Справа № 461/1399/26
Провадження № 1-кс/461/969/26
УХВАЛА

про повернення скарги

20.02.2026 слідча суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_1, подану у порядку ст. 303 КПК України, -

в с т а н о в и в :

Скаржник ОСОБА_2 звернувся до слідчої судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_1, у якій просить: визнати бездіяльність слідчих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо забезпечення ОСОБА_2 адвокатом незаконною; зобов`язати слідчого негайно (протягом 3 днів) винести постанову про залучення захисника за рахунок держави відповідно до статті 49 КПК України; визнати недопустимим доказом протокол допиту від 23.09.2025 на підставі ст. 87 КПК України; зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно, а саме мобільний телефон ZTE Blade A7 2020 (IME| 1: НОМЕР_1 , IME| 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 ), та SIM-картку з номером НОМЕР_4 , яке утримується незаконно понад 7 місяців без рішення суду про речові докази; зобов`язати слідчого надати скаржнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, копії всіх протоколів процесуальних дій за участю ОСОБА_2 , інформацію про його процесуальний статус у кримінальному провадженні; направити копію ухвали до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для невідкладного призначення йому захисника; провести перевірку бездіяльності Львівської обласної прокуратури у справі щодо здійснення нагляду за дотриманням законів органами досудового розслідування.

Вивчивши матеріали скарги, приходжу до такого висновку.

У ч. 1 ст. 303 КПК України наведений вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

Форма та зміст скарги мають відповідати вимогам КПК України, у тому числі до скарги мають бути долучені докази на підтвердження факту наявності звернення заявника до органу досудового розслідування.

Поруч з цим, згідно з вимогами ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо:1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, до початку розгляду скарги слідчий суддя повинен переконатися, що скарга подана саме особою, яка має таке право, з дотриманням строків, передбачених ч. 1 ст. 304 КПК України, на оскарження рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого чи прокурора, та що скарга підлягає розгляду в цьому суді.

Форма та зміст скарги мають відповідати вимогам КПК України, у тому числі до скарги мають бути долучені докази на підтвердження факту наявності звернення заявника до органу досудового розслідування.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 6 ст. 131 Кримінального-процесуального кодексу України, є тимчасове вилучення майна. Порядок повернення тимчасово влученого майна визначається ст.169 КПК України, яка передбачає, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.

Відповідно до статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна та у випадках передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 КПК України. Вказані підстави, передбачені у статті 169 КПК України відсутні, тому зазначені в скарзі обставини не є предметом оскарження відповідно до статті 303 КПК України.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012, зазначено таке: У статті 303 КПК України визначений порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати в наступному: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК. Враховуючи те, що згідно зі ст. 169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, на підставі постанови прокурора, бездіяльність може полягати у невинесенні такої постанови за відсутності підстав для вилучення майна.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна, передбачені у ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 1 статті 304 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Розгляд клопотань сторони кримінального провадження під час досудового розслідування відбувається у порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, а саме, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Виходячи зі змісту положень ст. 220 КПК України, слідчий зобов`язаний розглянути клопотання потерпілого і його представника у строк не більше трьох днів з моменту подання, однак таке клопотання повинно стосуватися не будь-яких дій, а саме процесуальних дій, які: передбачені КПК України; направлені на виконання завдань кримінального провадження при проведенні досудового слідства; відносяться до компетенції слідчого.

Клопотання - це письмове звернення з проханням про виконання будь-яких процесуальних дій у кримінальному провадженні, визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Клопотання може вноситись стороною захисту, потерпілим, його представником чи законним представником.

Воно адресується слідчому чи прокурору, який протягом трьох днів, розглянувши клопотання, приймає одне з таких рішень - задовольняє чи відмовляє у задоволенні клопотання.

Бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, згідно п.1 ч.1ст.303 КПК України, може бути оскаржене - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

У вказаному випадку, з матеріалів скарги, не надається за можливе встановити, що заявник або власник майна звертались до прокурора або слідчого зі заявою або клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна.

Слід зазначити, що матеріали скарги містять заяву, адресовану ІНФОРМАЦІЯ_1 про повернення тимчасово вилученого майна. Водночас, вказана заява не містить підпису особи, яка зверталась з такою заявою, також скаржник не долучив доказів на підтвердження отримання та реєстрації такої заяви суб`єктом владних повноважень. Матеріали скарги не містять доказів на підтвердження того, що саме ця особа є власником вилученого майна, що вказане у скарзі майно, про повернення якого ставиться питання, було вилучене саме у ОСОБА_2 .

Із поданої ОСОБА_2 скарги слідча суддя позбавлена можливості перевірити викладені у скарзі обставини, а саме неможливо встановити та перевірити, чи дійсно особа зверталась до заявлених нею у скарзі органів, чи дотримала особа строки звернення з цією скаргою, передбачені ч. 1 ст. 304 КПК України, та чи скаргу подала особа, яка має право подавати таку скаргу.

Неподання заявником до скарги належних доказів, з урахуванням вимог ст. 7, 22, 26 КПК щодо диспозитивності кримінального провадження, унеможливлює визначення слідчою суддею питання щодо додержання встановлених ст. 303 КПК України підстав звернення суб`єкта відповідної скаргою, що має істотне значення при вирішенні питання про прийняття скарги до розгляду.

Зважаючи на наведене, на цьому етапі слідча суддя позбавлена можливості встановити як факт самого звернення, початок перебігу строку на оскарження бездіяльності уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, так і чи звернулась з цією скаргою особа, яка має право на звернення з такою скаргою, а тому скаргу ОСОБА_2 слід повернути скаржнику, роз`яснивши при цьому норми ч. 7 ст. 304 КПК України, згідно з якою повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду.

Вимога скарги про визнання доказів недопустимими, відповідно до ст. 303 КПК України, не може бути предметом розгляду під час досудового розслідування і може бути предметом розгляду під час судового провадження.

Всі інші вимоги скарги стосуються бездіяльності слідчого, що не підлягає оскарженню відповідно до ст. 303 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 64-2, 174, 303, 304 КПК України, слідча суддя -

у х в а л и л а :

1. Матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_1, подану у порядку ст. 303 КПК України, - повернути скаржнику.

2. Роз`яснити скаржнику, що у відповідності до положень ч.7 ст.304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідча суддя ОСОБА_1