Єдиний унікальний номер: 448/2112/24
Провадження № 1-кп/448/59/26
У Х В А Л А

судового засідання

27.02.2026 місто Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши відкрите судове засідання в залі суду в м.Мостиська по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000162 від 15.11.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 311 КК України,

розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3

учасники справи:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 (в режимі відеоконференцзв`язку),

захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

І. Суть клопотання, що вирішується

1. В провадженні Мостиського районного суду Львівської області перебуває на розгляді кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000162 від 15.11.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 311 КК України.

2. 25.02.2026 прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави. В обгрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжкого злочину та тяжкого злочину, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна та позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна відповідно. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою отримання прибутку від незаконного обігу прекурсорів, у встановлений досудовим розслідуванням час, але до 17.02.2024, розробила злочинну схему з контрабанди прекурсорів з Арабської Республіки Єгипет в Україну. Так, діючи з вказаною метою, ОСОБА_3 17.02.2024 зателефонувала громадянину України ОСОБА_6 та запропонувала останньому придбати у неї прекурсор - псевдоефедрин. попередньо ввезений ОСОБА_7 з Арабської Республіки Єгипет в Україну з приховуванням від митного контролю. При цьому, ОСОБА_6 повинен був оплатити вартість псевдоефедрину, а також транспортні витрати ОСОБА_3 . На зазначену пропозицію ОСОБА_6 погодився. У подальшому ОСОБА_6 , діючи за вказівками ОСОБА_3 , передав останній шляхом перерахунку на банківські картки та безпосередньо готівкою грошові кошти в загальній сумі 417 836 грн. та 1800 доларів, а саме на придбання авіаквитків до Арабської Республіки Єгипет та придбання там прекурсорів для подальшого контрабандного переміщення в Україну. Продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи з прямим умислом, направленим на контрабанду прекурсорів в особливо великих розмірах, ОСОБА_3 10.03.2024 о 00 год 40 хв виїхала через пункт пропуску «Дяківці» до Румунії. Перебуваючи за кордоном ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбала у невстановленої особи прекурсор - псевдоефедрин у вигляді порошкоподібної речовини білого кольору, поміщений невстановленою особою в упакування з-під прального порошку з метою його приховування.

3. Надалі, ОСОБА_3 12.03.2024 разом із придбаним нею прекурсором - псевдоефедрином, перебуваючи в Італії, а саме в м. Рим (аеропорт Ф`юмічіно), реалізовуючи свій злочинний умисел на контрабанду прекурсорів в Україну в особливо великих розмірах, замовила громадянину України ОСОБА_8 , якому не були відомі злочинні наміри ОСОБА_9 , транспортування в Україну двох дорожніх сумок, в які остання попередньо приховала упакування з-під прального порошку з прекурсором - псевдоефедрином всередині. При цьому, ОСОБА_3 не повідомляла ОСОБА_10 про вміст зазначених сумок. Крім того, ОСОБА_3 вказала ОСОБА_10 що посилку в Україні забере знайомий її «чоловіка». Також ОСОБА_11 надала вказівку ОСОБА_6 , прибути 14.03.2024 до м. Стрий Львівської області для отримання зазначених посилок та надала останньому номер мобільного телефону ОСОБА_10 . Надалі. 13.03.2024 ОСОБА_10 , слідуючи з Італії в Україну автомобілем марки RENAULT MASTER, номерний знак НОМЕР_1 із посилками з прихованим ОСОБА_11 прекурсором - псевдоефедрином, 14.03.2024 перетнув державний та митний кордон України через пункт пропуску Шегині.

ОСОБА_6 , діючи за вказівкою ОСОБА_3 виїхав 14.03.2024 з м. Рівне в напрямку Львівської області для отримання від ОСОБА_10 вищевказаних посилок з прихованим ОСОБА_3 прекурсором псевдоефедрином. Прибувши у визначене ОСОБА_10 місце, а саме на автодорозі Київ-Чоп 539 км+350м на АЗС WOG, ОСОБА_6 отримав від останнього надані ОСОБА_3 в м. Рим посилки, а саме два пакети з продуктами та дві дорожні сумки коричневого кольору з прихованим ОСОБА_3 прекурсором псевдоефедрином.

