Справа № 199/2348/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2026 місто Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 від 25.02.2026, погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000757 від 21.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відносно:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня технічна, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, який перебуває на посаді майстра рухомої ремонтної майстерні безпілотних авіаційних комплексів взводу обслуговування та ремонту безпілотних систем батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

УСТАНОВИВ:

26.02.2026 до суду надійшло т.в.о. старшого слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 від 25.02.2026, погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000757 від 21.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, солдатом за призовом по мобілізації, майстер рухомої ремонтної майстерні безпілотних авіаційних комплексів взводу обслуговування та ремонту безпілотних систем батальйону безпілотних систем ВЧ НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 04.08.2024 о 06:30 годині був відсутнім під час перевірки наявності особового складу, яке відбувалось поблизу селища Черкаське Дніпропетровської області (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), військової частини НОМЕР_1 , тобто самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , командуванню про причини залишення частини ОСОБА_4 , не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

На підставі наказу № 147 від 05.08.2024 солдата ОСОБА_4 було визнано таким, що 04.08.2024 самовільно залишив розташування підрозділу в районі проведення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

24.02.2026 ОСОБА_4 затримано працівниками ВП № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, як такі, що виразилися у самовільному залишенні військової частини, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Відповідно до змісту клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий зазначає, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, є обґрунтованою, оскільки підтверджується долученими до клопотання про обрання запобіжного заходу доказами.

Обґрунтовуючи обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий зазначив, що ОСОБА_4 може:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання;

2) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки у разі повернення ОСОБА_4 до розташування військової частини, останній може впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення, які являються його співслужбовцями та командирами підрозділів, в якому останній проходив військову службу;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюваний має можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, має можливість самостійно прибути до військової частини, та продовжити проходити військову службу, однак, останній протягом тривалого часу не вживає заходів щодо самостійного повернення до військової частини, що свідчить про умисне продовження вчиненого злочину у якому він підозрюється.

Таким чином, на думку слідчого відповідно до вимог п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, тому з метою запобігання переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду, тиску на свідку, вчинення інших кримінальних правопорушень є потреба у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні:

- прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави;

- підозрюваний ОСОБА_4 заявив, що він визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, не заперечував щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- захисник ОСОБА_6 не заперечував щодо застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Так, СВ ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000757 від 21.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відносно ОСОБА_4

24.02.2026 о 17:04 годині ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

25.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно із п. 2), 4) ч. 1 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зазначає відомості про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4) ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тому у відношенні ОСОБА_4 можливо вирішувати питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою згідно п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, слідчий суддя зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого та додані до нього матеріали в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується, зокрема: актом службового розслідування, проведеного за фактом самовільного залишення розташування військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_4 , допитом свідка військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який підтверджує обставини відсутності у військовій частині ОСОБА_4 та його ухилення від військової служби в умовах воєнного стану; іншими матеріалами у своїй сукупності.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані, що характеризують його особу.

Слідчий суддя вважає, що клопотання та матеріали, надані слідчим, свідчать про існування ризиків, передбачених п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 :

- 22.07.2024 оголошений у розшук ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська по кримінальному провадженню за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тому може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років;

- може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні данні, зважаючи на те, що свідки є знайомими йому особами, з якими ОСОБА_4 проходить військову службу;

- може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки вже має статус обвинуваченого в іншому кримінальному провадженні та перебуває у державному розшуку.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя також враховує дані, що характеризують особу ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем за мобілізацією на особливий період, має середню технічну освіту, неодружений.

З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає, що прокурор довів в судовому засіданні те, що інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, а тому доводи сторони захисту щодо можливості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є необґрунтованими.

Згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

З урахуванням приписів абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_4 під час дії воєнного стану підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 від 25.02.2026, погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000757 від 21.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відносно ОСОБА_4 .

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк до 24.04.2026 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали буде оголошений о 10:30 годині 27.02.2026.

Слідчий суддя: ОСОБА_1