ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1546/26 Провадження 1-кс/636/267/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026 місто Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Чугуєві клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0002758 від 08.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 20.02.2026 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту, на тимчасово вилучене 13.02.2026 майно, а саме: причіп до транспортного засобу коричневого кольору із слідами іржі та тривалого використання без державного номерного знаку та інших ідентифікуючих ознак на чотирьох колесах, не завантажений.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 06.12.2025 р за адресою: Харківська область, Куп`янський район, поблизу с. Семенівка, за наступними географічними координатами: 49.6296210, 36.9402445, було виявлено місце незаконної порубки дерев у лісосмузі.

13 лютого 2026 року в період часу з 17 годин 38 хвилин до 18 годин 12 хвилин, під час проведення огляду місця події який проводився за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено причіп до транспортного засобу коричневого кольору із слідами іржі та тривалого використання без державного номерного знаку та інших ідентифікуючих ознак на чотирьох колесах, не завантажений.

08.12.2025, відомості про кримінальне правопорушення, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0002758 щодо кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

13.02.2026 слідчим СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 визнано речовим доказами вилучене майно.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 відомості відсутні

Вищевказане майно залишене на відповідальне зберігання громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вилучені речі, на думку органу досудового розслідування, є предметами кримінально протиправних дій, у зв`язку з чим існують підстави для їх арешту з метою збереження, як доказу вчинення кримінального правопорушення, так і з метою потреби направлення їх на відповідні судові експертизи для здійснення досліджень із залученням експертів для отримання інформації, що цікавить досудове розслідування, а також збереження, зібрання речових доказів, уточнення відомостей стосовно часу, місця, дати скоєння, обставин вищевказаного злочину, тому у органу досудового розслідування обґрунтовано виникла необхідність у здійсненні детального дослідження вилученого майна, в тому числі застосування арешту щодо вищевказаного майна.

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив клопотання задовільнити.

ОСОБА_5 через канцелярію суду надав заяву 24.02.2026, в якій просив в задоволенні клопотання відмовити, та провести розгляд клопотання у його відсутності, оскільки матеріали провадження не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що вилучене майно належить йому.

Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження №0002758 від 08.12.2025.

Як зазначено прокурором в клопотанні, що 13 лютого 2026 року в період часу з 17 годин 38 хвилин до 18 годин 12 хвилин, під час проведення огляду місця події який проводився за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено причіп до транспортного засобу коричневого кольору із слідами іржі та тривалого використання без державного номерного знаку та інших ідентифікуючих ознак на чотирьох колесах, не завантажений та 13 лютого 2026 року, на підставі ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98, ч. 3 ст. 110 КПК України слідчим СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 визнано речовим доказом причіп до транспортного засобу коричневого кольору із слідами іржі та тривалого використання без державного номерного знаку та інших ідентифікуючих ознак на чотирьох колесах, не завантажений, проте, зазначені в клопотанні обставини кримінального провадження та надані до клопотання матеріали не підтверджують факту проведенням огляду місця події, вилучення причіпу та визнання його речовим доказом, оскільки в матеріалах справі відсутні.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з цим, звертаючись з клопотанням про арешт майна прокурор не зазначив правових підстав, за якими арешт майна, в даному випадку є необхідним з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що у клопотанні сторона обвинувачення посилається на проведення огляду місця події 13 лютого 2026, однак до матеріалів долучено протокол огляду від іншої дати, 05 лютого 2026, який не відповідає зазначеній у клопотанні даті. Таким чином, наданий протокол не підтверджує обставини, на які посилається слідчий, та не може слугувати фактом проведення відповідної слідчої дії.

Окрім цього, матеріали клопотання не містять постанови слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 про визнання вилученого причепа речовим доказом на підставі ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98, ч. 3 ст. 110 КПК України, що свідчить про відсутність належного процесуального оформлення статусу вказаного майна.

Разом з тим, стороною обвинувачення не надано документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_5 на зазначений причеп, зокрема, реєстраційних документів. За таких обставин твердження про належність причепа ОСОБА_5 є необґрунтованим та не підтвердженим жодним документом, який доданий до клопотання.

Отже, наявність всіх перелічених документів та предметів, свідчить про те, що майно щодо якого вирішується питання про накладення арешту, не відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб та не доведено значення вилучення майна для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, який може бути зіпсований, знищений, перетворений, пошкоджений чи прихований.

Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурором не доведені правові підстави для арешту майна, можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні та для забезпечення даного кримінального провадження.

Відсутні й беззаперечні відомості, що вилучене майно отримано в наслідок вчинення кримінального правопорушення.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні та не містять доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.246 КК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0002758 від 08.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України про арешт майна, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1