У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000557

В С Т А Н О В И В :

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з указаним клопотанням у якому зазначає, що СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № №0000557 від 14.12.2024 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 14.12.2024 року о 07 год. 41 хв. на лінію 102 надійшло повідомлення з 27 ПЗ ДПСУ про те, що в смт. Вилок Берегівського району прикордонним нарядом виявлено водія малотоннажного фургону марки «Mercedes-Benz Sprinter 315 Cdi», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , 1961 року народження, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 , який перевозив у спеціально обладнаному сховищі багажного відділу 8 осіб мобілізаційного віку.

В подальшому в ході проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з корисливих мотивів, шляхом надання порад, вказівок, засобів та усуненням перешкод, організували незаконне переправлення військовозобов`язаних громадян через державний кордон України, поза межами пунктів пропуску.

Зокрема, встановлено, що 14.12.2024 року близько 06 год. 30 хв. ОСОБА_5 за попередньою домовленістю прибув до місця проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де вже очікували громадяни ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , яких невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, доставили до вказаного будинку. Надалі на території вказаного будинку, вищевказаних 8 осіб чоловічої статі було погружено до спеціально обладнаного сховища із дерев`яної фанери, якке знаходилося у багажному відділенні належного ОСОБА_6 автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», з д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні останнього протягом 10 років, після чого ОСОБА_5 провівши інструктаж, здійснив перевезення вказаних осіб до лінії державного кордону. В подальшому, під час проходження огляду та перевірки документів на блок пості, що на відстані близько 300 м. від лінії державного кордону України з Угорщиною був викритий нарядом ДПС України. Того ж дня, 14.12.2024 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за вчинення кримінального правопорушення передбачного ч.3 ст. 332 КК України.

Обгрунтовуючи заявлене клопотання прокурор зазначає, що 14.12.2024 року слідчим проведено огляд місця події, який проводився на загальнодоступній ділянці, біля контрольно-пропускного поста «Вилок», що знаходиться по вул. Ракоці в смт. Вилок Берегівського району Закарпатської області. В ході огляду було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», з д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію до вказаного автомобіля серії НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки iPhone SE, з ІМЕІ: НОМЕР_3 з наявною в ньому сім-карткою НОМЕР_4 . 15.12.2024 року згідно з постановою слідчого вищевказані речі та документи, на підставі ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

А тому, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вищевказані вилучені речі..

Прокурор на розгляд клопотання не з`явився, хоча про час та місце розгляду такого був повідомлений. Подав слідчому судді заяву про розгляд клопотання без його участі, зазначивши, що клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Володілець та власник вилученого майна ОСОБА_5 та його захисник на розгляд клопотання не з"явилися, хоча про час та місце розгляду клопотання були повідомлені, що убачається із заяви прокурора від 23.12.2024 року.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000557 від 14.12.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

З долученого до матеріалів клопотання протоколу огляду місця події від 14.12.2024 року, убачається, що в ході указаного огляду, проведеного на загальнодоступній ділянці, біля контрольно-пропускного поста «Вилок», що знаходиться по вул. Ракоці в смт. Вилок Берегівського району Закарпатської області було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», з д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію до вказаного автомобіля серії НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки iPhone SE, з ІМЕІ: НОМЕР_3 з наявною в ньому сім-карткою НОМЕР_4 .

Згідно постанови старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000557.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить переконання про наявність достатніх підстав вважати, що вилучені, згідно протоколу огляду місця події від 14.12.2024 року, речі, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, та матимуть доказове значення у кримінальному провадженні, а тому клопотання по накладення арешту на вищезазначені речі є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 14.12.2024 року в ході огляду місця події, який проводився на загальнодоступній ділянці, біля контрольно-пропускного поста «Вилок», що знаходиться по вул. Ракоці в смт. Вилок Берегівського району Закарпатської області , а саме:

- автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», з д.н.з. НОМЕР_1 ,

- свідоцтво про реєстрацію до вказаного автомобіля серії НОМЕР_2 ,

- належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки "iPhone SE", з ІМЕІ: НОМЕР_3 з наявною в ньому сім-карткою НОМЕР_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1