Справа № 466/1009/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/582/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу у м. Львові в режимі відеоконференції підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави до підозрюваного ОСОБА_6 ,-

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, задоволено клопотання.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити 60 днів та рахувати з часу його затримання 10 лютого 2026 року.

Виконання ухвали доручено слідчій СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 .

Контроль за виконанням даної ухвали покладено на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 .

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , будучи обізнаним із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні вищевказаного злочину, в якому він підозрюється, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому враховуючи особу підозрюваного, обґрунтованість його підозри у вчиненні злочину, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, крім того відносно підозрюваного ОСОБА_6 у іншому кримінальному провадженні 05.12.2025 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави, з-під варти ОСОБА_6 був звільнений 12.12.2025р. у зв`язку із внесенням застави.

На вказану ухвалу підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме нічний або цілодобовий домашній арешт, оскільки має на утриманні неповнолітню дитину, дружина не працює, він є єдиним годувальником сім`ї.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує про те, що не згідний з рішенням суду першої інстанції, так як він не відмовляється від подальшої служби у військовій частині НОМЕР_1 або у будь якій іншій. Зазначає, що з 2022 року неухильно ніс службу, виконував завдання на різних напрямках.

Заслухавши доповідача, виступ захисника адвоката ОСОБА_8 , пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечив подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з матеріалами клопотання, у провадженні СВ ВП №1 ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000030 від 05.02.2026.

10 лютого 2026 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З ухвали слідчого судді слідує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчинені вказаного кримінального правопорушення підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, а саме: повідомленнями про вчинене кримінальне правопорушення, актами та матеріалами службового розслідування, протокол допиту свідка, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому слідчий суддя обгрунтовано зазначив, що існують вагомі докази, які підтверджують вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією ч.5 ст.407 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі, крім того, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , будучи обізнаним із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні вищевказаного злочину, в якому він підозрюється, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи, що стороною обвинувачення доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а тому є необхіднім обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ст. 177 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і нівелюють твердження апелянта.

Покликання апелянта про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли, застосований слідчим суддею запобіжний захід є співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.

Колегія суддів апеляційного суду порушень норм КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали не вбачає та вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя, врахував ці положення закону та навів в ухвалі достатні обгрунтування щодо не визначення розміру застави.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог апелянта немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 лютого 2026 року, якою застосовано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4