Справа № 404/192/26
Номер провадження 1-кп/404/2/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року Фортечний районний суд м.Кропивницького в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0002541 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з професійною освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України не маючого судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У період часу з 19.10.2025 до 20.10.2025, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 проходив по вул.Академіка Корольова, що в м.Кропивницькому, де увагу останнього привернув магазин «Beermarket», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Pозуміючи i знаючи, що в приміщенні вказаного магазину, а саме в касовій зоні, можуть знаходитися грошові кошти, у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, шляхом пошкодження вхідних дверей.

Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи таємно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та з метою власної наживи, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, шляхом віджиму металопластикових дверей вказаного магазину, проник до його приміщення, де із касової зони викрав касовий лоток, який для потерпілого матеріальної цінності не має, разом із наявними грошовими коштами в загальній сумі 13 262 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП « ОСОБА_6 » матеріальної шкоди на загальну суму 13 262 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного часу, поєднану з проникненням у приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, в період часу 26.10.2025 близько 04 год. 10 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 проходив по вул.Віктора Френчка у м.Кропивницькому, де його увагу привернув магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований за адресою: АДРЕСА_4 . Pозуміючи i знаючи, що в приміщенні вказаного магазину, а саме в касовій зоні, можуть знаходитися грошові кошти, у ОСОБА_3 виник повторний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, шляхом пошкодження вхідних дверей.

Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи повторно, таємно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та з метою власної наживи, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, шляхом віджиму металопластикових дверей вказаного магазину, проник до його приміщення, де із касової зони викрав грошові кошти в загальній сумі 8 000 гривень та ключі у кількості двох зв`язок, які для потерпілого матеріальної цінності не мають.

В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП « ОСОБА_7 » матеріальної шкоди на загальну суму 8 000 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного часу, поєднану з проникненням у приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що вчинив 2 епізоди кримінального правопорушення за часу, місця, способу та обставин, вказаних в обвинуваченні, повністю підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення кожного епізоду кримінального правопорушення, загальною сумою викрадених грошових коштів, що є предметом кожного з епізодів правопорушення, жалкує про вчинене, просить суворо не карати.

Під час судового розгляду с удом з`ясовано, що обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показав ОСОБА_3 у судовому засіданні надає показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує його дії: за першим епізодом злочину за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного часу, поєднану з проникненням у приміщення; за другим епізодом злочину за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного часу, поєднану з проникненням у приміщення.

Відповідно до змісту положень ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинне досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

У відповідності із загальними засадами призначення покарання, визначеними ст.ст.65, 68 ч.5 КК України, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив два епізоди кримінального правопорушення, віднесеного до категорії умисних тяжких злочинів, офіційно не працює, неодружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, осудний, відомості про перебування на обліку в закладах з надання наркологічної або психіатричної допомоги відсутні, відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей.

Судом, відповідно до положень ст.66 КК України, встановлено наявність таких обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , як: повне визнання вини у вчиненні правопорушення, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Зважаючи на те, що стороною обвинувачення відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України не ставиться у провину обвинуваченому вчинення кримінального правопорушення за обставин, які обтяжують покарання, суд, розглядаючи провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає, що вони не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який є непрацевлаштованим, неодруженим, утримує неповнолітню дитину, вчинив два епізоди умисного тяжкого корисливого злочину, відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що немає судимостей, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Однак, за наявності низки обставин, які пом`якшують покарання, зважаючи на повне визнання вини та розкаяння у вчиненому обвинуваченим, який обіцяв виправитися, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, зважаючи на те, що прокурор просив застосувати при призначенні покарання положення ст.75 КК України, про що також просив обвинувачений, суд відповідно до вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, розмір яких складає 6815 грн. 63 коп.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 6815 грн. 63 коп.

Речові докази:

- мобільні телефони, банківську картку, ліхтарик, одяг (т.1 а.п.109-110) залишити обвинуваченому ОСОБА_3 ;

- полімерний зіп-пакет, балаклаву (т.1 а.п.109-110) знищити;

- полімерні касові лотки (т.1 а.п.222) залишити потерпілій ОСОБА_8 ;

- зв`язку ключів (т.1 а.п.222) залишити потерпілій ОСОБА_7 ;

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Фортечний районний суд м.Кропивницького.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Фортечного районного суду

м.Кропивницького ОСОБА_1