Справа № 569/742/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0000209 від 22 листопада 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, проживаючого у АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимомого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , працюючи на посаді начальника управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - УІПКП «102» ГУ НП в Рівненській області), згідно наказу № 165о/с від 20.07.2016, маючи спеціальне звання - підполковник поліції, будучи службовою особою, що згідно вимог Закону України «Про Національну поліцію» постійно здійснює функції представника влади і є службовою особою, яка займає відповідальне становище, відповідно до примітки 2 до ст. 368 КК України, а також згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в порушення вимог ч. 1 ст. 8, п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», будучи наділеним, відповідно до вимог п. п. 1, 10 розділу IV Положення про УІПКП «102» ГУ НП в Рівненській області, затвердженого наказом ГУ НП в Рівненській області № 246 від 13.07.2016 та п. п. 1, 10 Функціональних обов`язків начальника УІПКП «102» ГУ НП в Рівненській області, затверджених наказом т.в.о. заступника начальника СУ ГУ НП в Рівненській області 25.07.2016, повноваженнями щодо організації роботи УІПКП «102» ГУ НП в Рівненській області та, будучи відповідальним за виконання завдань та функцій, покладених на нього, організовуючи та контролюючи роботу зі зверненнями громадян в УІПКП «102» ГУ НП в Рівненській області, даючи, відповідно до п. 2 даного Положення, обов`язкові до виконання доручення підлеглим працівникам з питань, що належать до компетенції Управління, організовуючи та контролюючи їх виконання, підписуючи від імені УІПКП «102» ГУ НП в Рівненській області документи, висловив прохання та одержав від головного лікаря Комунального закладу охорони здоров`я «Березнівська центральна районна лікарня» Березнівської районної ради Рівненської області (далі - КЗ 03 «Березнівська ЦРЛ») ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 3000 (три тисячі) гривень за вчинення дій з використанням наданої йому влади, а саме - за проведення УІПКП «102» ГУ НП в Рівненській області перевірки працівників вказаного медичного закладу на предмет наявності у них судимостей та видачу відповідних довідок при наступних фактичних обставинах.

Так, у липні 2016 року у КЗ 03 «Березнівська ЦРЛ» виникла потреба в отриманні ліцензії для провадження діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. Відповідно до вимог п. п. 3 п. 6 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з культивування рослин, включених до таблиці І переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Кабінетом Міністрів України, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізації (відпуску), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до зазначеного переліку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 282 від 06.04.2016, до заяви про отримання відповідної ліцензії, в числі інших документів, додаються довідки МВС про відсутність у працівників, які за своїми службовими обов`язками отримають (чи мають) доступ безпосередньо до наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, не знятої чи не погашеної в установленому порядку судимості за вчинення середньої тяжкості, тяжкого та особливо тяжкого злочину або за злочин, пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у тому числі вчинених за межами України.

В зв`язку із цим, КЗ 03 «Березнівська ЦРЛ» в липні 2016 року, точної дати судовим слідством не встановлено, направлено та 28.07.2016 УІПКП «102» ГУ НП в Рівненській області отримано заяви та копії сторінок паспорту громадянина України, необхідні для видачі довідок МВС про відсутність судимості у наступних працівників даного медичного закладу, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 .

У подальшому, в один із днів серпня 2016 року, точної дати судовим слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, що розташований в адміністративному приміщенні ГУ НП в Рівненській області за адресою м. Рівне вул. Хвильового, 2, діючи умисно, висловив для ОСОБА_7 прохання про необхідність передачі, спочатку для ГУ НП в Рівненській області, через нього особисто, меблів у вигляді комп`ютерних столів, у подальшому - оргтехніки у вигляді персональних комп`ютерів, а згодом - готівкових грошових коштів, за його, тобто ОСОБА_4 , сприяння якнайшвидшому виготовленню, зазначеним вище медичним працівникам, довідок МВС про відсутність у них судимості.

Будучи поставленим в умови, за яких він вимушений передати неправомірну вигоду, з метою запобігання настання для себе та очолюваного ним медичного закладу шкідливих наслідків, ОСОБА_7 погодився на дане протиправне прохання.

Згодом, впродовж періоду часу з серпня по листопад 2016, ОСОБА_4 із власного мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 неодноразово, а саме - о 09.36 год. 22.08.2016, о 12.06 год. 23.08.2016, о 10.52 год. 06.10.2016, о 10.47 год. 31.10.2016 телефонував на мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_7 , і спілкувався із останнім з приводу неправомірної вигоди за його, тобто ОСОБА_4 , сприяння виготовленню, зазначеним вище медичним працівникам, довідок МВС про відсутність у них судимості, які були виготовлені 22.08.2016 року.

У подальшому, під час зустрічі із ОСОБА_7 у своєму службовому кабінеті в адміністративному приміщенні ГУ НП в Рівненській області, 22.11.2016 приблизно об 11.00 год., ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, висловив для ОСОБА_7 протиправне прохання про необхідність передачі йому особисто неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 3000 (три тисячі) гривень за його, тобто ОСОБА_4 , сприяння якнайшвидшому виготовленню, зазначеним вище медичним працівникам, довідок МВС про відсутність у них судимості, записавши відповідну цифру у своєму робочому блокноті (записнику).

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , перебуваючи о 12.40 год. 28.11.2016 у своєму службовому кабінеті, на четвертому поверсі в адміністративному приміщенні ГУ НП в Рівненській області, за адресою м. Рівне вул. Хвильового, 2, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 3000 (три тисячі) гривень за вчинення дій з використанням наданої йому влади, а саме - за проведені УІПКП «102» ГУ НП в Рівненській області перевірки працівників КЗ 03 «Березнівська ЦРЛ» на предмет наявності у них судимостей та видачу відповідних довідок.

Таким чином, ОСОБА_4 , визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме, одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само в проханні надати таку вигоду для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, службовою особою, яка займає відповідальне становище.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав та вказав, що він працював на посаді начальника УІПКП «102» ГУ НП в Рівненській області і його службові обов`язки відповідали функціональним обов`язкам начальника УІПКП «102» ГУ НП в Рівненській області.

В кінці серпня місяця 2016 року до нього звернувся ОСОБА_7 (головний лікар Березнівської районної лікарні) на рахунок довідок про несудимість, у зв`язку із тим, що йому необхідно було перевірити людей, приблизно сто чоловік, які у нього працюють, щоб отримати ліцензію, оскільки піджимали строки. ОСОБА_7 попросив його перевірити працівників лікарні чимшвидше. Вказав, що в Березнівському районному відділі поліції була скорочена посада обліковця, тому ОСОБА_7 і звернувся до нього, оскільки у Березнівському райвідділі йому відмовили в отриманні заяв працівників лікарні. Він повідомив ОСОБА_7 , що постарається зробити швидко, оскільки людину можна було зрозуміти. Після цього, він ці заяви прийняв і передав особі, яка займається цією ділянкою роботи, а саме ОСОБА_119 , керівнику відділу оперативно-довідкової картотеки. Зазначив, що особисто не віддавав довідки, оскільки в управлінні є працівник, який виконує цю роботу, не підписував їх, оскільки на той момент знаходився у відпустці.

Крім того, зазначив, що його відділ всю роботу зробив, ОСОБА_7 довідки забрав, це був серпень місяць. Він рахував, що ОСОБА_7 є порядна людина. Вказав, що у вересні - листопаді ОСОБА_7 неодноразово телефонував йому, під час розмови він запитав його, чи може ОСОБА_7 надати спонсорську допомогу, на що той погодився. На той час, робилися ремонти в приміщенні ГУНП, керівництво, не вимагало, а просило шукати спонсорів, щоб покращити ремонт. У листопаді місяці ОСОБА_7 зателефонував, що хоче зустрітися, із якої причини він не знав, але розумів, що ОСОБА_7 хоче надати спонсорську допомогу для підрозділу для ремонту приміщення. Коли ОСОБА_7 прийшов і передав йому 3000 гривень, він не встиг ці кошти оприходувати, оскільки не знав як це все робиться, тому що не так давно був на посаді, а заступника у нього не було, а також, в нього не було можливості це зробити, оскільки після передачі коштів його затримали працівники правоохоронних органів.

Показав суду, що керівництво давало на той час усні вказівки. Начальник управління, проходячи по кабінетам говорив, що шукайте спонсорів, щоб зробити ремонт приміщення. На одному поверсі було зроблено, на другому поверсі нічого не було зроблено, і до нього, як керівника, звертався з проханням, щоб він шукав і залучав спонсорів.

Крім того, показав суду, що період обробки та виконання довідок про наявність/відсутність судимостей становить тридцять календарних днів. ОСОБА_7 були проведені перевірки за двадцять календарних днів, оскільки працівники лікарні не притягувалися до кримінальної відповідальності.

Вказав, що 23.08.2016 телефонував ОСОБА_7 щоб нагадати, що довідки готові. Із урахування того, що довідки були отримані ОСОБА_7 22.08.2016 року, чому він телефонував ще 06.10.2016 та 31.10.2016 пояснити не може, однак вказав, що, можливо, по особистим питанням, а саме, телефонував до ОСОБА_7 попитати його як лікаря щодо своєї дружини, так як дружина ОСОБА_7 працювала гінекологом. Щодо запису у своєму робочому блокноті «3000», показав суду, що він як начальник управління інформаційних технологій щоденно працює з цифрами. Що саме записував у блокноті і які дані, він не може сказати, можливо, показники. Щодо висловлення, згідно матеріалів НСРД - «баснословну суму не малюю», зазначив, що, можливо, це був жарт.

Вказав, що винуватим себе у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України не визнає, оскільки він кошти не вимагав, а передані йому ОСОБА_7 кошти, в сумі 3000 гривень, призначалися не йому, а були спонсорською допомогою для проведення ремонту кабінету в приміщенні ГУНП в Рівненській області.

Незважаючи на невизнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 , доказами його винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні є: показання свідків, висновки експертиз, речові докази та інші докази, досліджені судом під час судового розгляду, а саме:

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дав показання, що у 2016 році для отримання ліцензії закладу про обіг наркотичних засобів, прекурсорів необхідні були довідки про відсутність судимості працівників. Він підготував документи, віддав їх до Березнівського відділу поліції. Чекав тривалий час, більше місяця. У відділі поліції повідомили, що працівник, який працював із цими документами звільнився і вони не знають, де ці документи знаходяться. То ж він почав шукати з ким познайомитися, щоб якнайшвидше отримати довідки. Для вирішення цього питання поїхав в м. Рівне, щоб дізнатися, хто цим має займатися, його завели до ОСОБА_4 . Під час спілкувалися з ним в кабінеті, ОСОБА_4 запевнив його, що може допомогти в отриманні довідок та прискорити час їх виготовлення. Потім з`ясувалося, що документи знайшлися у чергового в Управлінні в м. Рівне. Під час спілкування ОСОБА_4 зазначив, що вони мають зробити великий об`єм роботи, що на це треба багато часу і так далі, щоб цю роботу швидше зробити необхідно стимулювати людей. Вказав, що необхідно робити ремонт у приміщенні і є потреба в столах для комп`ютерів. Він тут же при ОСОБА_4 зателефонував підприємцю у м. Березне, щоб попросити виготовити 8 комп`ютерних столів. Підприємець погодився. Пізніше, в розмові, ОСОБА_4 повідомив, що столів для комп`ютерів не треба, і чи можна надати замість столів комп`ютери, оскільки шеф, зі слів ОСОБА_4 , вже забезпечив їх столами, на що він відповів, що на комп`ютер необхідно витягати гроші з бізнесу, а вільних грошей в нього немає, може допомогти тільки комп`ютерними столами, оскільки один комп`ютер коштуватиме тисяч 10 гривень. Через деякий час, ОСОБА_4 попросив гроші, написав цифру у робочому блокноті, який лежав на столі ближче до середини, де була написана цифра косо - «3000». Крім того, казав, що ОСОБА_4 спочатку говорив йому, що це потрібно для підрозділу, але у нього склалося враження, що ці гроші призначалися для ОСОБА_4 .

Після цієї розмови він поїхав додому, через тижнів два-три сказали, що можна приїхати за довідками. Перед отриманням довідок він із ОСОБА_4 спілкувалися разів два, уточняли по списку людей. Потім ОСОБА_4 зателефонував йому і повідомив, що потрібно зустрітись, щоб до кінця завершити розмову про благодійність. Коли він приїхав за довідками, то в кабінеті, що знаходився на першому поверсі, в куточку справа, отримав їх і поїхав додому. Потім йому зателефонував ОСОБА_4 та запитав, чи все нормально, на що він сказав, що дві довідки не вистачає. ОСОБА_4 вияснив і сказав, що у тому переліку, що він йому подавав, цих людей немає. Потім він з цими документами поїхав у Київ, віддав їх і через деякий час отримав ліцензію. Після отримання ліцензії ОСОБА_4 телефонував декілька раз і запитував, як там справи? Як там з їхньою домовленістю і коли він має свій борг повернути та зазначив, що проценти ростуть. Він сказав, що не встигає по роботі приїхати. Потім він приїхав в м. Рівне, зателефонував ОСОБА_4 і сказав, що є в Рівному. Коли йшов до ОСОБА_4 взяв із собою диктофон, оскільки йому ці розмови набридли. Він вважав, що перебуваючи на державній посаді не має шукати гроші ОСОБА_4 . Одне діло, коли була розмова за столи, а інша, коли йому сказали шукати гроші. Розмову записав. Потім він звернувся до працівника поліції з м. Березне Ясковця із внутрішньої безпеки. Зателефонував до нього, сказав, що отака ситуація. Під час зустрічі з працівником поліції він написав заяву, його опитали. Далі він поїхав на квартиру. На нього почепили обладнання і він зателефонував ОСОБА_4 , що є на місці і може прийти, на що ОСОБА_4 сказав, щоб той приходив. Коли він піднявся у кабінет, то витягнув гроші і віддав (положив на стіл). ОСОБА_4 ще запитав, чи часом він не переплутав, чи це не у доларах, чи вірно зрозумів, що у гривнях? Потім ОСОБА_4 гроші скинув у шухляду.

Крім того, повідомив, що гроші ще світилися, з одного боку фарбою, з другого було написано «ХАБАР». Перед тим, як їх передати йому, вони були перераховані, їх було 30 купюр сотнями, переписали та зробили ксерокопії. Це було в присутності двох понятих. Вказав, що приймав участь у проведенні НСРД добровільно, без будь-якого тиску з боку правоохоронних органів.

