н/п 1-кп/766/1034/26
У Х В А Л А

про відмову у наданні дозволу на затримання з метою приводу

14.04.2026 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора (в режимі відеоконференції): ОСОБА_3

під час закритого судового засідання в залі суду м. Херсона з розгляду клопотання прокурора про дозвіл на затримання:

ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон)

з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 07.10.2024 під №0000931 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

07.01.2026 на розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання надійшло одночасно з клопотанням про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

І. Доводи клопотання

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Так інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення за твердженням органу досудового розслідування було вчинено за наступних обставин:

ОСОБА_4 06.10.2024 близько 20:00 години, перебуваючи біля будинку №57 по вул. Стрітенській в м. Херсоні, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, під час раптово виниклого конфлікту на ґрунті неприязних стосунків, шляхом застосування ножа, намагався позбавити життя потерпілого ОСОБА_5 , шляхом завдання останньому одинадцяти ударів ножом, а саме: металевою частиною ножа в життєво важливий орган грудну клітину, спричинивши такими діями ОСОБА_5 тілесні ушкодження, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, а також тілесних ушкоджень легкого ступеню, однак, ОСОБА_4 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не довів свій злочинний намір до кінця із причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілому вчасно надано медичну допомогу.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України як закінчений замах на умисне вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинений особою, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

У судові засідання, призначені на 25.03.2025, 05.08.2025 та 19.11.2025 ОСОБА_4 не з`явився, застосовані до останньго примусові приводи залишились невиконаними. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.11.2025 розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_4 зупинено, оголошено розшук обвинуваченого.

На даний час до Херсонського міського суду Херсонської області подано клопотання про застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Сторона обвинувачення вважає, що обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні інкримінованого злочину є доведеною, тобто зазначені вище обставини підтверджуються фактичними даними, які у своїй сукупності переконують не тільки сторону обвинувачення, а й незалежного спостерігача у причетності до вчинення кримінальних правопорушень, які їм інкримінуються.

На теперішній час існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, у разі доведення вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, тому тяжкість ймовірно покарання підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду. Другим ризиком є можливість впливу на свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх показів на користь обвинуваченого. Третім та четвертим ризиками є можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинення інших кримінальних правопорушень. З огляду на викладене сторона обвинувачення вважає, що єдиним запобіжним заходом здатним забезпечити належну поведінку обвинуваченого є тримання під вартою, а тому необхідним є отримання дозволу на затримання з метою доставки обвинуваченого до суду для вирішення відповідного клопотання про застосування запобіжного заходу.

ІІ. Доводи прокурора у судовому засіданні

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених в ньому.

ІІІ. Оцінка та висновки суду

Частиною 1 ст. 188 КПК України передбачено право прокурора, слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю (ч. 2 ст. 188 КПК України).

Відповідно ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст. 177 цього Кодексу.

Ухвала про надання дозволу на затримання з метою приводу повинна серед іншого містити посилання на обставини, які дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання (п. 4 ч. 1 ст. 190 КПК України).

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії (п. 2 ч. 3 ст. 190 КПК України).

Оскільки відповідно до змісту ст. 189 КПК України дозвіл на затримання може бути надано щодо обвинуваченого, суду належить перевірити обставини, пов`язані із набуттям особою процесуального статусу обвинуваченого у кримінальному провадженні.

3.1 Щодо набуття ОСОБА_4 процесуального статусу

обвинуваченого у кримінальному провадженні

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

29.11.2024 до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт з кримінального провадження №0000931 від 07.10.2024 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а тому статус обвинуваченого відповідає вимогам ч. 2 ст. 42 КПК України.

3.2 Щодо існування обставин, зазначених у

пунктах 1 або 2 частини 4 статті 189 КПК України

У контексті цього клопотання суду належить встановити чи підтверджується факт переховування обвинуваченого від суду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.11.2025 обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук, жодні відомості про хід та результати якого суду не надано. 30.12.2025 на адресу суду надійшло повідомлення Відділу поліції №2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 22.12.2025 №13317, в якому повідомлено про заведення 03.12.2025 за №0425568 оперативно-розшукової справи «Розшук».

