Єдиний унікальний номер 17022026
Номер провадження 1-кп/719/1/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарки судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новодністровську Чернівецької області клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні за № 0000133 від 27.04.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новодністровська Чернівецької області, зареєстрованого та такого, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, у силу ст. 89 КК України раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України, ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новодністровського міського суду Чернівецької області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 27.04.2025 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України, ч. 2 ст. 307 КК України.

26.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26.09.2025 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.11.2025.

Обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні 04.11.2025 скеровано на розгляд до Новодністровського міського суду.

18.11.2025 та 14.01.2026 суд постановив ухвали про продовження строків тримання під вартою.

На даний час тримання під вартою продовжене до 14.03.2026.

17.02.2026 у судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Своє клопотання обґрунтовував хворобою обвинуваченого, наявністю у нього інвалідності третьої групи, необхідністю проходження огляду та лікування, а також тим, що для продовження обвинуваченому групи інвалідності йому необхідно до 01 квітня 2026 року пройти повторний огляд у МСЕК. Подальша втрата інвалідності позбавить останнього можливості отримувати безкоштовні ліки, які він отримує як особа з інвалідністю.

Захисник повідомив, що документи на підтвердження необхідності огляду, лікування і реабілітації обвинуваченого ним уже надані суду.

Обвинувачений клопотання захисника підтримав, пояснив, що у медичній частині при СІЗО нема належного спеціаліста, що він звертався за медичною допомогою, однак йому надають лише ті ліки, які він отримує від матері. У той же час у нього синіють руки, права рука втрачає свою функціональність.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання захисту про зміну запобіжного заходу, пояснив, що звернення про медичну допомогу обвинуваченого не підтверджуються жодними доказами, у той же час при СІЗО є медична частина. Крім того, він повідомив, що відповідно до Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України обвинувачений має можливість отримати належний огляд та лікування шляхом виклику відповідного спеціаліста-лікаря до СІЗО, а також наголосив, що для проходження ОСОБА_5 огляду МСЕК він може бути етапований до місця знаходження такої Медико-соціальної експертної комісії.

Крім того, звернув увагу, що тримання під вартою продовжене до 14.03.2026.

Заслухавши позицію обвинуваченого та його захисника щодо поданого клопотання, думку прокурора, дослідивши клопотання та долучені до матеріалів судової справи документи, суд доходить переконання, що клопотання захисника ОСОБА_4 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

У ст. 177 КПК України визначено мету та підстави застосування запобіжних заходів, які є виключними, а ст. 178 КПК України визначає також обставини, наявність яких суд зобов`язаний оцінити при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 201 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисника, подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Суд з`ясував, що з дня продовження тримання під вартою ухвалою від 14.01.2026 уже минуло 30 днів.

В ухвалі від 14.01.2026 суд постановив продовжити строк запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 307 КК України, у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 березня 2026 року. Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Суд уважає, що наведені у клопотанні захисника ОСОБА_4 обставини не нові, позаяк 14.01.2026 на момент розгляду клопотання про продовження тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000133 від 27.04.2025, дані обставини вже існували та були досліджені судом, у той час як нових обставин, які не розглядалися судом при вирішенні попереднього клопотання про продовження тримання під вартою, захисником у цьому клопотанні не наведено.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до приписів Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 14 червня 2019 року № 1769/5, медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим, яка включає консультацію медичного працівника, діагностику і лікування захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.

Основними завданнями закладу охорони здоров`я ЦОЗ ДКВС України є:

-надання первинної, спеціалізованої або паліативної медичної допомоги, а також невідкладної медичної допомоги до прибуття бригад екстреної медичної допомоги;

-організація і проведення медичних оглядів, обстежень, здійснення диспансерного нагляду;

-організація належного санітарно-гігієнічного та протиепідемічного нагляду;

-організація та проведення заходів із впровадження превентивної медицини;

-гігієнічне навчання і пропаганда здорового способу життя.

Заклад охорони здоров`я ЦОЗ ДКВС України має у своєму складі амбулаторію, стаціонар, інфекційні ізолятори для людей, які хворіють на туберкульоз, та хворих з кишковими інфекціями, окрему палату-ізолятор для тримання осіб з психічними розладами, туберкульозний кабінет, приміщення для зберігання лікарських засобів. Усі приміщення закладу охорони здоров`я ЦОЗ ДКВС України обладнуються технічними засобами нагляду і контролю, крім випадків, передбачених цими Правилами.