З показів свідка ОСОБА_7 судом встановлено обставини, за яких відбувалося спілкування між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з приводу прохання та передачі неправомірної вигоди в сумі 3000 гривень. Зокрема, встановлено, що спілкування відбувалося між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на протязі значного проміжку часу, більше двох місяців, ОСОБА_4 неодноразово нагадував про необхідність передачі йому коштів. Встановлено, що хоч ОСОБА_4 і називав кошти в сумі 3000 гривень спонсорською допомогою, але жодного разу не запропонував ОСОБА_7 надати її офіційно, шляхом перерахування на спеціальний рахунок ГУНП в Рівненській області.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_120 дав показання, що він працює на посаді начальника ГУНП в Рівненській області із 16.06.2017 року. В коло функціональних обов`язків входить загальне керівництво силами та засобами ГУНП, представляти інтереси ГУНП, тощо. У 2016 році працював на посаді заступника начальника ГУНП. Начальником Управління координації поліції «102» ГУНП в області працював ОСОБА_4 . Зазначив, що йому невідомі випадки, щоб керівництво ГУНП в Рівненській області надавало керівникам структурних підрозділів Головного управління, у т.ч. і ОСОБА_4 , усні або письмові вказівки на залучення додаткових коштів (спонсорських, меценатських, благодійної допомоги тощо) для забезпечення підлеглих співробітників форменим одягом, проведення ремонту у службових приміщеннях, закупівлю меблів, оргтехніки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_121 дав показання, що він з травня 2016 року працював на посаді заступника начальника Головного управління. В коло посадових обов`язків входило нагляд за слідчим апаратом ГУНП в Рівненській області. Вказав, що в 2016 році був куратором управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУНП в Рівненській області, начальником управління був ОСОБА_4 . Показав, що про намір виходу на лікарняний 28.11.2016 року ОСОБА_4 йому не повідомляв. Вказав, що чинним законодавством не передбачено можливість надання органам Національної поліції України благодійної допомоги у незаконний спосіб. Зазначив, що йому невідомі випадки щоб керівництво ГУНП в Рівненській області надавало керівникам структурних підрозділів Головного управління, у т.ч. і ОСОБА_4 , усні або письмові вказівки на залучення додаткових коштів (спонсорських, меценатських, благодійної допомоги тощо) для забезпечення підлеглих співробітників форменим одягом, проведення ремонту у службових приміщеннях, закупівлю меблів, оргтехніки. Також, він вказав, що ОСОБА_4 , йому як куратору, говорив про проблеми із меблями, проте про намір їх отримати таким шляхом він йому нічого не говорив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_122 дав показання, що він у 2016 році працював на посаді заступника начальника Головного управління. В коло посадових обов`язків входив блок забезпечення, по старому - тилового блоку. Куратором управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУНП в області був зам. по слідству ОСОБА_123 , начальником управління ОСОБА_124 . Вказав, що чинним законодавством передбачено можливість надання органам Національної поліції України благодійної допомоги у законний спосіб. Зазначив, що йому невідомі випадки, щоб керівництво ГУНП в Рівненській області надавало керівникам структурних підрозділів Головного управління, у т.ч. і ОСОБА_4 , усні або письмові вказівки на залучення додаткових коштів (спонсорських, меценатських, благодійної допомоги тощо) для забезпечення підлеглих співробітників форменим одягом, проведення ремонту у службових приміщеннях, закупівлю меблів, оргтехніки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_125 дав показання, що він у 2016 році працював на посаді начальника управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Рівненській області. В коло функціональних обов`язків входило організація фінансової діяльності ГУНП в Рівненській області і ведення бухгалтерського обліку. Начальником управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУ НП в області був ОСОБА_124. Зазначив, що Закони України «Про благодійництво», «Про Національну поліцію» дозволяють отримувати Національній поліції благодійну допомогу у спосіб, затверджений Постановою Кабміну 1222 «Порядок отримання благодійної допомоги». Зазначив, що благодійна допомога надається за письмовим листом до керівника установи чи юридичної чи фізичної особи з пропозицією надання благодійної допомоги. Від керівника установи приймається рішення про погодження або заперечення її отримання. І тільки після того, вона надається або в грошовій формі шляхом перерахування на реєстраційний рахунок казначейства або в натуральній формі, тобто матеріальними цінностями. Для цього створюється комісія, яка приймає ці цінності і передає в бухгалтерію для оприбуткування. Вказав, що лист про благодійну допомогу адресується на Головне управління і в подальшому може адресуватись на конкретний відділ. Зазначив суду, що на пряму благодійна допомога надаватись не може. Йому невідомі випадки щоб керівництво ГУНП в Рівненській області надавало керівникам структурних підрозділів Головного управління, у т.ч. і ОСОБА_4 усні, або ж письмові вказівки на залучення додаткових коштів (спонсорських, меценатських, благодійної допомоги тощо) для забезпечення підлеглих співробітників форменим одягом, проведення ремонту у службових приміщеннях, закупівлю меблів, оргтехніки. Також зазначив, що впродовж 2016 року на адресу ГУНП в Рівненській області звернення від головного лікаря КЗОЗ «Березнівська ЦРЛ» ОСОБА_7 про його бажання надати для ГУНП в Рівненській області благодійну допомогу не надходило. Він не пам`ятає такого факту, що ОСОБА_4 звертався до нього або ж до будь-кого іншого із працівників фінансового управління з питаннями можливого надання будь-ким благодійної допомоги для ГУНП в Рівненській області.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_126 дав показання, що він у 2016 році працював на посаді заступника начальника Головного управління - начальника кримінальної поліції. В коло його функціональних обов`язків входило боротьба зі злочинністю. Куратором управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУ НП в області був зам по слідству ОСОБА_123 , начальником управління ОСОБА_4 . Зазначив, що йому невідомі випадки щоб керівництво ГУНП в Рівненській області надавало керівникам структурних підрозділів Головного управління,у т.ч. і ОСОБА_4 , усні або ж письмові вказівки на залучення додаткових коштів (спонсорських, меценатських, благодійної допомоги тощо) для забезпечення підлеглих співробітників форменим одягом, проведення ремонту у службових приміщеннях, закупівлю меблів, оргтехніки.

З показів свідків ОСОБА_127 , ОСОБА_128 , ОСОБА_129 , ОСОБА_125 , ОСОБА_130 судом встановлено, що всі вони займали керівні посади в ГУНП в Рівненській області, були безпосередніми керівниками та кураторами ОСОБА_4 .

Як встановлено судом, жоден з допитаних свідків не підтвердив покази ОСОБА_4 , про те, що йому керівництвом давались вказівки про необхідність залучення спонсорів для фінансування ремонтних робіт в приміщенні ГУНП, та отримання коштів для цих потреб у незаконний спосіб.

Свідок ОСОБА_125 повідомив суду про існуючий порядок отримання органами поліції благодійної допомоги та повідомив, що ОСОБА_4 не звертався до нього з приводу отримання консультацій чи допомоги для оформлення благодійної допомоги у визначений законом спосіб. Інші свідки теж не вказували на те, що ОСОБА_4 мав бажання залучити благодійну допомогу від КЗОЗ «Березнівська ЦРЛ».

Таким чином, показами свідків ОСОБА_127 , ОСОБА_128 , ОСОБА_129 , ОСОБА_125 , ОСОБА_130 повністю спростовується версія обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що керівництво ГУНП в Рівненській області спонукало його до залучення фінансів від спонсорів для оплати ремонтних робіт приміщення ГУНП в Рівненській області та спростовують версію ОСОБА_4 про те, що отримана ним від ОСОБА_7 неправомірна вигода в сумі 3000 гривень є спонсорською допомогою.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_131 дав показання, що він працює старшим інспектором з особливих доручень управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУНП в Рівненській області. ОСОБА_4 був його безпосередній керівник. В коло обов`язків входило внесення інформації в підсистему ІЦ, формування запитів тощо. У 2016 році ОСОБА_132 , начальник відділу, проводила роботу по перевірці осіб на наявність/ відсутність судимості та оформляла і видавала відповідні довідки. Повідомив, що йому ОСОБА_4 давав вказівку, щоб він завів ОСОБА_7 до кабінету ОСОБА_4 . Він забрав його з вахти, коли ОСОБА_7 записали в журналі запису громадян, і тоді завів у кабінет. При самій розмові присутнім не був, зазначив, що йому невідомі випадки, щоб керівництво ГУНП в Рівненській області надавало керівникам структурних підрозділів Головного управління, у т.ч. і ОСОБА_4 , усні або ж письмові вказівки на залучення додаткових коштів (спонсорських, меценатських, благодійної допомоги тощо) для забезпечення підлеглих співробітників форменим одягом, проведення ремонту у службових приміщеннях, закупівлю меблів, оргтехніки.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_132 дала показання, що вона працює начальником відділу ГУНП в Рівненській області дактилоскопічного обліку з питань перевірок та надання інформаційних послуг ГУНП в Рівненській області. На даний час відділ називається УІКП «102». У коло функціональних обов`язків у 2016 році входило опрацювання запитів і також видача, прийом громадян по виготовленню довідок про відсутність/наявність судимості, перевірка по базі «Рубін», УДК на притягнення людини до кримінальної відповідальності. Процес перевірки особи на наявність/відсутність судимості проходить наступним чином, а саме: коли людина приходила і подавала довідку на несудимість, вона давала запит відповідного зразку, до нього додавала ксерокопію паспорту. Цей запит вводився в систему «Рубін» в комп`ютер на перевірку даної особи. Коли приходила відповідь, роздруковувалася довідка на бланку відповідного зразку і після чого вона завірялася підписом начальника управління ОСОБА_4 і печаткою підрозділу. Вказала, що система «Рубін» здійснює перевірку особи на притягнення до кримінальної відповідальності. Зазначила, що перевірку робить Київ і Рівненська область, дві печатки мають бути. Її підрозділ проводить перевірку наступним чином: набиваються установчі дані в базу ОСОБА_133 , а потім подається на картотеку. Вказала, що після отримання відповіді з оперативно-довідкової картотеки Центрального рівня - відомості друкуються на серійному (номерному) бланку. Серія ВІР і 6-значне число довідки. Довідка після друкування підписувалася завжди керівництвом, на той час - це був ОСОБА_4 , і ставилася печатка відділу УІПКП «102». Довідки громадянам видаються під підпис в журналі реєстрації видачі довідок про судимість. Вони ставлять підпис і під підпис забирають довідки. Зазначила, що вона проводила перевірку співробітників Березнівської ЦРЛ на наявність/відсутність судимості. Ці запити щодо наявності/відсутності судимостей працівників Березнівської ЦРЛ вона отримала від її начальника - ОСОБА_4 у службовому кабінеті в присутності іншого чоловіка, а саме, ОСОБА_7 . Зазначила, що їх було більше ста штук, орієнтовно 100-110. У службовому кабінеті запити були перевірені, ксерокопії паспортів були надані, тобто запити із додатками були вже належним чином оформлені і готові для опрацювання. Період обробки запитів до 30 календарних днів. Довідки по співробітниках Березнівської ЦРЛ були виготовлені за два тижні. Зроблені довідки у неї забрав на прийомі громадян ОСОБА_7 . Чи давав їй вказівку ОСОБА_4 видати вже готові довідки ОСОБА_7 , вона не пам`ятає. Хто підписував довідки теж не пам`ятає.

