Провадження №1-кп/127/1111/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2025 за № 0000600, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каїр Арабської Республіки Єгипет, громадянина Арабської Республіки Єгипет, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначив, що обвинувачений тривалий час до суду не з`являвся, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, у зв`язку з чим було оголошено його розшук. Просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , позицію якого підтримав обвинувачений, в задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою просили відмовити, оскільки дане клопотання є необгрунтованим, так як ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені. Обвинувачений має місце проживання, немає наміру переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, обвинувачений має незадовільний стан здоров`я, тривалий час хворів внаслідок того, що його побили, мав переломи нижньої та верхньої кінцівок, перелом ключиці та не міг рухатися, знаходився на лікуванні. Захисник заявив клопотання про обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2026 року було оголошено розшук обвинуваченого, надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу до суду.

Статтею 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану, має місце проживання, офіційно не працевлаштований.

При цьому суд, враховучи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у кримінальному провадженні.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений має незадовільний стан здоров`я, тривалий час хворів, мав переломи нижньої та верхньої кінцівок, перелом ключиці, перебував на лікуванні, що підтверджується медичними документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку суду, наявні підстави вважати, що інший (більш м`який) запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, а саме, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, може на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід залишити без задоволення, а клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слід задовольнити та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 315 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме, прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали - 60 днів, починаючи з 12.02.2026 року до 12.04.2026 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя