УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року

м. Київ

справа № 299/2060/22

провадження № 51 - 829 впс 26

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши подання Закарпатського апеляційного суду про направлення кримінального провадження (справа №299/2060/22) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185,ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 186 та ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України (далі- КК), з одного суду апеляційної інстанції до іншого,

встановив:

Подання, яке надійшло до Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), обґрунтовується тим, що у Закарпатському апеляційному суді неможливо утворити склад суду для розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , оскільки в наявності немає судді-доповідача з числа суддів судової палати з розгляду кримінальних справ, які мають право приймати участь у розгляді даних матеріалів провадження.

Перевіривши доводи наведені у поданні, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КПК суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Як вбачається з матеріалів провадження за поданням, 19 лютого 2026 року до Закарпатського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2026 року.

Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 лютого 2026 року призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

За змістом подання, до складу суддів судової палати з розгляду кримінальних справ входять судді ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які приймали участь у цьому ж провадженні під час досудового розслідування, а тому їх виключено з автоматизованого розподілу судової справи на підставі ч. 1 ст. 76 КПК.

Вказані обставини виключають можливість виконання Закарпатським апеляційним судом вимог ч. 4 ст. 31 КПК щодо забезпечення здійснення розгляду кримінального провадження, оскільки не можна визначити головуючого у справі із суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та сформувати колегію у цьому провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити подання апеляційного суду та направити вказані матеріали провадження до Львівського апеляційного суду, як найбільш територіально наближеного суду, для розгляду.

Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд

постановив:

Подання Закарпатського апеляційного суду задовольнити.

Кримінальне провадження №299/2060/22) за обвинуваченням ОСОБА_4 , направити для розгляду до Львівського апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3