Амбулаторія закладу охорони здоров`я ЦОЗ ДКВС України призначена для надання амбулаторної медичної допомоги ув`язненим і засудженим.

До складу амбулаторії входять кабінети керівника закладу охорони здоров`я ЦОЗ ДКВС України, лікарського прийому, долікарського прийому, маніпуляційний, допоміжні діагностичні, у тому числі функціональної діагностики та рентгенологічний, а також приміщення для клініко-діагностичної лабораторії, зберігання лікарських засобів, очікування прийому.

Стаціонар закладу охорони здоров`я ЦОЗ ДКВС України призначений для:

стаціонарного обстеження і лікування хворих з передбачуваною тривалістю їх перебування до 30 діб;

тимчасової ізоляції інфекційних хворих, а також хворих із захворюваннями з підозрою на інфекційні до їх направлення до спеціалізованих закладів охорони здоров`я;

лікування хворих після виписки їх із закладів охорони здоров`я відповідно до медичних висновків.

У режимних корпусах СІЗО обладнуються кімнати (медичні кабінети) для проведення амбулаторного прийому ув`язнених і засуджених.

За потреби ув`язненим і засудженим надається екстрена медична допомога у закладах охорони здоров`я.

Медична допомога надається ув`язненим і засудженим у закладі охорони здоров`я ЦОЗ ДКВС України відповідно до статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», статей 8, 107, 116 КВК, Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525, Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 року за № 990/25767 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 01 липня 2020 року № 2256/5/1491), та актів законодавства про охорону здоров`я.

У СІЗО здійснюються медичний контроль за станом здоров`я ув`язнених і засуджених шляхом проведення медичних оглядів та обстежень, виявлення осіб, які потребують лікування та постійного медичного нагляду, проведення щодо них лікувально-оздоровчих заходів з метою збереження здоров`я і працездатності, амбулаторне і стаціонарне лікування відповідно до системи стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів надання медичної допомоги в порядку, передбаченому законодавством.

Профілактичні медичні огляди ув`язнених і засуджених у СІЗО здійснюється в обсязі, визначеному Порядком організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженим наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 року за № 990/25767 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 01 липня 2020 року № 2256/5/1491).

У матеріалах справи наявні: виписка № 11278 із медичної карти стаціонарного хворого, рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, номер витягу 211/25/355/І, комп`ютерна капіляроскопія нігтьового ложа, проведена ОКНП «Чернівецький медичний діагностичний центр» 28.02.2023, акт дослідження стану здоров`я ОСОБА_5 № 353 від 09.03.2023, висновок рентгенографії шийного відділу хребта обвинуваченого від 27.02.2025, діагностичний висновок лікаря-рентгенолога від 10.07.2024 за результатами проходження обвинуваченим МРТ, опис результатів МРТ-діагностики шийного відділу хребта ОСОБА_5 від 27.02.2025.

Жодних нових доказів на підтвердження того, що обвинувачений потребує лікування, яке неможливо забезпечити в умовах СІЗО, що подальше його тримання під вартою становить загрозу життю або призведе до суттєвого погіршення стану здоров`я ОСОБА_5 , захист не надав, зокрема, у т. ч. висновків лікарів про необхідність стаціонарного спеціалізованого лікування.

Попри те суд наголошує, що проаналізовані і встановлені ним ризики, зокрема:

-передбачений у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, з урахуванням тяжкості злочину та міри покарання.

-передбачений у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні,

залишаються високими.

Суд також погоджується з аргументами прокурора щодо можливості проходження наступного огляду МСЕК шляхом етапування останнього до місцезнаходження комісії.

Отже, враховуючи, що на момент звернення захисника з клопотанням про зміну запобіжного заходу нові обставини, які би обґрунтовували таку зміну, не встановлені, захист не довів необхідність такого діагностування хвороби обвинуваченого та її лікування, які неможливо провести у межах медичної частини при СІЗО, ризики, які стали підставою для продовження тримання під вартою, не перестали існувати, суд вважає за необхідне залишити клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу без задоволення.

Керуючись ст. 176-178, главою 18, ст. 309, 331, 395 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити за безпідставністю.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після оголошення, а також направити захиснику, прокурору та направити у державну установу «Чернівецький слідчий ізолятор».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подання апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_8