Також вона зазначила, що їй невідомі випадки, щоб керівництво ГУНП в Рівненській області надавало керівникам структурних підрозділів Головного управління, у т.ч. і ОСОБА_4 , усні або ж письмові вказівки на залучення додаткових коштів (спонсорських, меценатських, благодійної допомоги тощо) для забезпечення підлеглих співробітників форменим одягом, проведення ремонту у службових приміщеннях, закупівлю меблів, оргтехніки.

Свідки ОСОБА_131 та ОСОБА_132 підтвердили факт видачі довідок про наявність/відсутність судимостей працівників Березнівської ЦРЛ для ОСОБА_7 та підтвердили покази свідка ОСОБА_7 про зустрічі його з ОСОБА_4 у службовому кабінеті останнього з приводу отримання цих довідок.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_134 дав показання, що він із сусідом ОСОБА_135 були на вулиці ОСОБА_136 і зустріли знайомого працівника поліції ОСОБА_137 , який запропонував бути понятими. Він погодився і разом із іншим понятим поїхали на вулицю Грушевського на квартиру. У квартирі був працівник поліції і ОСОБА_138 . Там він бачив, як мітились гроші з однієї сторони, а з другої сторони було написано « ОСОБА_139 ». Гроші помічали при ньому та робили ксерокопії купюр. Він зазначив, що гроші оглядались, показувались і копії підписувались, у т.ч. і бинт із зразком речовини, у якому мітилися купюри. Вказав, що там був якийсь чоловік з м. Березне, він його не знає. Пізніше його повезли на Хвильового, зайшли в управління поліції, піднялися в службовий кабінет. Там був прокурор, ОСОБА_124 , секретар, якась жінка і працівники поліції, він та інший понятий. На місці складався протокол та інші документи, він їх підписував. Будь-яких зауважень у нього до цих документів не було. У службовому кабінеті слідчий зачитував якісь документи, потім знайшли в шухляді гроші. Повідомив, що слідчий запропонував видати ОСОБА_4 грошові купюри. Потім прокурор відкрив шухляду і там були гроші. Всі ці гроші покупюрно вилучалися, остітлювалися ультрафіолетом (лампа). Це були ті самі гроші, що і на ОСОБА_140 у квартирі, оскільки звірялися їх номера. При освітленні ультрафіолетом спостерігалося зелене чи синє світіння із однієї сторони, з другої сторони був напис «ХАБАР». Слідчий розложив гроші на столі, там було три тисячі. На місці слідчий, також, ще вилучав особисті гроші ОСОБА_4 . Вилучався телефон і записник. Потім дивилися чи є фарба на руках. Робили змиви з руки бинтами чи ватою, із кожного пальця, ложили в кульок і потім запечатували. Він все підписував разом з іншим понятим. Все відповідало дійсності, будь-яких зауважень у нього та іншого понятого не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_141 дав показання, що він осінню 2016 року разом із ОСОБА_142 , знаходився біля магазину, до них підійшов співробітник поліції та запропонував бути понятим, на що він погодився. В подальшому, їх повезли на квартиру (район 12 школи). Там він із іншим понятим сиділи в кімнаті чекали приїзду поліцейських, які привезли купюри, 3 тисячі гривень по сто гривень, потім ці купюри мітили співробітники поліції балончиком і ручкою, та робили ксерокопії з них. Після мічення грошових купюр, вони оглядалися за допомогою лампи, було світіння салатове, а з другого боку голубеньким написано «ХАБАР». Йому і іншому понятому показали ці купюри, він з іншим понятим розписалися на якихось документах. Зауважень від учасників не було. З ним та іншим понятим, також був присутній лікар, якому передали мічені гроші і він поїхав. Потім їх привезли до музичної школи, біля поліції, йому і іншому понятому зателефонували і усі швидко пішли до кабінету ОСОБА_143 на ОСОБА_144 (на другий поверх). В коридорі зустріли лікаря. Вказав, що слідчий запропонував ОСОБА_4 видати неправомірну вигоду, на що спочатку ОСОБА_124 сказав, що не брав ніякої неправомірної вигоди, а потім сказав, що взяв на ремонт. Гроші були в шухляді. Це були ті самі три тисячі гривень, які під час освітлення ультрафіолетом світились. Гроші просвічувались лампою. Світіння було те саме, що він із іншим понятим бачили на квартирі - салатове і напис «ХАБАР». Купюри ті самі, звірялися номера. Телефон вилучався, посвідчення та три конверти з грошима із різними сумами. Він, також бачив світіння на пальцях (великий і вказівний палець) у ОСОБА_4 під час проведення освідування. Коли робили змиви, підписували документи, бірки у нього жодних зауважень не було.

Свідки ОСОБА_134 та ОСОБА_141 повідомили про обставини видачі ОСОБА_7 грошових купюр помічених спеціальним засобом та підтвердили про відсутність зауважень стосовно правомірності та законності проведення даних негласних слідчих дій.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_145 дав показання, що до УВБ надійшла заява ОСОБА_146 , із диском, у якій було вказано про протиправні дії ОСОБА_4 . Він перевірив наявність факту протиправних діянь у зв`язку з чим, ним був складений рапорт і скерований до прокуратури для прийняття процесуального рішення. Було зареєстровано кримінальне провадження і прокурор надав доручення на проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Він приймав участь у проведення НСРД. У подальшому, складались ним документи та протоколи. Вказав, що гроші ідентифікувались у присутності свідків у квартирі біля 12 школи по АДРЕСА_3. Зокрема, провели помітку, ідентифікацію грошових коштів при свідках, техніку повісили технічні спеціалісти. Після передачі грошей, контроль за вчиненням злочину закінчився. Потім слідчий ОСОБА_147 почав вже іншу гласну слідчу дію. Зазначив, що проводив НСРД у відповідності до вимог КПК України. Вказав, що протоколи про проведення НСРД, згідно до вимог законодавства, не мають бути підписані ОСОБА_4 . Повідомив суд, що протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контроль особи від 12.12.2016 року, він складав, прослуховував, передивлявся, але спішив і не підписав механічно.

Крім показів свідків, винуватість ОСОБА_4 доводиться дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, в тому числі звуко- і відеозаписами та речовими доказами.

З дослідженої в судовому засіданні заяви ОСОБА_7 від 22.11.2016 року з додатком до неї, судом встановлено, що ОСОБА_7 добровільно звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину і добровільно надав аудіо запис розмови між ним та ОСОБА_4 у його службовому кабінеті, що стало підставою для внесення 22.11.2016 відомостей до ЄРДР за № 0000209 (т. 1 а. п. 15).

З дослідженого в судовому засіданні висновку експерта № 6196/6197 від 11.01.2017 року, судом встановлено, що за результатами судової криміналістичної експертизи відеозвукозапису, на досліджуваній фонограмі зафіксоване усне мовлення ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . На досліджуваній фонограмі зафіксовані висловлювання не менше ніж двох осіб. У звукозаписі розмови, наданому для дослідження оптичному CD-Rдиску «DATEX», ознак монтажу не виявлено.

Так, відповідно до додатку № 1 до висновку криміналістичної експертизи відеозвукозапису № 6196/6197 та стенограми розмови за 22.11.2016 зафіксована розмова ОСОБА_4 зі свідком ОСОБА_7 22.11.2016 у службовому кабінеті начальника управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_4 , що розташований за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Хвильового, 2.

При цьому, ОСОБА_4 на початку розмови відразу вказує на необхідність отримання неправомірної вигоди «А борги. Вже виросли. З процентами», «Кожен місяць вони ростуть, ростуть». З розмови вбачається, що ОСОБА_7 запитує у ОСОБА_4 : «Ви ж бачите, яка ваша структура. До вас весь час треба звертатись», на що ОСОБА_4 відповідає: «Звертатися, значить ситуація яка: дали команду забезпечити себе форменим одягом, керівництво наше. Зараз ждемо нового начальника. Старий дав команду провести ремонт на другому поверсі. Цей зроблений, все нормально, все харашо, а там руїни. Звертався до своїх керовніків. Шукай спонсорів. Чого ти, кажуть, прийшов до нас? Фінансування немає, бюджету немає - чого ти прийшов? В начальника з приймальної відразу двері йдуть по коридору. Зразу до наших, навпроти. Той начальник вже пішов. Що це, каже, за власть совєцка тут іще?».

ОСОБА_7 відповів: «Я зрозумів», на що ОСОБА_4 повідомив: «Так що таке: треба фінансова допомога. Фінансова допомога. Треба хотя би, хотя би стільки. Хотя би. Я з Вас не можу більше, потому що знаю ваші умови. Де Ви їх візьмете?». На запитання ОСОБА_7 : «А то, що Ви казали, що по Києву що там щось винен?» ОСОБА_4 відповів: «По Києву - то вже мої проблеми. Я вже їх закрив». ОСОБА_7 відповів ОСОБА_4 «Ясно. Ну, всьо, всьо, зрозумів. Нє, щоб я не був винен. Потому, що кожного разу вам…», «Добре, ОСОБА_148 . Тоді вже десь до кінця тижня я…», на що ОСОБА_4 відповів «Так» та у ході подальшої розмови повідомив ОСОБА_7 «Не буду вас затримувать. Баснословну не малюю, бо знаю», «А там дальше будем співпрацювати. Будем думать, як жить дальше. Викручуватись» (т. 1 а. п. 59-65).

Згідно висновку експерта № 6198/6199 від 11.01.2017 за результатами судової криміналістичної експертизи відеозвукозапису, на досліджуваній фонограмі, зафіксоване усне мовлення ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . На досліджуваній фонограмі зафіксовані висловлювання не менше ніж двох осіб. У відеозвукозаписі розмови, наданій для дослідження карті пам`яті «ApacermicroSDHCUHS-1 16 Gbclass 10», ознак монтажу не виявлено (т. 1 а. п. 71-77).

Аналізуючи заяву ОСОБА_7 від 22.11.2016 року про вчинення злочину, з додатком до неї, та висновок експерта № 6196/6197 від 11.01.2017 року, суд приходить до висновку, що у компетентного правоохоронного органу було достатньо підстав для прийняття даної заяви, внесення 22.11.2016 року, відомостей до ЄРДР за № 0000209 та початку розслідування даного кримінального правопорушення.

З дослідженого протоколу обшуку затриманої особи, в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України та обшуку приміщення від 28.11.2016 року службового кабінету начальника управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_4 , що розташований за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Хвильового, 2, судом встановлено, що після оголошення ОСОБА_4 про фактичне його затримання у порядку ст. 208 КПК України, обвинувачений зазначив, що безпосередньо перед заходом оперативних співробітників у його службовий кабінет, до нього приходив ОСОБА_7 та приносив для нього, тобто для ОСОБА_4 , грошові кошти на ремонт приміщення другого поверху ГУ НП в Рівненській області. Також, ОСОБА_4 добровільно пред`явлено для огляду грошові кошти, які він одержав від ОСОБА_7 . При цьому, ОСОБА_4 добровільно відкрив другу зверху шухляду свого робочого столу, яка розміщена зліва під столом. У даній шухляді, справа на аркуші паперу, знаходились грошові кошти, грошові купюри складені вдвоє, видимі купюри номіналом по сто гривень. Тильна поверхня грошових купюр просвітлювалася лампою з ультрафіолетовим випромінюванням, при цьому на всіх грошових купюрах виявлено світіння яскраво-салатового кольору. Після розкладання грошових коштів встановлено, що серед них наявні тридцять грошових купюр номіналом по сто гривень кожна, тобто на загальну суму три тисячі гривень із наступними серіями: ЕЖ1612194, ЗИ4711691, ЗЦ8850536, МЕ2299326, ЕЮ1399481, ГБ6653120, ЕЧ8122578, КК4742934, ЕЗ6273984, ВД9396109, ЕЖ8681675, АЄ3342830, ВХ8077835, ЕЖ5456512, КП3767997, МК5547755, МП3524213, ЕЯ6139268, КС6886925, КИ8505996, БР2472597, ЗА4125436, ЕЯ1319649, МЛ1905138, КЄ6372616, КБ2099839, КТ2142047, КЙ2522054, КК7742977, БС5364943. При просвітленні на всіх тридцяти грошових купюрах справа, дещо нижче від центру, виявлено світіння напису «ХАБАР» блакитного кольору (т. 1 а. п. 84-88).

Даний протокол невідкладної слідчої дії був у послідуючому легалізований та ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 30.11.2016 року було надано дозвіл на проведення обшуку (т. 1 а. п. 94).

Відповідно до протоколу освідування особи від 28.11.2016 року ОСОБА_4 , при просвітленні слідчим за допомогою лампи з ультрафіолетовим випромінюванням на поверхнях пальців та долонь обох рук ОСОБА_4 виявлено окремі вкраплення речовини, яка світиться блакитнуватим кольором (т. 1 а. п. 148-150).

Відповідно до висновку експерта № 2.1-798/16 від 30.11.2016 за результатами судової експертизи спеціальних хімічних речовин на представлених 30 грошових купюрах, марлевих тампонах зі змивами з великого та вказівного пальця правої руки ОСОБА_4 , а також, на тампоні зі зразком речовини спрея «Промінь-1» виявлено нашарування речовини, яка в УФ-променях має люмінесценцію яскравого жовто-зеленого кольору. В свою чергу на лицевій стороні кожної з вищевказаних грошових купюр, на аркуші паперу виявлено речовину у вигляді напису друкованими літерами «ХАБАР», яка в УФ-променях має люмінесценцію яскраво-блакитного кольору.

Дана речовина на грошових купюрах, 2 марлевих тампонах (та яка в УФ-променях має люмінесценцію яскравого жовто-зеленого кольору) має спільну родову належність з речовиною, виявленою у вигляді нашарувань на тампоні зі зразком наданого препарату «Промінь-1».

В свою чергу речовина, виявлена у вигляді напису друкованими літерами «ХАБАР» на лицевій стороні кожної грошових купюр має спільну родову належність з речовиною у вигляді напису «ХАБАР» на аркуші паперу зі зразком люмінесцентного фломастера (т. 1 а. п. 159-168).

Відповідно до протоколу огляду від 06.12.2016 року, було оглянуто мобільний телефон марки Lenovo A1000, вилученого під час обшуку 28.11.2016 у службовому кабінеті ОСОБА_4 та встановлено, що в понеділок 28.11.2016 об 12.10 та 12.39 год. на даний мобільний телефон надійшли вхідні дзвінки з номеру мобільного телефону « НОМЕР_3 » абонент « ОСОБА_7 - ЦРЛ Березне». Крім цього, у вівторок 22.11.2016 о 10.54 та у понеділок 21.11.2016 о 20.59 год. на даний мобільний телефон надійшли вхідні дзвінки з номеру мобільного телефону « НОМЕР_3 » абонент « ОСОБА_7 - ЦРЛ Березне» (т. 1 а. п. 114-117).

Відповідно до протоколу огляду блокноту від 06.12.2016 року, в обкладинці коричневого кольору, вилученого під час обшуку 28.11.2016 у службовому кабінеті ОСОБА_4 , встановлено, що на сторінці «02 Листопада Понеділок» посередині аркуша з правого боку виявлено запис схожий на «3000» із нанесенням на нього додаткових елементів рукопису, горизонтальних та вертикальних ліній, затушування, дужки, цифра нуль, тощо. Після вказаного запису проведена горизонтальна лінія, після якої знаходиться напис «о/у 22.11.2026 УІПКП «102», тобто дата висловлення неправомірної вигоди (т. 1 а. п. 118-121).

У ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій підтверджено факт причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину.

Відповідно до протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 28.11.2016, у період часу з 11 год. 35 хв до 12 год. 00 хв. 28.11.2016 в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4, в присутності понятих проведено огляд, помічення та вручення грошових коштів громадянину ОСОБА_7 , які надані з видатків спецфонду Державного бюджету України, номіналом по 100 (сто) гривень у кількості 30 купюр в загальній сумі 3000 (три тисячі) гривень, для їх подальшого використання в якості передачі неправомірної вигоди начальнику управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУ НП в Рівненській області підполковнику поліції ОСОБА_4 .

О 12 год. 20 хв. ОСОБА_7 , сів в особистий транспортний засіб та поїхав до адміністративного приміщення ГУ НП в Рівненській області.

Під?їхавши до адміністративного приміщення ГУ НП в Рівненській області, ОСОБА_7 зателефонував до ОСОБА_4 та повідомив, що він чекає його в холі адмінприміщення та через декілька хвилин, а саме близько 12 год. 35 хв. ОСОБА_7 зустрів старший інспектор з ОД ВООРІ управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУНП в Рівненській області ОСОБА_149 та провів до дверей службового кабінету ОСОБА_4 , який розміщений на четвертому поверсі ГУНП в Рівненській області по вул. Миколи Хвильового, 2, в м. Рівне.

Після чого, ОСОБА_7 о 12 год. 39 хв. зайшов до кабінету ОСОБА_4 та поговоривши декілька хвилин з останнім передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) гривень, за проведені перевірки щодо наявності судимостей у працівників КЗОЗ «Березнівська ЦРЛ» та видачу відповідних довідок.

О 12 год. 41 хв. ОСОБА_7 вийшов з службового кабінету ОСОБА_4 , а ОСОБА_4 був затриманий працівниками УВБ в Рівненській області та прокуратури Рівненської області, на місці скоєння злочину. Грошові кошти вилучені та приєднані до матеріалів кримінального провадження (т. 1 а. п. 47-48).

Крім того, факт передачі грошових коштів та обставини, за яких це відбувалось, зафіксовані також і в протоколі про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, - відео контроль особи від 12.12.2016.

Так, о 12.39.42 год. 28.11.2016, на якому зображено громадянина ОСОБА_150 , котрий разом із заявником входять у приміщення управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУНП в Рівненській області, який розміщений на четвертому поверсі ГУНП в Рівненській області по вул. Миколи Хвильового, 2, в м. Рівне.

12.39.52 год. 28.11.2016 громадянин ОСОБА_131 , підійшовши до дверей кабінету начальника управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУНП в Рівненській області, який розмішений на четвертому поверсі ГУНП в Рівненській області по вул. М. Хвильового, 2, в м. Рівне, постукавши попросив дозволу висловом: «Дозвольте?!» пропустив заявника, ОСОБА_7 в середину кабінету.

ОСОБА_7 висловом «Доброго дня!!» привітався із особою, яка там знаходилась, а саме громадянин ОСОБА_4 та 12.39.52 год. 28.11.2016 зайшов у приміщення кабінету, при цьому громадянин ОСОБА_131 закрив за ним двері та в кабінет не заходив.

Свою розмову ОСОБА_7 12.39.57 год., 28.11.2016 розпочав із вислову: «Старий вже, захекався!!!» та в подальшому відбувся наступний діалог: ОСОБА_4 - Кажу старе, захекалося вже. ОСОБА_4 - Кожен день старіємо, не молоді уже. При цьому, 12.40.06 год. 28.11.2016 ОСОБА_7 присів на стілець, який розміщений за столом, поруч із робочим місцем ОСОБА_4 , який на той час також сидів у стільці, за своїм робочим місцем.

12.40.06. год. 28.11.2016 - ОСОБА_7 - Щодня, отака от біготня, сьогодні заскочу, думаю швидше.

12.40.12 год. 28.11.2016 - ОСОБА_4 - Що, що, сьогодні?

12.40.14 год. 28.11.2016 - ОСОБА_7 - Думаю заскочу, думаю швидше.

12.40.15 год. 28.11.2016 - громадянин ОСОБА_7 поклав на стіл перед ОСОБА_4 грошові кошти, і той взявши їх в ліву руку поклав у шухляду, яка розміщена з лівого боку від робочого положення ОСОБА_4 нижче рівня робочої поверхні столу.

12.40.15 год. 28.11.2016 - громадянин ОСОБА_7 так розумію, що це не цей йде, ну в гривнях, правильно?

12.40.20 год. 28.11.2016 - громадянин ОСОБА_4 - Ну єстєственно. А в чом іще ж? (т. 1 а. п. 44-46).

Вище вказані матеріали НСРД підтверджують обставини одержання неправомірної вигоди ОСОБА_4 .

З дослідженого в судовому засіданні протоколу виготовлення, вручення і використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів від 28.11.2016 року (т. 1 а. п. 30-40), судом встановлено, що 28.11.2016 року було помічено спеціальними засобами купюри на загальну суму 3000 гривень, які були передані для ОСОБА_7 , і які він в послідуючому передав для ОСОБА_4 , в якості неправомірної вигоди, який після передачі грошових коштів був оглянутий і затриманий.

Даними доказами повністю підтверджуються покази ОСОБА_7 дані ним під час допиту в судовому засіданні, стосовно виготовлення та передачі йому ідентифікованих грошових коштів в сумі 3000 гривень, які він в послідуючому в приміщення управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУНП в Рівненській області, в кабінеті, який розміщений на четвертому поверсі ГУНП в Рівненській області по вул. Миколи Хвильового, 2, в м. Рівне, передав для ОСОБА_4 , в якості неправомірної вигоди.

Суд оцінює дані докази, як належні та допустимі докази у кримінальному провадженні.

Аналізуючи досліджені під час судового слідства докази в сукупності, суд приходить до переконання, що 22.11.2016 року в приміщенні управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУНП в Рівненській області, в кабінеті, який розміщений на четвертому поверсі ГУНП в Рівненській області по вул. Миколи Хвильового, 2, в м. Рівне, мало місце передача ОСОБА_7 для ОСОБА_4 неправомірної вигоди в сумі 3000 гривень.

Стосовно обвинувачення органом досудового розслідування ОСОБА_4 у вимаганні неправомірної вимоги, суд вважає дане обвинувачення недоведеним виходячи з наступного.

По тексту пред`явленого ОСОБА_4 , органом досудового розслідування, обвинувачення вбачається, що ОСОБА_4 вимагав неправомірну вимогу у ОСОБА_7 та вказується на таку кваліфікуючу ознаку, як «поєднане з вимаганням неправомірної вигоди».

Суд вважає, що окрім викладення в обвинувальному акті інформації, що «Будучи поставленим в умови, за яких він вимушений передати неправомірну вигоду, з метою запобігання настання для себе та очолюваного ним медичного накладу шкідливих наслідків, ОСОБА_7 погодився надати неправомірну допомогу», інші докази відсутні, оскільки в досліджених судом доказах, не встановлено, які ж негативні наслідки мали настати для ОСОБА_7 чи очолюваного ним КЗ «Березнівська ЦРЛ», у разі не надання неправомірної вигоди, саме для запобігання яких передбачено надання неправомірної вигоди.

Питання кваліфікуючої ознаки вимагання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 368 КК України неодноразово досліджувалось Верховним Судом, в результаті чого сформована стала практика, зокрема ККС ВС у п. п. 31- 33 Постанови від 12.11.2024 (справа № 554/6546/19, провадження № 51-3758км19) вказав:

«Відповідно до пункту 5 примітки до статті 354 КК під вимаганням у статті 368 КК України слід розуміти вимогу щодо надання неправомірної вигоди з погрозою вчинення дій або бездіяльності з використанням свого становища, наданих повноважень, влади, службового становища стосовно особи, яка надає неправомірну вигоду, або умисне створення умов, за яких особа вимушена надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

Отже така ознака, як вимагання хабара, може бути поставлена за провину за наявності трьох основних чинників: 1) ініціатором давання (одержання) хабара є службова особа хабароодержувач; 2) пропозиція про давання (одержання) хабара має характер вимоги (примусу), що підкріплюється: або відкритою погрозою, або створенням таких умов, які переконують хабародавця в наявності реальної небезпеки (прихована погроза) його правам та законним інтересам, що змушує його погодитися з вимогою хабароодержувача; 3) дії, виконанням (невиконанням) яких погрожує вимагач, зумовлені його службовим становищем і, головне, мають протиправний характер та спрямовані на заподіяння шкоди правам та законним інтересам хабародавця.

Таким чином прохання чи пропозиція надати неправомірну вигоду відрізняється від її вимагання лише відсутністю погрози законним інтересам особи.».

Дослідженими судом доказами, що надані стороною обвинувачення не встановлено ні погроз, ні створення реальних умов примусу ОСОБА_7 , до надання ним неправомірної вигоди, та не доведено прокурором, які негативні наслідки мали би настати для ОСОБА_7 чи очолюваного ним медичного закладу, у разі ненадання неправомірної вигоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 під час зустрічі з ОСОБА_7 просив надати спочатку меблі для комп`ютерів, потім мова йшла про самі комп`ютери, а потім почали говорити про гроші для оплати за виконані ремонтні роботи. Під час розмови ОСОБА_7 погодився надати столи для комп`ютерів, але і не відмовився надати кошти в сумі 3000 гривень.