4. Відповідно до висновків експерта № СЕ- 19/118-24/3152-НЗППРАП від 15.03.2024 та № СЕ-19/118-24/4755-НЗППРАП від 02.05.2024. порошкоподібна речовина білого кольору, яка містилась у двох упакуваннях, з-під прального порошку, що містились у двох дорожніх сумках коричневого кольору, містить у своєму складі прекурсор - псевдоефедрин, загальною масою 3341,761 г, що становить особливо великий розмір.

5. 15.03.2024 о 12 год, 33 ха. ОСОБА_3 затримано в порядку ч. 1 п. 6 ст. 615 КПК України.

15.03.2024 о 19 год, 43 хв. ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

6. Крім того, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою отримання прибутку від незаконного обігу прекурсорів, достовірно знаючи про те, що громадянин України ОСОБА_6 , причетний до незаконного виготовлення психотропної речовини - метамфетаміну, 17.02.2024 запропонувала останньому придбати у неї прекурсор - псевдоефедрин для подальшого виготовлення з нього психотропної речовини - метамфетаміну. На зазначену пропозицію ОСОБА_6 погодився.

7. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 , перебуваючи за межами України, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але до 12.03.2024 придбала у невстановленої особи прекурсор - псевдоефедрин в особливо великому розмірі, у вигляді порошкоподібної речовини білого кольору, для його подальшого пересилання в Україну та збуту ОСОБА_6 з метою виготовлення психотропної речовини - метамфетаміну. При цьому, прекурсор був поміщений невстановленою особою в упакування з-під прального порошку з метою унеможливлення його виявлення під час траспортування. Зазначений прекурсор - псевдоефрин. ОСОБА_11 зберігала з метою збуту ОСОБА_6 для виготовлення психотропної речовини метамфегаміну, за місцем свого тимчасового перебування в Італії а саме в м. Рим (аеропорт Ф`юмічіно) з моменту незаконного придбання до 12.03.2024 включно.

8. Продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою пересилання в Україну та збуту придбаного нею прекурсору ОСОБА_6 для подальшого виготовлення психотропної речовини - метамфетаміну ОСОБА_3 організувала пересилання прекурсору в Україну, а саме замовила громадянину України ОСОБА_8 , якому не були відомі злочинні наміри ОСОБА_3 транспортування в Україну двох дорожніх сумок, в які остання попередньо приховала упакування з-під прального порошку з прекурсором - псевдоефедрином всередині. Також ОСОБА_3 вказала ОСОБА_10 , що посилку з прихованим нею прекуросром всередині в Україні забере знайомий її «чоловіка». Також ОСОБА_3 надала вказівку ОСОБА_6 прибути 14.03.2024 до м. Стрий Львівської області для отримання зазначених посилок та надала останньому номер мобільного телефону ОСОБА_10 .

13.03.2024 ОСОБА_10 вирушив з Італії в Україну автомобілем марки RENAULT MASTER, номерний знак НОМЕР_1 із посилками з прихованим ОСОБА_11 прекурсором - псевдоефедрином. та 14.03.2024 перетнув державний та митний кордон України через пункт пропуску Шегині.

