"20" лютого 2026 р. Справа № 363/5558/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_9 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальну провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000821 від 23.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Димер Вишгородського району Київської області, одружений, на утриманні має не малолітню дитину 2024 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючуза адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

встановив:

Слідчим відділом Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000821, зареєстрованому в ЄРДР 23.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

До слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області звернувся начальник відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_9 з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000821 від 23.09.2025 року, погодженого з прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує на те, що досудовим розслідування встановлено, що 23.09.2025 року, близько 19-30 год. в ОСОБА_8 , який перебував на території ПП «Техно Фіт», розташованому за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Симоненка, 3-В, на ґрунті довготривалого конфлікту, який виник з ОСОБА_10 , виник умисел на заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень.

У подальшому, ОСОБА_8 у той же час, маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та в повній мірі усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечні наслідки своїх дій у виді настання тілесних ушкоджень, яких останній у силу свого віку та значного життєвого досвіду не міг не передбачати та повинен був передбачити, під час бійки з ОСОБА_10 умисно наніс один удар кулаком лівої руки в область голови та тримаючи в правій руці предмет зовні схожий на пістолет здійснив один постріл у сторону потерпілого, внаслідок чого останній впав на землю втративши свідомість.

У той же час, ОСОБА_8 знаходячись у положенні стоячи поруч з ОСОБА_10 , який продовжував лежати на правому боці на землі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, підійшов до спини останнього та наніс два удари правою ногою по тулубу останнього.

Своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа з крововиливами під оболонки, у речовину та шлуночки головного мозку, внаслідок яких останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у приміщенні лікувального закладу КНП КОР «КОКЛ».

Працівниками поліції ОСОБА_8 23.09.2025 року о 23-02 год., затримано в порядку статті 208 КПК України та 24.09.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 121 КК України.

Слідчим суддею Вишгородського районного суду Київської області до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено до 23.02.2026 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.01.2026 року ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 23.12.2025 року скасовано, постановлено нову ухвалу, якою продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, до 23.02.2026 року включно. Визначено підозрюваному ОСОБА_8 заставу в розмірі 2 000 000гривень.

Керівником Вишгородської окружної прокуратури 18.11.2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 24.12.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 22.12.2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 24.02.2026 року.

Начальником відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_9 11.11.2025 року винесено постанову про зміну кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку з надходженням висновку судово-медичної експертизи № 308/Д-274тр-2025р. від 30.10.2025 року згідно якого, смерть ОСОБА_10 настала від відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа з крововиливами під оболонки, у речовину та шлуночки головного мозку.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне в момент заподіяння, яке спричинило смерть потерпілого, а саме вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 23.09.2025 року на території ПП «Техно Фіт», розташованому за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Симоненка, 3-В, під час якого зафіксована обстановка події, виявлено та вилучено два змиви бурого кольору; протоколом обшуку від 23.09.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на пістолет з маркуванням « НОМЕР_1 » «ФОРТ 17Р 9мм Р.А. вироблено в України» та магазин до нього; два предмети ззовні схожі на травматичні набої з маркування «Вій 9 мм. Р.А.»; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 23.09.2025 року, під час якого останній повідомив, що 23.09.2025 року разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 прийшли до ПП «Техно Фіт», та у подальшому останній разом з невідомим хлопцем пішли за кут спортивного залу. Після чого, пролунав постріл та на зустріч йшов невідомим хлопець з пістолетом в руш, а ОСОБА_10 лежав на газоні без свідомості; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_11 від 23.09.2025 року, під час якого останній впізнав ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 23.09.2025 року, під час якого останній повідомив, що працює охоронцем в ПП «Техно Фіт». 23.09.2025 року проходячи по території вказаного комплексу побачив бійку між двома хлопцями, один з яких здійснив постріл в бік іншого; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_12 від 23.09.2025 року, під час якого останній впізнав ОСОБА_8 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.09.2025 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 24.09.2025 року, під час якого останній повідомив, що 23.09.2025 року прийшов до спортивного залу ПП «Техно Фіт». Через деякий час до залу зайшов ОСОБА_13 , який поводився агресивно, та покликав ОСОБА_8 розібратися на вулицю. У подальшому між ними відбулася бійка; протоколом огляду цифрового носія інформації від 24.09.2025 року, під час якого оглянуті відеозаписи з камер відеоспостереження на території ПП «Техно Фіт»; протоколом огляду на території ПП «Техно Фіт», розташованому за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Симоненка, 3-В, під час якого виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на гільзу; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 24.09.2025 року, під час якого останній повідомив обставини подій; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.09.2025 року, під час якого остання повідомила обставини подій; висновком спіральної комп`ютерної томографії головного мозку без контрастного підсилення від 23.09.2025 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді субдуральної гематоми в правій лобно-скронево-потиличній долі зі зміщенням серединних структур, перелом кісток носу; протоколом огляду місця події від 26.09.2025 року у приміщенні моргу КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня», під час якого оглянуто труп ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , під час якого остання повідомила обставини подій; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_15 від 03.10.2025 року, під час якого вона впізнала ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 ; висновками судово-медичних експертиз; висновками судово-імунологічних експертиз.

Обґрунтовуючи клопотання про необхідність продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається, зокрема, на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, та знаючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам викладеним в клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в пунктах 1, 3 частиною 1 статті 177 КПК України.

Крім того, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження доцільно обрати щодо ОСОБА_8 , відповідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з правом внесення застави у розмірі 2 000 000гривень, як визначено ухвалою Київського апеляційного суду від 22.01.2026 року.

