Справа № 165/935/26
Провадження № 1-кс/165/236/26
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Нововолинську, клопотання прокурора начальника Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000051 від 19 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України

встановив:

До суду 19.03.2026 надійшло клопотання начальника Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000051 від 19 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України

Під час досудового розслідування було встановлено, що приблизно о 11 год. 39 хв. 18 березня 2026 року, в м. Нововолинську, на автодорозі Р-15, під час перевірки документів працівниками ГРПП було виявлено, що ОСОБА_4 , який керував автогрейдером марки «SDLG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , використав посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , видане ГУ Держпродспоживслужба у Волинській області 22 грудня 2020 року, що містить ознаки підробки.

19 березня 2026 року по даному факту дізнавачем СД ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області внесено відомості до ЄРДР за №0000051 за ч.4 ст.358 КК України.

У клопотанні прокурор зазначає, що з 11 год. по 12 год. 32 хв. 18 березня 2026 року було проведено огляд місця події узбіччя дороги, що навпроти повороту на вулицю Коцюбинського у м. Нововолинську, як невідкладний захід, в ході якого у ОСОБА_4 виявлено посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , видане ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області 22 грудня 2020 року.

Вищевказаний документ має значення речового доказу у кримінальному провадженні, а тому його було тимчасово вилучено працівниками ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області і з метою забезпечення збереження речового доказу, який має ознаки підробки, можливості проведення ряду експертиз у кримінальному провадженні, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задоволити, просив звернути увагу на те, що у вилученому в ОСОБА_4 посвідченні, крім того відсутня печатка орнану, який видав посвідчення.

Володілець майна ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо арешту надежного йому посвідчення тракториста-машиніста, зазначив, що він приблизно шість років тому навчався у м. Володимирі на категорію А1, А2 (трактор) та Е1, Е2 (навантажувач) та отримав посвідчення водія з вищевказаними категоріями. Оскльки його ще цікавило питання відкриття категорій F1, F2 (автогрейдер), тому звернувся до викладача за роз`ясненнями, на що той відповів, що такі категорії можливо відкрити лише у м. Луцьку. Від хлопців з якими навчався у м. Володимирі дізнався номер телефону чоловіка на ім`я ОСОБА_5 , який міг допомогти у вирішеннні питання про відкриття вищезазначених категорій (автогрейдер). По телефону зв`язався з останнім, той повідомив йому, що для відкриття бажаних ним категорій потрібно копії його паспорту, ідентифікаційного коду, посвідчення водія та фотокартки. Він надав у м. Луцьку необхідні документи, після чого приблизно через місяці отримав на руки від чоловіка на ім`я ОСОБА_5 посвідчення з додатковими категоріями F1 та F2, заплативши за це приблизно 5-6 тис. гривень. Вважає, що його ошукали, просив відмовити у задоволенні клопотання не обгрнунтовучи свої заперечення.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст.98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення), тобто має ознаки речового доказу.

Відповідно до ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя, з метою збереження речових доказів і досягнення дієвості заходів забезпечення кримінального провадження, вважає, що тимчасово вилучене майно - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , видане ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області 22 грудня 2020 року, яке у даному кримінальному провадженні має вагоме значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, підлягає арешту.

При цьому, слідчий суддя враховує, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, а володілець (власник) майна не надав жодних належних та допустимих доказів на заперечення клопотання.

Керуючись ст.40, ст.131, ст.132, ст.170, ст.172, ст.173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 18 березня 2026 року в ході огляду місця події посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , видане ГУ Держпродспоживслужба у Волинській області 22 грудня 2020 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1