті 291 КПК України. До обвинувального акта додані передбачені кримінальним процесуальним законом додатки. Підстави для повернення обвинувального акта прокурору відсутні.

Угоди у кримінальному проваджені не укладались і до суду не надходили, підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої, частиною другою статті 284 КПК України, судом не встановлено.

Наявні підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Суд визначив порядок розгляду кримінального провадження, з метою підготовки до судового розгляду вирішив питання, визначені частинами другою та третьою статті 315 КПК України.

Підстави для розгляду кримінального провадження у закритому судовому засіданні, передбачені частиною другою статті 27 КПК України, відсутні.

У підготовчому судовому засіданні визначено коло осіб, які братимуть участь у судовому розгляді. Такими особами є прокурор, обвинувачена, захисник, потерпіла та представник потерпілої.

Клопотання про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження не надходили.

Згідно з правилами частин першої та другої статті 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачену, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке, згідно зі статтею 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину.

В інтересах прав обвинуваченої, для отримання інформації, яка характеризує її особу, також для прийняття судового рішення щодо міри покарання, судом вирішено питання про звернення до органу з питань пробації за складенням досудової доповіді.

До підготовчого судового засідання представником потерпілої подано цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Цивільний позов судом приймається до розгляду у кримінальному провадженні.

Згідно правил частини першої статті 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди.

Відповідно до частини другої цієї статті права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

На підставі частини першої статті 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду (частина друга статті 62 КПК України).

Копію цивільного позову обвинуваченій та прокурору вручено в судовому засіданні.

З моменту подання позовної заяви у потерпілої ОСОБА_7 виникають права та обов`язки цивільного позивача, у її представника ОСОБА_6 - права та обов`язки представника цивільного позивача, у обвинуваченої - права та обов`язки цивільного відповідача, у її захисника ОСОБА_8 - права та обов`язки представника цивільного відповідача.

Заявлений позов підлягає розгляду в ході судового провадження.

Звертаючись з позовом про відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням моральної шкоди, представник потерпілої ОСОБА_7 заявив клопотання про виклик в судове засідання як свідка ОСОБА_9 .

Згідно зі статтею 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Заява представника позивача про виклик свідка за змістом відповідає вимогам статей 91, 183 ЦПК України.

До початку підготовчого засідання у кримінальному провадженні захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про скасування арешту та повернення майна.

В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що під час досудового розслідування кримінального провадження було вилучено транспортний засіб марки «Chevrolet» модель «Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 на праві приватної власності. Рішенням слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 13 січня 2026 року на транспортний засіб накладено арешт. На цей час транспортний засіб перебуває на штраф майданчику за адресою: вулиця Соборності, 139, місто Миронівка Обухівського району Київської області.

У кримінальному провадженні проведено експертне дослідження транспортного засобу, матеріали експертизи долучені до кримінального провадження, тому необхідність подальшому утриманні вилученого майна під арештом відпала.

Просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 13 січня 2026 року на транспортний засіб автомобіль марки «Chevrolet» модель «Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , та повернути його обвинуваченій ОСОБА_4 .

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 підтримав клопотання про скасування арешту транспортного засобу, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому, додав, що у сторони обвинувачення на даний час відсутні будь-які обґрунтовані підстави утримувати вказане майно, його подальше утримання призведе до збільшення витрат на таке утримання.

Заявлене клопотання підтримала обвинувачена ОСОБА_4 .

Прокурор щодо вирішення вказаного клопотання позиції не висловив, поклався на розсуд суду.

Представник потерпілої заперечив проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту майна. Зазначив, що арешт на транспортний засіб було накладено обґрунтовано, не лише з метою прооведення експертизи, а й для забезпечення збереження речового доказу.

Заслухавши клопотання та позиції учасників процесу, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (пункт 7 частини другої статті 131 КПК України).

