Справа № 183/3642/25
№ 1-кп/183/1685/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001136 від 25.07.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, ФОП « ОСОБА_3 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Дмитрівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, студента Національного аерокосмічного університету, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

В провадженні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор вважає необхідним призначити кримінальне провадження до розгляду, оскільки підстав для закриття провадження немає.

Обвинувачені та їх захисники, кожен окремо, не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Дослідивши обвинувальний акт, суд вважає його таким, що відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження немає.

Суд вислухавши думку учасників процесу, вважає можливим призначити провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участю учасників процесу.

Окрім цього, захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заявила клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 та повернення застави.

Обґрунтовує клопотання тим, що відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 242 240 гривень, яку було внесено матір`ю ОСОБА_5 ОСОБА_9 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області.

Строк дії продовження обов`язків ОСОБА_5 сплинув, внесені в якості застави кошти є сімейними, та з огляду на викладені сімейні обставини, а саме змоги віддати борг, вважає за необхідне змінити запобіжний захід.

Наголошує, що ризики не віднайшли свого підтвердження з моменту внесення застави, просить змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання та повернути заставодавцю ОСОБА_9 заставу.

Захисник та обвинувачений підтримали заявлене клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення заявленого клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання про повернення застави та зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в рамках кримінального провадження ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2024 року задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , строком 60 діб. Одночасно із задоволенням клопотання слідчим суддею визначено розмір застави в сумі 242 240 гривень та на ОСОБА_10 у разі внесення застави покладено обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні. Визначений розмір застави внесено.

Строк дії застави судом не визначався, оскільки застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, твердження захисника, що строк дії застави закінчився, а тому слід повернути суму застави, суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України триває, необхідність запобіжного заходу у вигляді застави не відпала, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення застави заставодавцеві та відмову у задоволенні заявленого клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Крім цього, захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заявила клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 та повернення застави.

Обґрунтовує клопотання тим, що відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 242 240 гривень, яку було внесено матір`ю ОСОБА_4 ОСОБА_11 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області.

Строк дії продовження обов`язків ОСОБА_4 сплинув, внесені в якості застави кошти є сімейними, та з огляду на викладені сімейні обставини, а саме змоги віддати борг, вважає за необхідне змінити запобіжний захід.

Наголошує, що ризики не віднайшли свого підтвердження з моменту внесення застави, просить змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання та повернути заставодавцю ОСОБА_11 заставу.

Захисник та обвинувачений підтримали заявлене клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення заявленого клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання про повернення застави та зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в рамках кримінального провадження ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2024 року задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , строком 60 діб. Одночасно із задоволенням клопотання слідчим суддею визначено розмір застави в сумі 242 240 гривень та на ОСОБА_4 у разі внесення застави покладено обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні. Визначений розмір застави внесено.

Строк дії застави судом не визначався, оскільки застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, твердження захисника, що строк дії застави закінчився, а тому слід повернути суму застави, суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України триває, необхідність запобіжного заходу у вигляді застави не відпала, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення застави заставодавцеві та відмову у задоволенні заявленого клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 182, 202, 314 316 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні о 09.20 годині 17 березня 2026 року в залі судового засідання Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області за участю учасників процесу.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу та повернення застави відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу та повернення застави відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1