Справа № 569/7517/24
УХВАЛА

09 лютого 2026 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_3 , (далі слідчий), погоджене прокурором відділу процессуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0002360 від 07.08.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. ч. 1, 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 358 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні заступник начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області підполковник поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором відділу процессуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що Слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області за процесуального керівництва Рівненської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002360 від 07.08.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. ч. 1, 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування, зокрема, встановлено, що розпорядженням голови Покровської районної державної адміністрації від 07.10.2016 № 50-к-16 ОСОБА_5 призначено на посаду державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.

Відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», «Про службу в органах місцевого самоврядування» державний реєстратор від імені держави здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Державний реєстратор призначається та звільняється з посади розпорядженням сільського голови з дотриманням вимог Законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законів України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», «Про запобігання корупції» та законодавства про працю.

Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, мав доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У відповідності до п. 4 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 (в редакції, що діяла на момент вчинення злочину), ведення Державного реєстру прав здійснюється за допомогою технічних і програмних засобів, які забезпечують: автоматичне формування та присвоєння реєстраційного номера об`єкта нерухомого майна, реєстраційного номера заяви, номера запису, індексного номера рішення, інформації та витягів з Державного реєстру прав тощо; формування заяв, рішень, інформації та витягу з Державного реєстру прав з накладенням у випадках, передбачених законодавством, кваліфікованого електронного підпису державним реєстратором чи уповноваженою особою суб`єкта державної реєстрації прав; захист відомостей, що містяться у Державному реєстрі прав, від несанкціонованих дій; оновлення, архівування та відновлення відомостей, внесених до Державного реєстру прав, їх пошук; документальне відтворення процедури державної реєстрації прав.

Відповідно до п.п. 2, 9 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження; реєстраційна дія державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.

Згідно з ч. 3 ст. 10 цього Закону державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Так, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 23.11.2017 у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на вчинення несанкціонованих дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, зокрема, права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що перебувала у власності ОСОБА_6 .

Зокрема, 23.11.2017 о 08 год. 01 хв. ОСОБА_5 , використовуючи свої повноваження державного реєстратора, обробив заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо виникнення права власності) реєстраційний номер заяви 25374722, що стосується реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 , та додатки до неї, а саме: акт приймання-передачі майна до статутного капіталу, укладеного між ТзОВ Фірма «Техноком» в особі директора ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 10.07.2006 б/н, складений в м. Дніпро, який повністю не відповідає дійсності.

У подальшому, 23.11.2017 о 10 год 13 хв, ОСОБА_5 , реалізовуючи протиправний умисел, спрямований на несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в автоматизованих системах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з використанням особистого ключа з електронним цифровим підписом та ідентифікатором доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, використовуючи надану заявником документацію, що не містила достатньо фактичних даних, з якими закон пов`язує виникнення права власності на квартиру, знаючи про те, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя, а державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію, а також те, що акт приймання-передачі виготовлено не на спеціальному бланку нотаріальних документів, не перевіривши у встановленому законом інформацію, необхідну для реєстрації прав, що виникли до 1 січня 2013 року, достовірно знаючи, що майно до статутного капіталу ТзОВ «Фірма «Техноком» ОСОБА_6 не вносилось, а остання не є учасником зазначеного товариства, усвідомлюючи, що заява подана не уповноваженою особою, діючи з порушенням вимог ч. 5 ст. 3, п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 22, п.п. 1, 2, 3, 4, 9 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що діяла на момент вчинення злочину) увійшов до автоматизованої системи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, після чого вчинив реєстраційну дію за індексним номером 38294272 про державну реєстрацію права власності. Таким чином, ОСОБА_5 вніс несанкціоновані зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєструвавши право власності на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 35,3 кв.м, з підвалом площею 4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242) що розташовані в житловому будинку АДРЕСА_4 , за ТзОВ «Фірма «Техноком», припинивши право власності на вказану квартиру за ОСОБА_6 .

Крім цього, ОСОБА_5 , як державний реєстратор Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, відповідно до покладених на нього законодавством завдань, здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, забезпечує ведення Державного реєстру прав, відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи, відкриває та веде реєстраційні і облікові справи щодо об`єктів нерухомого майна, надає відомості з Єдиного державного реєстру в порядку та обсязі, встановлених Законом, тощо.

