СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/993/26
ун. № 759/4823/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2018 року за №0004299 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мала Виска, Кіровоградської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, незаміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.357 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника Акціонерного товариства «Укрсиббанк» ОСОБА_6 ,

встановив:

26.02.2026 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2018 року за №0004299, про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.357 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності та просила його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник клопотання прокурора підтримали, просили його задовольнити. Підозрюваній наслідки закриття провадження з цих підстав роз`яснені та зрозумілі.

Представник потерпілого ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що вона в період часу з 17.11.2017 по 12.12.2017, знаходячись на території Святошинського району м. Києва, шляхом обману, заволоділа чужим майном, яке належить АТ «Укрсиббанк» (), завдавши майнову шкоду на загальну суму 41516 грн.

Так, ОСОБА_4 , у невстановлені дізнанням час та місці, але не пізніше 17.11.2017, шляхом знахідки, придбала поліетиленовий пакет, в якому знаходились: паспорт громадянки України на бланку серії НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві 20.05.2014у на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з карткою фізичної особи-платника податків № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , паспорт громадянки України на бланку серії НОМЕР_3 , виданий Лебединським МРВ УМВС України в Сумській обл. 03.09.1999 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з карткою фізичної особи-платника податків № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_8 , а також паспорт громадянки України серії НОМЕР_5 , виданий Лугинським РВ УМВС України в Житомирській обл. 10.02.1996 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з карткою фізичної особи-платника податків № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_9 . Оглянувши знайдені документи, ОСОБА_4 виявила схожість власних рис обличчя з зовнішністю осіб, які були зображені на наявних в паспортах фотокартках, вирішивши незаконно заволодіти вищевказаними важливими особистими документами на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою їх подальшого особистого використання.

Незабаром ОСОБА_4 дізналась про надання АТ «Укрсиббанк» () споживчих кредитів на придбання побутової техніки в мережі магазинів «ROZETKA» та, не маючи постійного місця роботи та інших джерел доходів, вирішила заволодіти, шляхом обману, даним чужим майном, а саме грошовими коштами АТ «Укрсиббанк».

З цією метою, ОСОБА_4 , 17.11.2017, у невстановлений дізнанням час, взявши паспорт громадянки України на бланку серії НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РВ ГУ МВС України в м. Києві 20.05.2014 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з карткою фізичної особи-платника податків № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , прибула до відділення № 761 АТ «Укрсиббанк», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Леся Курбаса, 5-В, де звернулась до фінансового консультанта АТ «Укрсиббанк» ОСОБА_10 , повідомивши про своє бажання отримати кредит на попередньо обраний нею товар, а саме: холодильник «Samsung RB33J3201SA», вартістю 14399 грн., який реалізується ТОВ ОТК «Європлюс», який є оператором роздрібної мережі магазинів «ROZETKA», надавши на підтвердження своєї особи оригінали вищевказаних документів. Будучи введеною в оману ОСОБА_4 , фінансовий консультант АТ «Укрсиббанк» ОСОБА_10 уклала з останньою від імені АТ «Укрсиббанк» договір про надання споживчого кредиту №00 від 17.11.2017, на підставі якого остання отримала в ТОВ ОТК «Європлюс» товар, а саме: холодильник «Samsung RB33J3201SA», яким розпорядилась на власний розсуд, умисно не виконавши в подальшому своїх зобов`язань за кредитним договором, чим завдала АТ «Укрсиббанк» () майнову шкоду на суму 14399 грн.

Продовжуючи далі свої протиправні дії, спрямовані на заволодіння, шляхом обману, чужим майном, а саме: грошовими коштами АТ «Укрсиббанк», ОСОБА_4 , 12.12.2017, у невстановлений дізнанням час, взявши паспорт громадянки України на бланку серії НОМЕР_3 , виданий Лебединським МРВ УМВС України в Сумській обл. 03.09.1999 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з карткою фізичної особи-платника податків № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_8 , прибула до відділення № 290 АТ «Укрсиббанк», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 71/2, де звернулась до фінансового консультанта АТ «Укрсиббанк» ОСОБА_11 , повідомивши про своє бажання отримати кредит на попередньо обраний нею товар, а саме: холодильник «Samsung RB33J3201SA», вартістю 14419 грн., який реалізується ТОВ ОТК «Європлюс», надавши на підтвердження своєї особи оригінали вищевказаних документів. Будучи введеною в оману ОСОБА_4 , фінансовий консультант АТ «Укрсиббанк» ОСОБА_11 уклала з останньою від імені АТ «Укрсиббанк» договір про надання споживчого кредиту № 0 від 12.12.2017, на підставі якого остання отримала в ТОВ ОТК «Європлюс» товар, а саме: холодильник «Samsung RB33J3201SA», яким розпорядилась на власний розсуд, умисно не виконавши в подальшому своїх зобов`язань за кредитним договором, чим завдала АТ «Укрсиббанк» () майнову шкоду на суму 14419 грн., а всього на загальну суму 27117 грн.