Згідно з частиною другою статті 131, частиною першою статті 170 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, та полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, якщо існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

На підставі пункту 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Тобто, до ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд має право скасувати арешт майна лише за наявності двох підстав, а саме: у разі доведення існування обставин, які підтверджують, що арешт накладено необґрунтовано, або в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 13 січня 2026 року за результатами розгляду клопотання слідчого накладено арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 : транспортний засіб марки автомобіль марки «Chevrolet» модель «Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Метою застосування арешту майна, належного обвинуваченій ОСОБА_4 , є збереження речового доказу.

За змістом рішення слідчого судді власник майна, щодо якого приймалось рішення про його арешт, був належно повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна, на розгляд клопотання не з`явилася.

При прийнятті рішення про арешт майна слідчий суддя встановив достатність підстав та розумних підозр вважати, що автомобіль є доказом вчинення кримінального правопорушення та застосував його арешт з метою збереження речового доказу.

Звертаючись з клопотанням про скасування арешту майна, захисник вказав, що у арешті відпала потреба, утримання майна потягне майнові ватрати для його власника.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

Встановлені під час розгляду клопотання обставини оцінено судом відповідно до вимог статті 94 КПК України та зроблено висновок про те, що стороною захисту не доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.

Суд вважає, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту автомобіля, мають місце, наявні підстави для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Розгляд кримінального провадження по суті не розпочався, позиція обвинуваченої щодо визнання нею встановлених обставин кримінального правопорушення та вини у його вчиненні не з`ясовувалась.

Суд може прийняти рішення про дослідження всіх доказів, які були зібрані в ході досудового розслідування кримінального провадження. Речовий доказ ймовірно містить сліди кримінального правопорушення. Для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення судом може бути прийнято рішення про огляд речового доказу у виді автомобіля. Судовий огляд речового доказу може виявити раніше невідомі або такі якості ознак речового доказу, які мають значення при встановленні в суді нових обставин.

Закон не визначає момент проведення огляду речових доказів. Рішення, коли доцільно проводити судовий огляд, приймає суд залежно від обставин справи.

З огляду на викладене, наявні підстави для подальшого арешту майна, такий захід забезпечення кримінального провадження не є таким, що порушує право обвинуваченої, в інтересах якої подано клопотання, на вільне використання майна, не суперечить загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

За наведених обставин суд дійшов висновку, що клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Водночас, суд роз`яснює стороні захисту, що питання про повернення арештового майна може бути вирішено судом на стадії судового розгляду, після дослідження та оцінки поданих сторонами матеріалів і встановлення значення вилучених речей для цього кримінального провадження.

Враховуючи наведене, керуючись 170, 174, 314-316, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за частиною першою статті 286 КК України на 16 годину 00 хвилин 27 квітня 2026 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Миронівського районного суду Київської області за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Миронівка, вулиця Травнева, 3.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, прийняти до розгляду у кримінальному провадженні.

Визнати ОСОБА_7 цивільним позивачем, ОСОБА_6 - представником цивільного позивача у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за частиною першою статті 286 КК України.

Визнати ОСОБА_4 цивільним відповідачем у кримінальному провадженні за її обвинуваченням за частиною першою статті 286 КК України, захисника ОСОБА_5 - представником цивільного відповідпача.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 13 січня 2026 року на транспортний засіб автомобіль марки «Chevrolet» модель «Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

В судове засідання викликати прокурора, обвинувачену ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілу ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_6 .

В судове засідання викликати свідка ОСОБА_9 , адреса зареєстрованого місця проживання: квартира під номером АДРЕСА_3 .

Доручити Обухівському районному сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області скласти та надати досудову доповідь щодо обвинуваченої ОСОБА_4 .

Роз`яснити обвинуваченій, що, відповідно до частини восьмої статті 42 КПК України, вона має право брати участь у підготовці досудової доповіді, надавати представнику персоналу органу пробації інформацію, необхідну для підготовки такої доповіді.

Копію ухвали надіслати до Обухівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області для виконання в частині складення досудової доповіді щодо обвинуваченої.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1