УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 Справа №607/3819/26 Провадження №1-кс/607/1530/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі, клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , подав клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000649 від 02.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 190 КК України, який був накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.02.2026 у справі № 607/2914/26, у якому просить скасувати арешт на майно, яке було вилучене 06.02.2026 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone 17 Pro Max», IMEII: НОМЕР_1 із сім карткою оператора мобільного зв?язку НОМЕР_2 ; банківські картки, а саме: «Райффайзен Банк» N? НОМЕР_3 , АТ КБ «ПриватБанк» N? 704804, «Пумб» N? 374033, N? НОМЕР_4 , «Монобанк» N? НОМЕР_5 , N? НОМЕР_6 ; грошові кошти в сумі 5 000 доларів США та 500 Євро; два упакування E-sim «Водафон» N? 951, N? НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_4 .

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання, зазначивши, що ухвалою слідчого судді про проведення обшуку не було надано дозволу про вилучення грошових коштів ОСОБА_4 , тому арешт накладено не обґрунтовано.

Прокурор не з`явився в судове засідання, проте подав клопотання про розгляд без його участі, щодо клопотання про скасування арешту заперечує.

Вивчивши клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.02.2026 у справі № 607/2914/26, в рамках кримінального провадження №0000649 від 02.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 190 КК України, накладено арешт на майно, яке було вилучене 06.02.2026 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone 17 Pro Max», IMEII: НОМЕР_1 із сім карткою оператора мобільного зв?язку НОМЕР_2 ; банківські картки, а саме: «Райффайзен Банк» N? НОМЕР_3 , АТ КБ «ПриватБанк» N? 704804, «Пумб» N? 374033, N? НОМЕР_4 , «Монобанк» N?282019, N? НОМЕР_6 ; грошові кошти в сумі 5 000 доларів США та 500 Євро; два упакування E-sim «Водафон» N? 951, N? НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_4 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Ухвалюючи рішення про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що вказане у клопотанні майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його приховування, знищення, відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Абзацом 2 частини першої статті 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Так, вирішуючи питання про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, обґрунтував сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що майно, з якого адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , просить скасувати арешт, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, відомостей про те, що у рамках вказаного кримінального провадження проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії із цим майном, заявником слідчому судді не надано.

Враховуючи позицію прокурора, який заперечив щодо скасування арешту на дане майно та те, що заявником при зверненні до слідчого судді не доведено, що на даний час відпала потреба у застосуванні арешту майна, чи арешт накладено не обґрунтовано, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення внесеного клопотання про скасування арешту.

На думку слідчого судді, зняття арешту з майна, вказаного у клопотанні, може негативно вплинути на хід досудового розслідування, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту в порядку статті 174 КПК України на тимчасово вилучене майно, накладеного ухвалою слідчого судді.

Тому, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статями 170, 174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1