Продовжуючи далі свої протиправні дії, спрямовані на заволодіння, шляхом обману, чужим майном, а саме: грошовими коштами АТ «Укрсиббанк», ОСОБА_4 , цього ж дня, 12.12.2017, у невстановлений дізнанням час, взявши паспорт громадянки України серії НОМЕР_5 , виданий Лугинським РВ УМВС України в Житомирській обл. 10.02.1996 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з карткою фізичної особи-платника податків № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_9 , прибула до відділення № 993 АТ «Укрсиббанк», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Академіка Палладіна, 18/30, де звернулась до фінансового консультанта АТ «Укрсиббанк» ОСОБА_12 , повідомивши про своє бажання отримати кредит на попередньо обраний нею товар, а саме: духову шафу електричну «Hotpoint Ariston FA2 544 JC IX HA» та пральну машину «Whirlpool AWS 63013», на загальну суму 12698 грн., які реалізуються ТОВ ОТК «Європлюс», надавши на підтвердження своєї особи оригінали вищевказаних документів. Будучи введеною в оману ОСОБА_4 , фінансовий консультант АТ «Укрсиббанк» ОСОБА_12 , уклала з останньою від імені АТ «Укрсиббанк» договір про надання споживчого кредиту № 0 від 12.12.2017, на підставі якого остання отримала в ТОВ ОТК «Європлюс» товар, а саме: духову шафу електричну «Hotpoint Ariston FA2 544 JC IX HA» та пральну машину «Whirlpool AWS 63013», якими розпорядилась на власний розсуд, умисно не виконавши в подальшому своїх зобов`язань за кредитним договором, чим завдала АТ «Укрсиббанк» () майнову шкоду на загальну суму 12698 грн., а всього на загальну суму 41516 грн.

Отже, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , у невстановлені дізнанням місці та час, але не пізніше 17.11.2017, незаконно заволоділа паспортами та іншими важливими особистими документами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_4 , у невстановлені дізнанням час та місці, але не пізніше 17.11.2017, шляхом знахідки, придбала поліетиленовий пакет, в якому знаходились: паспорт громадянки України на бланку серії НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві 20.05.2014у на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з карткою фізичної особи-платника податків № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , паспорт громадянки України на бланку серії НОМЕР_3 , виданий Лебединським МРВ УМВС України в Сумській обл. 03.09.1999 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з карткою фізичної особи-платника податків № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_8 , а також паспорт громадянки України серії НОМЕР_5 , виданий Лугинським РВ УМВС України в Житомирській обл. 10.02.1996 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з карткою фізичної особи-платника податків № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_9 .

Оглянувши знайдені документи, ОСОБА_4 виявила схожість власних рис обличчя з зовнішністю осіб, які були зображені на наявних в паспортах фотокартках, вирішивши незаконно заволодіти вищевказаними важливими особистими документами на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою їх подальшого особистого використання.

Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що вищевказані документи на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , є важливими особистими документами, втрата яких істотно ускладнює реалізацію останнім своїх прав, свобод та законних інтересів, не вживши жодних заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження власника вищевказаних документів чи повернення їх останнім в інший спосіб, ОСОБА_4 привласнила паспорт громадянки України на бланку серії НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві 20.05.2014у на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з карткою фізичної особи-платника податків № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , паспорт громадянки України на бланку серії НОМЕР_3 , виданий Лебединським МРВ УМВС України в Сумській обл. 03.09.1999 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з карткою фізичної особи-платника податків № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_8 , а також паспорт громадянки України серії НОМЕР_5 , виданий Лугинським РВ УМВС України в Житомирській обл. 10.02.1996 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з карткою фізичної особи-платника податків № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_9 , після чого з місця вчинення кримінального проступку зникла, розпорядившись вищевказаними важливими особистими документами на власний розсуд.

Отже, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні незаконного заволодіння паспортом та іншим важливим особистим документом, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

У відповідності з приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Відповідно до положень ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), передбачала покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), передбачала покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до трьох місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

Згідно ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20 звертається увага на те, що визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Окрім того, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12.09.2022 у справі № 203/241/17 вказала, що згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК).

Судом встановлено, що з моменту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.357 КК України, за викладених вище обставин, минуло понад 8 років, докази, що підозрювана протягом цього періоду ухилялася від слідства або суду, або вчинила нове правопорушення, відсутні, отже перебіг давності не зупинявся та не переривався.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на наявність передбачених законом підстав для звільнення підозрюваної ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора, та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з підстав, визначених у ст. 49 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 285, 286, 288, 314, 395 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190, ч.3.ст.357 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2018 року за №0004299 стосовно вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.357 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1