З показів ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_4 не вимагав і не наполягав на передачі неправомірної вигоди до отримання ОСОБА_7 довідок про відсутність судимості працівників лікарні, і вже після їх отримання зателефонував і нагадав про їх домовленість. Тільки тоді у ОСОБА_7 виникла образа на ОСОБА_4 за те, що він вимагає подяку за роботу, яку повинен виконувати згідно своїх посадових обов`язків, і тільки тоді він звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладений у Постанові ККС ВС від 21.01.2020 у справі № 754/17019/17 (провадження № 51-2568км19), стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З огляду на встановлені в судовому засіданні факти, суд керуючись стандартом доведення винуватості «поза розумним сумнівом» вважає, що органом досудового розслідування не доведено факту вимагання неправомірної вимоги у ОСОБА_7 зі сторони ОСОБА_4 , тому така кваліфікуюча ознака, як «поєднане з вимаганням неправомірної вигоди» підлягає виключенню.

Стосовно заперечень сторони захисту про визнання недопустими доказів, а саме: Клопотання про дозвіл на проведення НСРД від 23.11.2016 №17-1659т (розсекречено 21.05.2019 акт №20-45нт); Ухвали про надання дозволу на проведення НСРД від 24.11.2016 №1854т (розсекречено 27.05.2019 акт №817нт); Постанови про надання дозволу на проведенням НСРД - контроль за вчиненням злочину від 24.11.2016 №15/1-1663т (розсекречено 21.05.2019 акт №20-45нт); Доручення від 24.11.2016 №15/1-1664т (розсекречено 21.05.2019 акт №20-45нт., через невідкриття їх стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України та ненадання доказів вжиття до 17.01.2017 заходів чи активних дій щодо розсекречення вказаних документів, суд вважає їх недоведеними.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 640/6847/15-к від 16.10.2019 та Першої судової палати Касаційного, кримінального суду Верховного Суду у справі № 737/838/16-к від 11.05.2021 відповідно до яких, 1. Якщо сторона обвинувачення під час досудового розслідування своєчасно вжила всі необхідні та залежні від неї заходи, спрямовані на розсекречення процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД, однак такі документи не були розсекречені з причин, що не залежали від волі і процесуальної поведінки прокурора, то суд не може автоматично визнавати протоколи НСРД недопустимими доказами з мотивів невідкриття процесуальних документів, якими санкціоноване їх проведення. 2. Процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (ухвали, постанови, клопотання) та які на стадії досудового розслідування не було відкрито стороні захисту в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України з тієї причини, що їх не було у розпорядженні сторони обвинувачення (процесуальні документи не були розсекречені на момент відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження), можуть бути відкриті іншій стороні під час розгляду справи у суді за умови своєчасного вжиття прокурором всіх необхідних заходів для їх отримання. 3. Якщо сторона обвинувачення не вжила необхідних та своєчасних заходів, що спрямовані на розсекречення процесуальних документів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД і яких немає в її розпорядженні, то в такому випадку має місце порушення норм статті 290 КПК України. 4. Якщо у ході розгляду кримінального провадження у суді було задоволене повторне клопотання прокурора про розсекречення процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД, і розсекречено їх, то відповідні процесуальні документи як такі, що отримані стороною обвинувачення після передачі справи в суд, повинні бути відкриті згідно з частиною одинадцятою статті 290 КПК України. 5. Якщо процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД, розсекречені під час судового розгляду, і сторона захисту у змагальному процесі могла довести перед судом свої аргументи щодо допустимості доказів, отриманих у результаті НСРД, в сукупності з оцінкою правової підстави для їх проведення, то суд повинен оцінити отримані докази та вирішити питання про їх допустимість. 6. У випадку розкриття процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД після передачі кримінального провадження до суду, суд зобов`язаний забезпечити стороні захисту достатній час та реальну можливість для доведення перед судом своєї позиції щодо належності та допустимості доказів, отриманих в результаті НСРД в комплексі із процесуальною підставою для проведення НСРД з метою реалізації принципу змагальності.

Оскільки судом встановлено, що стороною обвинувачення вжито всіх необхідних та залежних від неї заходів, спрямованих на розсекречення процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД, однак вони не були розсекречені до моменту передачі справи у суд з причин, що не залежали від волі або процесуальної поведінки прокурора. Крім того, зважаючи на значний проміжок часу розгляду даного кримінального провадження, суд вважає, що у сторони захисту було достатньо часу для підготовки до захисту від звинувачень сторони обвинувачення.

Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що процесуальні документи про надання дозволу на проведення НСРД не є самостійним доказом у кримінальному провадженні. Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Процесуальні ж документи, які стали підставою для проведення НСРД, не є документами у розумінні частини другої статті 99 КПК України, оскільки не містять зафіксованих та зібраних оперативними підрозділами фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб або групи осіб.

Отже, процесуальні документи про дозвіл на проведення НСРД (в тому числі і відповідна ухвала слідчого судді) повинні досліджуватися судом під час розгляду справи у суді першої інстанції з метою оцінки допустимості доказів, отриманих в результаті НСРД.

Крім того, судом встановлено, що 17.01.2017 року у відповідності до вимог ст. ст. 111, 112, 253 КПК України процесуальним прокурором повідомлено ОСОБА_4 , а також, його захисника про тимчасове обмеження конституційних прав підозрюваного ОСОБА_4 під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні.

У даному повідомленні також вказано, що ухвалою слідчого судді апеляційного суду Рівненської області від 24.11.2016 року за клопотанням слідчого, погодженого із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво, надано дозвіл на проведення відносно ОСОБА_4 негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. ст. 260, 263, 269 КК України - аудіо, - відео контроль особи, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та спостереження за особою, зі строком дії ухвали до 02.12.2016 року (включно).

24.11.2016 прокурором у кримінальному провадженні винесено постанову про проведення відносно ОСОБА_4 негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину, зі строком дії постанови до 03.12.2016 (включно).

Виконання зазначених рішень прокурора та суду доручено співробітникам оперативного підрозділу - УВБ у Рівненській області ДВБ Національної поліції України.

На виконання ухвали суду від 24.11.2016 року та постанови прокурора від 24.11.2016, оперативним підрозділом проведено негласні слідчі (розшукові) дії, а за їх результатами складено відповідні протоколи, які у встановленому порядку скеровані прокурору.

28.11.2016 постановою прокурора у кримінальному провадженні, подальше виконання негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. ст. 260, 263, 269, 271 КПК України, припинено.

Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання недопустими доказів сторони обвинувачення з причини невідкриття їх стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України та ненадання доказів вжиття до 17.01.2017 заходів чи активних дій щодо розсекречення вказаних документів та неповідомлення ОСОБА_4 про тимчасове обмеження його конституційних прав.

Стосовно заперечень сторони захисту про визнання недопустими доказів, а саме, заяви ОСОБА_7 від 22.11.2016 року з додатком до неї, та висновку експерта № 6196/6197 від 11.01.2017 року судової криміналістичної експертизи відеозвукозапису, через подання заяви з аудіо записом розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 до внесення відомостей до ЄРДР, визнання висновку експерта № 6196/6197 від 11.01.2017 року, посилкою на доктрину «плодів отруйного дерева», суд вважає дані заперечення недоведеними.

Зокрема, як встановлено під час судового розгляду, заява ОСОБА_7 від 22.11.2016 року з додатком до неї стала лише підставою для внесення 22.11.2016 відомостей до ЄРДР за № 0000209, а висновки експерта № 6196/6197 від 11.01.2017 року та № 6198/6199 від 11.01.2017 року за результатами судової криміналістичної експертизи відеозвукозапису, встановили лише, що на досліджуваній фонограмі зафіксоване усне мовлення ОСОБА_7 та ОСОБА_4 та зафіксували відсутність ознак монтажу.

Таким чином, дані документи підтверджують волевиявлення свідка ОСОБА_7 направлене на повідомлення правоохоронних органів про злочин та автентичність усного мовлення ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на фонограмі, що жодним чином не впливає на доведення чи спростування винуватості ОСОБА_4 в отриманні неправомірної вигоди.

Інші недоліки документів, на які звертає увагу сторона захисту у своїх запереченнях та в клопотанні про визнання доказів недопустимими, по своїй правовій природі не набувають такого значення, щоб впливати на доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України і не можуть бути покладені судом в основу виправдувального вироку.

Таким чином, суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, приходить до переконання, що під час судового розгляду, поза розумним сумнівом, знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме, одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само в проханні надати таку вигоду для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, службовою особою, яка займає відповідальне становище.

