УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня2026 року

м. Київ

справа № 487/789/26

провадження № 51-844впс26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

у режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 , про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Встановив:

У клопотанні, що надійшло до Верховного Суду в порядку, визначеному ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), захисник просить направити згадане вище кримінальне провадження із Заводського районного суду м. Миколаєва до Шевченківського районного суду м. Києва.

Аргументуючи свої вимоги, захисник ОСОБА_5 стверджує, що із формулювання обвинувачення вбачається, що ОСОБА_6 інкриміновано пособництво в закінченому шахрайстві, момент закінчення якого сторона обвинувачення пов`язує з отриманням, акумулюванням та розпорядженням грошима, зарахованими на рахунок юридичної особи - ТОВ «Агроконтиненталь», зареєстрованої в Шевченківському районі м. Києва. Ураховуючи викладене, захисник вказує, що саме ця адміністративно-територіальна одиниця є місцем вчинення кримінального правопорушення в розумінні ст. 32 КПК.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали клопотання, вивчивши наявні матеріали провадження, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що вказане вище клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 34 КПК передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що воно надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Приписами ч. 1 ст. 32 КПК визначено, зокрема, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який надалі продовжено до 04 травня 2026 року.

Особливий режим судового розгляду в умовах воєнного стану врегульовано, зокрема ст. 615 КПК за змістом ч. 9 якої (у редакції Закону України від 27 липня 2022 року № 2462-IX, який набрав чинності 25 серпня 2022 року) під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з наявними в Суду матеріалами обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27

ч. 5 ст. 190 КК, надійшов до Заводського районного суду м. Миколаєва. Судовий розгляд у зазначеному провадженні не розпочато.

Відповідно до копії обвинувального акта більш тяжким кримінальним правопорушенням, із інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_6 , є злочин, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 190 КК - умисне сприяння вчиненню іншими особами кримінального правопорушення (пособництво), а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

За загальним правилом визначення територіальної підсудності розгляд кримінального провадження здійснюється в тому суді, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення або вчинено більш тяжке кримінальне правопорушення. Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК належить до обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Причому «місце вчинення кримінального правопорушення» в контексті ч. 1 ст. 32 КПК розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, - це одиниця адміністративно-територіального устрою, на підставі якого побудована судова система в цілому.

У цьому провадженні, з урахуванням викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, не вбачається конкретного місця (адміністративно-територіальної одиниці), де саме обвинувачений, за версією органу досудового розслідування, вчинив інкриміноване діяння, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 190 КК.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що шахрайство вважається закінченим із моменту переходу чужого майна у володіння винного або з моменту отримання ним права розпоряджатися таким майном. Для розпорядження грошовими коштами, що перебувають на банківському рахунку, їх зняття з рахунку не є обов`язковим. Особа має можливість користуватися чи розпорядитися ними в будь-якому місці, де наявна відповідна технічна можливість для цього.

Ураховуючи викладене, твердження захисника про те, що місцем вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 190 КК, є місцезнаходження юридичної особи ТОВ «Агроконтиненталь» (Шевченківський район м. Києва), на банківський рахунок якої здійснено переказ грошей, не є слушними.

За таких обставин безпідставними є доводи захисника ОСОБА_5 щодо наявності підстав для направлення кримінального провадження відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК до Шевченківського районного суду м. Києва.

Таким чином, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника та направлення зазначеного вище кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 , про направлення кримінального провадження (справа № 487/789/26) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 190 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3