"26" березня 2026 р. Справа № 363/5433/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгороді в режимі відеоконференції обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001101 відносно ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001101 відносно ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 4 ст.296 КК України.

Прокурор у судовому засіданні просив суд обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що обвинувачений переховується від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 протягом тривалого часу не з`являвся до Вишгородського районного суду Київської області будучи належним чином повідомленим про дату та час судових засідань, у зв`язку з чим його було неодноразово оголошено в розшук. Також, прокурор зазначив, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, оскільки ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та навчання, не має достатньо стримуючого стороннього впливу та міцних стримуючих зв`язків, які б дисциплінували б його поведінку. Щодо клопотання сторони захисту про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із обов`язком носити електронний засіб контролю заперечував у повному обсязі.

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо клопотання прокурор заперечував, просив суд застосувати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт із обов`язком носити електронний засіб контролю.

Обвинувачений під час судового засідання підтримав думку захисника, та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою, де наразі він винаймає житло, а саме: АДРЕСА_1 . Окрім того, останній зазначив, що дійсно 24.03.2026 року він був затриманий працівниками поліції, однак, після спливу передбаченого законом строку він був звільнений та направлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження військово-лікарської комісії, яку він ще не пройшов.

Суд заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, дослідивши надані до суду документи, у межах заявленого клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною першою статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що 17.10.2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оголошено в розшук та судове провадження відносно останнього було зупинено до його розшуку.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.01.2026 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та подальшого розгляду кримінального провадження. Кримінальне провадження зупинено.

26.03.2026 року на адресу суду від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшли матеріали, відповідно до яких ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали суду від 16.01.2026 року про надання дозволу на його затримання з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, відповідно до протоколу затримання особи від 24.03.2026 року, час фактичного затримання ОСОБА_5 зазначено 24.03.2026 року о 13 год. 25 хв.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Як було зазначено обвинуваченим ОСОБА_5 під час судового засідання, його було звільнено після спливу вказаного у статті 191 КПК України строку, та в подальшому останній прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військово-лікарської комісії, яку він на час розгляду даного клопотання ще не пройшов.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26.03.2026 року провадження відносно ОСОБА_5 відновлено, для забезпечення розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та подальшого розгляду кримінального провадження.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 4 ст. 296 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого та тяжкого злочинів відповідно.

Вирішуючи питання про застосування обвинуваченому запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Враховуючи викладене, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, врахувавши позицію захисника та обвинуваченого, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 вчинив нетяжкий та тяжкий злочин, за більш суворе з яких передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років. Окрім того, наявний ризик, того, що обвинувачений може переховуватися від суду та може вчиняти нові кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 протягом тривалого часу не з`являвся до Вишгородського районного суду Київської області будучи належним чином повідомленим про дату та час судових засідань, судом неодноразово приймались ухвали про примусовий привід обвинуваченого за місцем реєстрації та місцем його проживання, однак виконати їх не представилось за можливе, у зв`язку з відсутністю обвинуваченого, у зв`язку з чим його було неодноразово оголошено в розшук.

Відтак, вказане свідчить, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тому суд приходить до переконання про необхідність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 50 днів, тобто до 13.05.2026 року, враховуючи один день його затримання, а саме 24.03.2026 року.

Тримання підозрюваного під вартою не буде значним в розумінні встановлення балансу інтересів судового розгляду й обмеження прав особи на вільне пересування.

Такий строк тримання під вартою суд вважає, прийнятним і виправданим для втручання в права і свободи обвинуваченого по справі.

Разом із цим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Так, згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави відносно особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановлюючи розмір застави, суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, зокрема дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його поведінку, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та дані, які характеризують особу обвинуваченого та його спосіб життя, а також те, що розмір застави міг би у повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим прийшов до висновку, щодо необхідності визначити обвинуваченому заставу в межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок.

Водночас, враховуючи доведені прокурором обставини, у випадку внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_5 прибувати до суду за його першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу суду; утримуватися від спілкування з свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до уповноваженого органу документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Стосовно клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 щодо обрання останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із обов`язком носити електронний засіб контролю, то суд зауважує, що під час розгляду клопотання стороною захисту не доведено обґрунтування обрання такого запобіжного заходу, та не доведено наявності обставин, які б свідчили про те, що менш суворі запобіжні заходи здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного (обвинуваченого), а також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 183, 331, 369, 372, 392, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 50 днів, тобто до 13.05.2026 року включно, та утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у вигляді 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичними або юридичними особами (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області для внесення застави (отримувач ТУ ДСА України в Київській області, , МФО 820172, банк Державна казначейська служба України м. Київ, р/р №UA0018661, призначення платежу: застава за… (П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали… (назва суду) від… (дата ухвали) по справі № …, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду за його першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування з свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до уповноваженого органу документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 13.05.2026 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою. Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена посадова особа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» або іншої установи, де обвинувачений утримується під вартою, негайно повинна здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти і повідомити усно і письмово прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні та Вишгородський районний суд Київської області.

У разі внесення застави і з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин або не повідомить про причини неявки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала діє до 13.05.2026 року включно.

Повний текст ухвали проголошено 30.03.2026 року о 12:30 годині.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1