Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3564/25
Провадження № 1-кп/376/155/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року м. Сквира

Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сквирського районного суду Київської області об`єднане кримінальне провадження № 0000821 від 08.05.2025, № 0000347 від 13.12.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антонів Сквирського району Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

29.03.2024 Сквирським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 122 до 3 років позбавлення волі на підставі ч. 1 ст. 70 КК України;

24.10.2024 Сквирським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 357 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ч. 4 ст. 70 КК України. 06.12.2024 звільнений по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК, ч.1ст.122 КК України, -

встановив:

15.06.2025, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом проникнення у житло, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , впевнившись у відсутності власниці та тому, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, вирішив проникнути до вищевказаного будинку.

Реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , -діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом відриву навісного замка, проник до будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав ноутбук «Lenovo IdeaPad Gaming 3 15IHU6», вартістю 18 783,80 (вісімнадцять тисяч сімсот вісімдесят три гривні 80 копійок), акумуляторний дриль-шуруповерт «Best TAK-18Li» у комплекті з двома акумуляторами типу « Li-Lon» 2 Аг, 18 В, вартістю 1370,13 (одна тисяча триста сімдесят гривень 13 копійок), дриль «Dnipro-M HD-120» вартістю 1 279,67 (одна тисяча двісті сімдесят дев`ять гривень 67 копійок), належні потерпілій ОСОБА_4 , чим заподіяв останній майнової шкоди на суму 21 433,60 (двадцять одна тисяча чотириста тридцять три гривні 60 копійок).

Після вчинення злочину ОСОБА_6 вільно покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Крім того, солдата ОСОБА_6 , призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період до військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_6 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст.ст. 4, 9,11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, бути дисциплінованим, захищати і поважати конституційні права і свободи людини і громадянина, бути зразком високої культури, скромності та витримки, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, бути дисциплінованим, під час перебування поза розташуванням військової частини не допускати негідних вчинків.

Зі змісту ст. З Конституції України вбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Попри це, 12.12.2025, близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпивав спиртні напої.

У цей час, на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , у останнього виник прямий умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , перебуваючи у коридорі за вищевказаною адресою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, взяв до рук сокиру та її обухом наніс не менше трьох ударів ОСОБА_7 в область тім`яної кістки голови, в результаті чого заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: вдавленого перелому правої тім`яної кістки, забою головного мозку, рани на голові справа.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчинених злочинах, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло, вчиненій в умовах воєнного стану, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, передбаченого ч.1ст.121 КК України, визнав повністю, розкаявся.

Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акта, згідно вимог ст. 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, розкаявся. Просив суд суворо не карати.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому діяннях визнав повністю при обставинах, визначених в обвинувальних актах, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, зазначені в обвинувальних актах, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує, щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, він зрозумів всю протиправність своєї поведінки.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що матеріальна шкода повністю відшкодована їй обвинуваченим, претензій до нього не має, при ухваленні вироку покладається на думку суду.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засіданні не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Матеріальна шкода не заподіяна.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні з урахуванням обставин справи, характеру та ступеня суспільної небезпеки злочину, особи обвинуваченого, просив суд визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 121 КК України 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що його підзахисний визнав вину у вчиненні всіх кримінальних правопорушеннях в повному обсязі, щиро кається, а тому просить суд призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого більш суворим у виді позбавлення волі строком 5 років 1 місяць.

Суд, приймаючи до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_6 про обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, дійшов висновку, що злочинні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування :

за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло, вчиненій в умовах воєнного стану ;

за ч. 1 ст. 121 КК України як вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Враховуючи те, що обвинувачений а ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинувачену, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд, обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, та обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, - за ч. 4 ст. 185 КК України не встановлено .

Згідно вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , - за ч.1ст.121 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України відповідно до вимог ст. 67 КК України судом визнано вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 враховує ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень (злочинів), які відповідно до вимог ст. 12КК України відносяться до:

-за ч. 4 ст. 185 КК України тяжкий злочин;

-за ч. 1 ст. 121 КК України тяжкий злочин,

характеристику особистості обвинуваченого, те що він щиро розкаюється, вину визнав в повному обсязі по всіх кримінальних правопорушеннях, по місцю проживання характеризується посередньо, військовослужбовець, неодружений, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, шкоду потерпілим відшкодував, раніше судимий, а тому суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 неможливе без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

При цьому, справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбаченим законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за правилами ст. 69 КК України, незважаючи на його щиросердечне каяття, - відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати по справі суд стягує з обвинуваченого на підставі ст. 124 КПК України.

Арешт на тимчасово вилучене майно, накладений ухвалою слідчого судді від 16.12.2025 у справі № 376/3709/25, скасувати.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,15,65,66,67,70,72,75,76,121,185 КК України, ст. ст. 100, 349, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 121 КК України 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 до відбування покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання, тобто з 13 грудня 2025 року.

На підставі ч.5ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення (перебування під вартою) з 12.08.2025 по 21.11.2025, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 на досудовому розслідуванні ухвалою слідчого судді від 15.12.2025 у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати на залучення експерта в розмірі 3565,60грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 60коп).

Арешт на тимчасово вилучене майно - сокиру, яку поміщено до паперового конверту №3, накладений ухвалою слідчого судді від 16.12.2025 у справі № 376/3709/25, скасувати.

Речові докази:

-змиви РБК з простирадла, які поміщено до паперового конверту №1, чоловічу куртку зі слідами РБК, яку поміщено до паперового конверту №2, сокиру, яку поміщено до паперового конверту №3, змиви з поверхні дерев`яного руків`я, які поміщено до паперових конвертів №1 та №4; змив з поверхні обуху сокири, який поміщено до паперового конверту №2, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, -знищити.

-паперову коробку з-під електродрилі марки «Дніпро- М», паперову коробку з-під ноутбука марки «Lenovo», пластиковий кейс з-під шурубоверта марки «Best», зарядний пристрій до ноутбука марки «Lenovo», ноутбук марки «Lenovo», шурубоверт марки «Best» червоно-чорного кольору з додатковим акумулятором та електродриль марки «Дніпро- М» , - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_4

-сліди капілярних візерунків, що поміщені до паперового конверту № 1 , - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1