У випадку внесення застави визначити необхідність виконання нею наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати до слідчий, прокурор, слідчого судді чи суд за першим вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає м. Вишгород, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами у даному кримінальному провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Таким чином, менш суворі запобіжні заходи, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрювану обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою

Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали клопотання про продовження запобіжного заходу з викладених у ньому підстав та просять його задовольнити з підстав, що викладені в ньому.

Захист, адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора та висловив думку про те, що прокурором не доведено існування ризиків та підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просять застосувати інший запобіжний, а саме домашній арешт.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов д наступного висновку.

Слідчим відділення Вишгородського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000821, зареєстрованому в Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, долучено розписки підозрюваного щодо вручення йому копії клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

В рамках даного кримінального провадження 24.09.2025 року ОСОБА_8 , повідомлено про підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Керівником Вишгородської окружної прокуратури 18.11.2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 24.12.2025 року.

19.11.2025 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 22.12.2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 24.02.2026 року.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 23.12.2025 року продовжено застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під ватрою, у межах строку досудового розслідування, тобто до 23.02.2026 року

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.01.2026 року ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 23.12.2025 року скасовано, постановлено нову ухвалу, якою продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, до 23.02.2026 року включно. Визначено підозрюваному ОСОБА_8 заставу в розмірі 2 000 000гривень. На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги статті 177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених статтею 2 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, наявними у справі доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 23.09.2025 року на території ПП «Техно Фіт», розташованому за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Симоненка, 3-В; протоколом обшуку від 23.09.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на пістолет з маркуванням « НОМЕР_1 » «ФОРТ 17Р 9мм Р.А. вироблено в України» та магазин до нього; два предмети ззовні схожі на травматичні набої з маркування «Вій 9 мм. Р.А.»; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 23.09.2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_11 від 23.09.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 23.09.2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_12 від 23.09.2025 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.09.2025 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 24.09.2025 року; протоколом огляду цифрового носія інформації від 24.09.2025 року, під час якого оглянуті відеозаписи з камер відеоспостереження на території ПП «Техно Фіт»; протоколом огляду на території ПП «Техно Фіт», розташованому за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Симоненка, 3-В; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 24.09.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.09.2025 року; висновком спіральної комп`ютерної томографії головного мозку без контрастного підсилення від 23.09.2025 року; протоколом огляду місця події від 26.09.2025 року у приміщенні моргу КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня», під час якого оглянуто труп ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_15 від 03.10.2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 ; висновками судово-медичних експертиз.

Щодо наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, на які посилається прокурор у клопотаннях про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, посилання прокурора про наявність ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що всупереч пункту 5 частини першої статті 184 КПК України, прокурором не наведено жодної фактичної обставини, яка б свідчила про реальну можливість підозрюваного переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків, у клопотанні відсутні посилання на підтверджуючі матеріали.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Сама тільки тяжкість кримінального правопорушення і загрожуване покарання не може бути єдиною підставою для обрання виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Отже, практика Європейського суду з прав людини (справа «Єлоєв проти України», пункт 60) а саме, пункт 3 статті 5 Європейської конвенції з прав людини та те, що зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органі мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою.

Загальним правилом у практиці Європейського суду з прав людини є те, що особа, обвинувачена в правопорушенні, завжди має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе «відповідних і достатніх» підстав для тримання цієї особи під вартою.

Таким чином, саме держава в особі прокурора, який звертається з клопотанням до суду, має довести необхідність тримання під вартою конкретної особи. Натомість суд вирішує питання про те, чи є достатні підстави тримати особу під вартою на основі принципу змагальності та повинен обов`язково виходити з презумпції на користь свободи.

При цьому, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, якщо спочатку тяжкість злочину та підозра, що особа може втекти чи зашкодити слідству, можуть бути достатніми підставами для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, то чим довше відповідна особа знаходиться під вартою, тим більш вагомими і конкретними мають бути підстави для продовження цього заходу, про що має бути зазначено в судовому рішенні.

Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, згідно із статтею 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як встановлено під час судовому засіданні, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, працевлаштований, має за місцем проживання та реєстрації посередню характеристику, тобто має достатньо міцні стримуючі соціальні зв`язки, веде усталений спосіб життя. Зазначене підтверджується письмовими доказами, які стороною захисту надано у судовому засіданні..

Прокурором не доведено та у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваним можливо виключно в умовах ізоляції. Крім того, дані про його репутацію, які б свідчили про інше, та про дії останнього спрямовані на перешкоджання слідству, суду не надано.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги пункти 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15.07.2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого, підозрюваного на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його припинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у пункті 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Отже, слідчий суддя бере до уваги принцип невинуватості особи, враховує повагу до особистої свободи і недоторканості особи, однак зважує ці принципи у сукупності із цілями і завданнями кримінального провадження, якими у відповідності до статті 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, з урахування того, що прокурор не довів існування ризиків, на які він посилається у клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачених статтею 177 КПК України, вагомих і конкретних підстав для обрання найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою не навів, а також, що фактичний строк тримання під вартою підозрюваного становить п`ять місяців, підозрюваний має постійне місце проживання, за час перебування підозрюваного під вартою не було висунуто жодної підозри у вчиненні ними будь-якого іншого кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя доходить до висновку, що за можливе застосувати стосовно ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

За сукупності обставин встановлених слідчим суддею, беручи до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя дійшов до переконання про застосування стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю, який на даній стадії судового розслідування, буде необхідним й достатнім для забезпечення належної його процесуальної поведінки.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на останнього обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 176-197, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

В клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю в межах строку досудового розслідування, за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду в межах строку дії цього заходу забезпечення кримінального провадження

не відлучатись за межі місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

утриматись від позапроцесуального спілкування з особами, що перебувають у статусі свідків, потерпілих в межах даного кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_8 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю передати через прокурора для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити підозрюваного на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 25.02.2026 року о 13-50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1