Також, ОСОБА_5 зобов`язана здійснювати будь-які реєстраційні дії у відповідності, в тому числі, до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, чинними на час здійснення відповідних реєстраційних дій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що діяла на момент вчинення злочину, далі - Закон) державним реєстратором є громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю «правознавство», відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Пунктами 1 та 2 ч. 3 ст. 10 Закону передбачено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що діяла на момент вчинення злочину) державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Відповідно до ст. 11 Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Зі змісту ч. 1 ст. 18 Закону вбачається, що після отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрації заяви про державну реєстрацію в базі даних заяв (п. 1) прийняттю рішення про державну реєстрацію прав (п. 5) передує перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень (п. 4 в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення).

Статтею 23 Закону передбачено, що розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинений державним реєстратором у випадках подання документів для державної реєстрації прав не у повному обсязі, передбаченому законодавством, а також у разі неподання заявником чи не отримання державним реєстратором у порядку, визначеному у п. 3 ч. 3 ст. 10 цього Закону, інформації про зареєстровані до 01.01.2013 речові права на відповідне нерухоме майно, якщо наявність такої інформації є необхідною для державної реєстрації (ч. 1).

При цьому, державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника та у разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог у строк, встановлений у ч. 3 цієї статті, державний реєстратор приймає рішення про відмову у державній реєстрації прав (ч. 2 та ч. 5 ст. 23 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону державний реєстратор відмовляє у державній реєстрації прав та їх обтяжень у разі, якщо, зокрема: заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою (п. 2); подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом (п. 3); подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження (п. 4); після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав (п. 8); заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі (п. 10).

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Згідно зі ст. 27 Закону державна реєстрація прав власності та інших речових прав, серед іншого проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (в редакції, що діяла на момент вчинення злочину, далі - Порядок) державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Згідно з п. 7 Порядку для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

Відповідно до п. 8 Порядку державний реєстратор, уповноважена особа за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис.

Згідно з п. 9 Порядку під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа встановлює особу заявника. Встановлення особи заявника здійснюється на підставі документа, що посвідчує таку особу, передбаченим Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Заява не підлягає формуванню та реєстрації виключно у випадках, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 12 Порядку розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Єдиного реєстру юридичних осіб.

Згідно з п. 40 Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Таким чином, в силу вищезазначених нормативно-правових актів державний реєстратор здійснює свою професійну діяльність у сфері надання публічних послуг, а саме проведення державної реєстрації, яка спрямована на захист та забезпечення умов для реалізації інтересів фізичних та юридичних осіб, породжує настання наслідків правового характеру, форма і порядок надання яких визначено державою.

Так, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.11.2017, перебуваючи у м. Дніпро, Дніпропетровської області, більш точного місця перебування досудовим розслідуванням не встановлено, будучи державним реєстратором Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, тобто особою, яка надає публічні послуги, зловживаючи своїми повноваженнями щодо процедури державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, з метою отримання неправомірної вигоди ТзОВ «Фірма «Техноком», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в інтересах ТзОВ «Фірма «Техноком» (), в порушення вимог в порушення вимог ч. 5 ст. 3, ч. 3 ст. 10, п. 4 ч. 1 ст. 18, п.п. 1, 2, 3, 4, 8, 9 ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 27 Закону, п.п. 8, 9, 11, 11-1, 12, 25, 40, 48 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, чинними на час вчинення кримінального правопорушення, вчинив реєстраційні дії за заявою, поданою невстановленою досудовим слідством особою від імені директора ТзОВ «Фірма «Техноком» про реєстрацію права власності за товариством на квартиру АДРЕСА_5 , чим завдав законним власникам об`єкта нерухомого майна (спадкоємцям ОСОБА_6 ) майнову шкоду у загальному розмірі 554 126 грн., що згідно з п. 4 примітки до ст. 364 КК України, є тяжкими наслідками.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 23.11.2017 о 08 год 01 хв ОСОБА_5 , використовуючи свої повноваження державного реєстратора, прийняв від невстановленої досудовим розслідуванням особи та обробив заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо виникнення права власності) реєстраційний номер заяви 25374722, що стосується реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 , та додатки до неї, а саме: акт приймання-передачі майна до статутного капіталу, укладеного між ТзОВ Фірма «Техноком» в особі директора ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 10.07.2006 б/н, складений в м. Дніпро, який повністю не відповідає дійсності.