9. У свою чергу ОСОБА_6 ,, діючи за вказівкою ОСОБА_3 виїхав 14.03.2024 з м. Рівне в напрямку Львівської області для отримання від ОСОБА_10 вищевказаних посилок з прихованим та надісланим Вінклер ВЛ прекурсором - псевдоефедрином. Прибувши у визначене ОСОБА_10 місце - на автодорозі Київ-Чоп 539 км+350м на АЗС WOG, ОСОБА_6 отримав від останнього надані ОСОБА_11 в м. Рим посилки, а саме два пакети з продуктами та дві дорожні сумки коричневого кольору з прихованим Вінклер ВЛ прекурсором - псевдоефедрином. Відповідно до висновків експерта № СЕ-19/118-24/3152-НЗППРАП від 15.03.2024 та№СЕ-19/118-24/4755-НЗППРАПвід 02.05.2024, порошкоподібна речовина білого кольору, яка містилась у двох упакуваннях з-під прального порошку, що містились у двох дорожніх сумках коричневого кольору, містить у своєму складі прекурсор - псевдоефедрин, загальною масою 3341,761 г, що становить особливо великий розмір.

10. 28.06.2024 ОСОБА_11 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України та про нову підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України. А 20.08.2024 ОСОБА_11 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч.3 ст. 311 КК України. Обгрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні даних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, в їх сукупності, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_6 від 18.02.2024 та 15.03.2024. протоколом обшуку від 15.03.2024, протоколом огляду від 14.03.2024. висновком експерта СЕ-19/118-24/3152-НЗППРАП від 15.03.2024, висновком експерта №СЕ-19/118-24/4755-НЗППРАП від 02.05.2024, протоколом огляду від 24.05.2024, протоколами за наслідками проведення НСРД, іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

11. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до затримання фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима за ч. 1 ст. 201. ч. 1 ст. 321 КК України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних особливо тяжкого злочину та тяжкого злочину, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна та позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна відповідно.

12. Посилається на те, що обвинувачена ОСОБА_3 може переховуватися від суду, що підтверджується неодноразовими та частими поїздками останньої за межі України, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків у обвинуваченої за кордоном та як наслідок можливість переховуватись від суду за межами України. Також, вказує, що обвинувачена може незаконно впливати на свідків, з метою уникнення можливого факту притягнення її до кримінальної відповідальності, може чинити на таких осіб, як фізичний, так і психічний тиск.

Також є наявний ризик вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що підозрювана зчинила інкримінований злочин, будучи засудженою за ч. 1 ст. 201 ч.1 ст. 321 КК України, що не виключає можливості вчинити інше кримінальне правопорушення. Також зазначає, що за вчинене кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_3 , у випадку його доведення в суді, обвинуваченій загрожує безальтернативне покарання, санкція якою передбачає від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, більш м`яким запобіжним заходом ніж тримання під вартою.

У зв`язку з наявністю у ОСОБА_3 значних сум грошових коштів, що надасть можливість останній внесення застави у разі визначення розміру судом при розгляді даного клопотання.

13. Зазначає, що інші запобіжні заходи, які не пов`язані з триманням під вартою, не здатні запобігти вищенаведеним ризикам, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 своїх процесуальних обов`язків. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області обвинуваченій продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави до 02.03.2026 року, який застосований ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17.03.2024. Стверджує, що ризики наведені у вказаних ухвалах на даний час, не відпали, не змінилися, не зменшилися та продовжують існувати.

ІІ. Позиція осіб, які беруть участь у справі

14. В судовому засіданні прокурор підтримав повністю клопотання про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, надав пояснення, аналогічні викладеним у письмовому клопотанні, просив його задовольнити.

15. Обвинувачена ОСОБА_3 судовому засіданні заперечила клопотання про продовження запобіжного заходу.

16. В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечив клопотання прокурора, Просив змінити обвинуваченій ОСОБА_12 запобіжний захід на більш м`який, а саме на цілодобовий домашній арешт.

ІІІ. Встановлені Судом обставини

17. На розгляді суду перебуває кримінальне провадження №0000162 від 15.11.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 311 КК України. Дане провадження перебуває на стадії дослідження письмових доказів сторони обвинувачення, дослідження яких розпочате.

18. 17.03.2024 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області до підозрюваної ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, беї визначення розміру застави. А ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 02.01.2026 строк даного запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 продовжений до 02.03.2026.