У клопотанні прокурор посилається на те, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні злочину, поєднаного із застосуванням насильства, направленого на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за вчинення якого відповідно передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_4 переховується від суду, останнього оголошено у розшук. Вищевказане у свою чергу на думку прокурора дає підстави для висновку, що обвинувачений переховується від суду, у що у свою чергу є достатньою передумовою для надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

3.3 Щодо обставин, які вказують на можливість надання дозволу на затримання

У разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору (ч. 1 ст. 335 КПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Оскільки можливі дії суду у разі оголошення розшуку обвинуваченого нормами глави 28 КПК України не врегульовані, суд вважає за можливе надати оцінку заявленим у клопотанні прокурора обставинам в розрізі норм глави 23 КПК України, якими урегулювано питання щодо зупинення досудового провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваного оголошено в розшук. Зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій (ч. 1 ст. 282 КПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий, дізнавач зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими п. 2 ч. 1 цієї статті (коли підозрюваного оголошено у розшук). Тобто, обов`язком слідчого є виконання всіх дій для здійснення розшуку підозрюваної особи до зупинення досудового розслідування.

Положення ст. 280 КПК України встановлюють підстави та порядок зупинення досудового розслідування після повідомлення особі про підозру. Пряма заборона проведення слідчих (розшукових) дій після зупинення досудового розслідування, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного закріплена у ч. 5 ст. 280 КПК України.

Разом з цим, положення ч. 1 ст. 282 КПК України передбачають винесення слідчим або прокурором постанови про відновлення зупиненого досудового розслідування, у разі виникнення потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.

Із сукупного аналізу норм ст. ст. 280, 282 КПК України слідує, що заборона на проведення у зупиненому кримінальному провадженні встановлена для будь-яких процесуальних дій, за винятком слідчих (розшукових) дій, здійснення яких спрямоване на визначення місцезнаходження підозрюваного, оголошеного у розшук. Главами 20 та 21 КПК України закріплено вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій.

До слідчих (розшукових) дій, метою здійснення яких є визначення місцезнаходження підозрюваного, належать ті, в яких така мета прямо визначена нормою КПК України: обшук з метою встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб (ч. 1 ст. 234 КПК України); обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи з метою виявлення осіб, які розшукуються (п. 4 ч. 1 ст. 267 КПК України); а також інші слідчі (розшукові) дії, завдяки яким можливо встановити місцезнаходження розшукуваної особи (ст. ст. 261, 262, 263, 268, 269, 270 КПК України), за умови, що така дія ініціюється саме з метою отримання інформації про можливе місце перебування підозрюваного, який розшукується органом досудового розслідування.

Для здійснення таких слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій, пов`язаних з організацією та забезпеченням їх проведення (зокрема складання клопотання, постанови, протоколу, звернення до слідчого судді) закон не вимагає відновлювати зупинене досудове розслідування.

Тобто, положеннями ч. 5 ст. 280, ч. 1 ст. 282 КПК України встановлено дозвіл на вчинення у зупиненому досудовому розслідуванні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного, та, одночасно з цим, положення зазначених норм містять пряму заборону на вчинення інших процесуальних дій, у тому числі слідчих (розшукових).

Так, для оцінки правомірності здійснення органом досудового розслідування тієї чи іншої процесуальної дії у зупиненому провадженні перш за все необхідно визначати, чи відноситься така дія саме до слідчих (розшукових), метою яких є встановлення місцезнаходження обвинуваченого.

Ініціювання стороною обвинувачення питання про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою шляхом складання відповідного клопотання та спрямування його до суду не є слідчою (розшуковою дією). Такі процесуальні дії належать до заходів забезпечення кримінального провадження, порядок та мета реалізації яких регламентовано положеннями Розділу ІІ КПК України, та безпосередньо нормами Глави 18 Кодексу. Отже, вчинення таких процесуальних дій у зупиненому провадженні прямо заборонено нормами ч. 5 ст. 280, ч. 1 ст. 282 КПК України.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд зауважує, що для звернення до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у цьому випадку, в першу чергу має бути вирішено питання щодо можливості відновлення судового розгляду, проте з огляду на встановлені судом обставини підстави для відновлення судового розгляду щодо ОСОБА_4 відсутні, оскільки не отримано жодних даних про можливе місце його перебування або проживання.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора та надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 188-190, 280-282, 369, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора про дозвіл на затримання ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон) з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_6