При призначенні покарання суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким злочином та у відповідності до примітки ст. 45 КК України є корупційним злочином. Обвинувачений у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на „Д" обліку не перебуває, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи та за місцем проживання, має на утриманні онкохвору дружину ОСОБА_151 , офіційно працевлаштований в ТОВ «Нова Пошта», відомості про те, що він не може відбувати покарання по стану здоров`я або з інших причин суду невідомі.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопрушення, особу винного, а також те, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, відповідно до примітки ст. 45 КК України, є корупційним злочином, що унеможливлює, у відповідності до ч. 1 ст. 75 КК України застосування до обвинуваченого звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку про призначення покарання в межах санкції визначеної ч. 3 ст. 368 КК України з відбуванням покарання у виправно-трудовій установі та призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах та посади пов`язані з організаційно розпорядчими функціями в органах державної влади, з конфіскацією частини належного йому майна.

Враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що ОСОБА_4 без поважних причин не з`являвся в судові засідання, має постійне місце проживання та місце роботи, суд вважає, що підстав обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою або іншого запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу нема.

Згідно ст. 54 КК України , засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Дана стаття не зобов`язує суд позбавляти засуджену особу спеціального звання, але надає право це зробити. Таким чином, законодавець відносить вирішення даного питання до дискреційних повноважень суду.

З огляду на встановлені під час судового слідства обставини, а саме: значний час служби ОСОБА_4 в органах поліції, відсутність вимагання неправомірної вигоди, суд не вбачає підстав для позбавлення спеціального звання «підполковник поліції» присвоєного наказом ГУНП в Рівненській області № 24 о/с від 07.11.2015 року.

По справі проведено ряд експертиз за ухвалою суду. Ці судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах та посади пов`язані з організаційно розпорядчими функціями в органах державної влади на строк 1 (один) рік, з конфіскацією (однієї четвертої) частини належного йому майна.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_4 термін попереднього ув`язнення, починаючи з 28.11.2016 року по 30.11.2016 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбуття основного покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 8588,70 (вісьми тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 70 копійок.

Речові докази: поліетиленовий спецпакет Експертної служби МВС України № 1664867, в якому опечатано змиви з пальців та з долонь обох рук ОСОБА_4 , вилучені під час проведення його освідування 28.11.2016, а також контрольний зразок бинта; поліетиленовий спецпакет Експертної служби МВС України № 2817370, в якому опечатано аркуш паперу зі зразком люмінесцентного фломастера;поліетиленовий спецпакет Експертної служби МВС України № 2817371, в якому опечатано марлевий тампон зі зразком спеціального невидимого люмінесцентного барвника (спрея) «Промінь-1», поліетиленовий пакет, в якому опечатано блокнот в обкладинці коричнюватого кольору із рукописними записами, вилучений під час проведення обшуку 28.11.2016 в службовому кабінеті ОСОБА_4 - знищити.

Конверт в якому опечатано: оптичний CD-R-диск марки «DATEX», який ОСОБА_7 додав до своєї заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.11.2016; оптичний DVD-R диск марки «ALERUS», на якому записано файл «MOV037» із відеозаписом особистого обшуку ОСОБА_4 та обшуку його службового кабінету в приміщенні ГУНП в Рівненській області за адресою м. Рівне вул. Хвильового,2, від 28.11.2016, а також із початком проведення освідування ОСОБА_4 від 28.11.2016; оптичний DVD-R диск марки «ALERUS», на якому записано файл «MOV038» із відеозаписом продовження проведення освідування ОСОБА_4 від 28.11.2016; оптичний CD-R диск марки «Artex» із аудіозаписом судового засідання від 30.11.2016 по розгляду слідчим суддею Рівненського міського суду ОСОБА_152 клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (справа суду № 569/15736/16-к), оптичний DVD-Rдиск марки «ALERUS», на якому записано файл «MOV039» із відеозаписом допиту ОСОБА_4 як підозрюваного від 28.11.2016, оптичний DVD-R диск марки «ALERUS», на якому записано відеофайл «MOV03A» із відеозаписом відібрання у свідка ОСОБА_7 експериментальних зразків голосу від 30.11.2016, карта пам`яті «ApacermicroSDHCUHS-I 16Gbclass 10» № 13н/т від 24.11.2016 із відеозаписом результатів проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-відео контроль особи ОСОБА_4 ; оптичний носій - DVD-R диск марки «Alerus» (вх. № 28850, вих. № 19146/3/КТ від 12.12.2016), на який записано файли з інформацією, знятою з каналів зв`язку - мобільних телефонів операторів ПрАТ «Київстар» - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Мобільний телефон марки «LENOVO A-1000», вилучений під час проведення обшуку 28.11.2016 в службовому кабінеті ОСОБА_4 ; автомобіль марки Opel Astra НОМЕР_4 , грошові кошти у окремих конвертах в сумах 355 (триста п`ятдесят п`ять гривень), 770 (сімсот сімдесят) гривень, 5000 (п`ять тисяч) гривень, на загальну суму 6125 (шість тисяч сто двадцять п`ять) гривень, які виявлені та вилучені під час проведення обшуку 28.11.2016 у службовому кабінеті ОСОБА_4 - повернути ОСОБА_4 .

Службове посвідчення - спеціальний жетон № 0050715, серії РВП № 001770, видане 20.10.2016 та дійсне до 20.10.2020, підполковнику поліції ОСОБА_4 - начальнику управління інформаційної підтримки та координації поліції «102», вилучене під час проведення обшуку 28.11.2016 в службовому кабінеті ОСОБА_4 - повернути в ГУНП в Рівненській області.

Грошові кошти на загальну суму 3000 (три тисячі) гривень, серед яких - тридцять купюр номіналом по сто гривень кожна серій та номерів: ЕЖ1612194, ЗИ4711691, ЗЦ8850536, МЕ2299326, ЕЮ1399481, ГБ6653120, ЕЧ8122578, КК4742934, ЕЗ6273984, ВД9396109, ЕЖ8681675, АЄ3342830, ВХ8077835, ЕЖ5456512, КП3767997, МК5547755, МП3524213, ЕЯ6139268, КС6886925, КИ8505996, БР2472597, ЗА4125436, ЕЯ1319649, МЛ1905138, КЄ6372616, КБ2099839, КТ2142047, КЙ2522054, КК7742977, БС5364943, зі слідами помічення люмінесцентною речовиною, які ОСОБА_4 одержав у якості неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , вилучені під час обшуку 28.11.2016 і які знаходяться в опечатаному Рівненським міським судом Рівненської області, 26.09.2025 року цінному пакеті - повернути до Рівненського управління ДВБ НПУ.

Скасувати арешт:

Накладений Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2016 (у справі № 569/15719/16-к) на службове посвідчення - спеціальний жетон № 0050715, серії РВП № 001770, видане 20.10.2016 та дійсне до 20.10.2020, підполковнику поліції ОСОБА_4 - начальнику управління інформаційної підтримки та координації поліції «102», вилучене під час проведення обшуку 28.11.2016 в службовому кабінеті ОСОБА_4 .

Накладений Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2016 (у справі № 569/15719/16-к). на грошові кошти у окремих конвертах в сумах 355 (триста п`ятдесят п`ять гривень), 770 (сімсот сімдесят) гривень, 5000 (п`ять тисяч) гривень, на загальну суму 6125 (шість тисяч сто двадцять п`ять) гривень, які виявлені та вилучені під час проведення обшуку 28.11.2016 у службовому кабінеті ОСОБА_4 та запаковано у цінний пакет «№ 4 «Для пакетів. Прокуратура Рівненської області».

Накладений Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2016 (у справі № 569/15719/16-к) - на грошові кошти на загальну суму 3000 (три тисячі) гривень, серед яких - тридцять купюр номіналом по сто гривень кожна серій та номерів: ЕЖ1612194, ЗИ4711691, ЗЦ8850536, МЕ2299326, ЕЮ1399481, ГБ6653120, ЕЧ8122578, КК4742934, ЕЗ6273984, ВД9396109, ЕЖ8681675, АЄ3342830, ВХ8077835, ЕЖ5456512, КП3767997, МК5547755, МП3524213, ЕЯ6139268, КС6886925, КИ8505996, БР2472597, ЗА4125436, ЕЯ1319649, МЛ1905138, КЄ6372616, КБ2099839, КТ2142047, КЙ2522054, КК7742977, БС5364943, зі слідами помічення люмінесцентною речовиною, які ОСОБА_4 одержав у якості неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , вилучені під час обшуку 28.11.2016 і які знаходяться в опечатаному Рівненським міським судом, 26.09.2025 року цінному пакеті.

Накладений Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2016 року у справі № 569/15745/16-к - на автомобіль марки Opel Astra НОМЕР_4 .

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_153