У подальшому, 23.11.2017 о 10 год 13 хв, ОСОБА_5 , не встановивши особу, яка подала заяву 25374722 та не перевіривши достовірність документів, поданих нею, з порушенням правил територіальності та інших вимог законодавства провів державну реєстрацію права приватної власності за ТзОВ «Фірма «Техноком» на квартиру, загальною площею 35,3 кв.м. з підвалом площею 4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, чим завдав законним власникам об`єкта нерухомого майна (спадкоємцям ОСОБА_6 ) майнової шкоди у розмірі 554 126 гривень.

Внаслідок злочинних умисних дій державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області ОСОБА_5 законним власникам об`єкта нерухомого майна (спадкоємцям ОСОБА_6 ) було заподіяно майнову шкоду в розмірі 554 126 грн., що є тяжкими наслідками, які більше ніж у 250 і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.

Також, ОСОБА_5 , будучи державним реєстратором Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, з метою реалізації умислу на незаконне заволодіння нерухомим майном невстановленою досудовим розслідуванням особою, усвідомлюючи необхідність отримання цією особою від державного реєстратора офіційних документів, які б посвідчували юридичний факт перебування у власності підконтрольної йому юридичної особи ТзОВ «Фірма «Техноком» об`єкта нерухомого майна, задля наступного вчинення будь-якого правочину із таким майном, перебуваючи у невстановленому місці та у невстановлений час, але не пізніше 23.11.2017, вступив у злочинну змову із невстановленою слідством особою, яка полягала у складанні і видачі завідомо підробленого офіційного документа.

Так, 23.11.2017, в період часу з 10 год 13 хвпо 10 год 14 хв, державний реєстратор ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим слідством особою, перебуваючи у невстановленому місці в місті Дніпро Дніпропетровської області, з метою складання завідомо підробленого офіційного документу, що посвідчує факт набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, і здатен спричинити наслідки правового характеру та містить передбачені законом реквізити, а саме Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (далі Витяг про реєстрацію права власності), вимоги до оформлення якого затверджені п.п. 35-36 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26.10.2011, діючи в порушення вимог ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», користуючись невстановленою досудовим розслідуванням комп`ютерною технікою, через мережу інтернет перейшовши за посиланням: register.minjust.gov.ua, ввівши свій логін та пароль, використовуючи особистий кваліфікований електронний підпис, здійснив вхід до програмного засобу ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та використовуючи доступний функціонал вказаної системи здійснив формування відповідного витягу, тобто склав завідомо підроблений офіційний документ: Витяг про реєстрацію права власності № 104786423 від 23.11.2017, а в подальшому завірив його власним підписом і відтиском гербової печатки «Державний реєстратор», чим видав завідомо підроблений офіційний документ, який після цього передав невстановленій слідством особі для подальшого використання їх у своїй злочинній діяльності.

14 лютого 2025 року, у зв`язку із неможливістю вручення повідомлення про підозру особисто ОСОБА_5 , письмове повідомлення про підозру останньому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 365-2 КК України, у зв`язку із невстановленням місцезнаходження підозрюваного, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручено матері ОСОБА_5 ОСОБА_8 .

Санкцією ч. 3 ст. 365-2 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна або без такої.

Крім того в ході проведення досудового розслідування встановлено, що у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває нерухоме майно, а саме:

Земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0782 у частці 1;

квартира на праві спільної сумісної власності в частці 1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 .

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задоволити.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Як встановлено судом, що слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області за процесуального керівництва Рівненської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002360 від 07.08.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. ч. 1, 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 358 КК України.

14 лютого 2025 року, у зв`язку із неможливістю вручення повідомлення про підозру особисто ОСОБА_5 , письмове повідомлення про підозру останньому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 365-2 КК України, у зв`язку із не встановленням місце знаходження підозрюваного, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручено матері ОСОБА_5 ОСОБА_8 .

Крім того в ході проведення досудового розслідування встановлено, що у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває нерухоме майно, а саме:

земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0782 у частці 1;

квартира на праві спільної сумісної власності в частці 1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 .

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно згідно з ч. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на рухоме та нерухоме майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0782;

- квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , із забороною розпоряджатись та відчужувати його будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до пошкодження, знищення, перетворення, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню;

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що перебуває у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0782;

- квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , із забороною будь-яким особам розпоряджатись та відчужувати його будь-яким чином.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис:

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Слідча суддя Рівненського міського суду ОСОБА_9

Копію ухвали засвідчено 09.02. 2026 року.