Дослідивши зміст клопотання, матеріали кримінального провадження та заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

ІV. Мотиви, з яких виходить Суд, положення закону, якими він керується та висновок

19. Згідно з ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

20. Згідно ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою подано до суду прокурором відповідно до ст.199 КПК України та відповідає вимогам ст.184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Згідно вимог ч.1 ст.194 КПК України суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно наведених вимог у сукупності з положеннями ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. А відповідно до положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

21. В даному кримінальному провадженні 17.03.2024 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області до підозрюваної ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, беї визначення розміру застави. А ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 02.01.2026 строк даного запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 продовжений до 02.03.2026.

На даний час справа перебуває на стадії судового розгляду, зокрема дослідження письмових доказів сторони обвинувачення, дослідження яких розпочалося.

22. При наданні оцінки ступеню ризику втечі, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що відповідно до практики ЄСПЛ ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа «Бекчиєв проти Молдови»).

Судом, при оцінці суворості можливого покарання та досліджених обставин, які оцінені в сукупності, встановлено, що існує наявність даного ризику та не встановлено стримуючі фактори, які свідчать, що обвинуваченим не будуть вживатися спроби для запобігання відправлення правосуддя в спосіб неявки в судове засідання.

Судом оцінені в сукупності: вагомість наявних доказів про обґрунтованість обвинувачення у вчинення ним кримінального правопорушення, зокрема, в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування відображені з достатньою мірою для висновку про обґрунтованість пред`явленого йому обвинувачення; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його виним.

23. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_13 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність.

24. За змістом статті 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

З моменту взяття обвинуваченої ОСОБА_3 під варту, і продовження такого запобіжного заходу та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченої може забезпечити і більш м`який запобіжний захід. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченій більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено.

25. Враховуючи наведене, а також враховуючи особу обвинуваченої, її характеризуючи дані, ризики, які стали підставою для обрання і надалі продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які продовжують існувати і не зменшилися, а також те, що остання обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, є підстави вважати, що обвинувачена може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, згідно додатків до обвинувального акту, стороною обвинувачення зібрані певні докази по кримінальному провадженню. Однак, ці докази мають бути досліджені на більш пізніх етапах судового розгляду справи, допит свідків судом ще не розпочато. На підставі викладеного, Суд приходить до висновку, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, має місце у зв`язку з не проведенням у судовому засіданні допиту свідків.

26. Додатково слід зазначити, на даний час справа перебуває на стадії судового розгляду, зокрема дослідження письмових доказів сторони обвинувачення, дослідження яких розпочалося. Ухвалою суду від 27.02.2026 суд задовольнив клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 та захисника адвоката ОСОБА_14 про відмову від захисника адвоката ОСОБА_14 .

В судовому засіданні 27.02.2026 обвинувачена вказала, що на даний час уклала договір про надання правової допомоги із захисником адвокатом ОСОБА_5 , який з 27.02.2026 почав надавати правову допомогу обвинуваченій у даному кримінальному провадженні.

27. Судом не здобуто відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені статті 177 КПК України.

Ризики, що існували на час обрання і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_3 під вартою. Оцінивши всі обставини, що враховуються при продовженні запобіжного заходу в їх сукупності, суд приходить до висновку, що застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, внаслідок чого клопотання обвинуваченої та захисника про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задоволенню не підлягає.

28. Згідно вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом. Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні у випадку вчинення особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

29. Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, підстав для застосування визначення розміру альтернативи у вигляді застави суд не вбачає.

Керуючись положеннями статтей 131, 132, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 315, 369, 395 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:

1. Клопотання прокурора Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 задовольнити.

2. Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (до затримання проживаючої у АДРЕСА_1 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів без визначення застави, до 27 квітня 2026 включно.

3. Копію ухвали вручити захиснику обвинуваченої та прокурору, направити для відома і виконання у ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» та для вручення обвинуваченій ОСОБА_3 .

4. Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

5. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

6. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повний текст ухвали складено 04.03.2026 о 10.00 год.

Суддя ОСОБА_15