Справа № 947/6436/26
Провадження № 1-кс/947/2036/26
УХВАЛА

про відмову у поновленні процесуального строку

і про повернення скарги

17.02.2026 м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши клопотання заявника ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку на подання скарги на бездіяльність уповноваженої особи ВП№4 ОРУП№1 ГУПН в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2026 до Київського районного суду м.Одеси надійшла скарга заявника ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №4 ОРУП №1 ГУПН в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Одночасно заявник клопоче про поновлення процесуального строку на подання скарги на вказану бездіяльність службових осіб правоохоронного органу.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається заявнику, якщо скарга подана після закінчення десятиденного строку, і слідчий суддя за клопотанням заявника не знайде підстав для поновлення процесуального строку.

Заявник в обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку на подання скарги зазначив, що він 01.12.2025 звернувся до СКП ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області з заявою про злочин.

Посадова особа ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, прийнявши його заяву, надіслала заяву про злочин до ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Про цей факт та про невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою, йому стало відомо 29.01.2026 лише після адвокатського запиту з листа начальника ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області №43028-2026 від 04.02.2026 (856335). Тому, саме з цієї дати, на думку заявника, починається перебіг строку на оскарження бездіяльності посадової особи.

Після чого він 06.02.2026 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи ВП №4 ОРУП №1 ГУПН в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вказана скарга ухвалою слідчого судді від 09.02.2026 (справа №947/5939/26, провадження 1-кс/947/1889/26) була йому повернула через відсутність клопотання про поновлення процесуального строку на подання скарги на вказану бездіяльність службових осіб правоохоронного органу.

Відповідну ухвалу він отримав 09.02.2026.

10.02.2026 він повторно звернувся до Київського районного суду м.Одеси зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи ВП№4 ОРУП№1 ГУПН в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, та клопотанням про поновлення процесуального строку на подання скарги на вказану бездіяльність службових осіб правоохоронного органу.

Заявник, приймаючи участь в судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив поновити процесуальні строки на подання скарги.

Дослідивши скаргу із додатками, слідчий суддя відповідно до ст.117, п.3 ч.2 ст.304 КПК України дійшов висновку про відсутність законних підстав для поновлення процесуального строку.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Дотримання процедури, встановленої законом, є важливою гарантією права кожного на свободу та особисту недоторканність в розумінні ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMELNYKv.UKRAINE) (заява № 72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Згідно рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях ЄСПЛ також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавиться провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як видно з поданої скарги та доданих до неї документів, заявник 01.12.2025 звернувся до ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області з заявою про злочин.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тобто, заявник ОСОБА_3 , після подачі ним 01.12.2025 заяви про злочин до ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, повинен був з наступного дня протягом десяти діб цікавитися у посадової особи правоохоронного органу про виконання вимог ч.1 ст.214 КПК України, і в цей термін подати скаргу.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Разом з тим, заявник, умисно або випадково, проявивши пасивність, цей строк пропустив.

Лише через, майже, два місяця з дня звернення з заявою про злочин, після адвокатського запиту йому стало відомо про оскаржувану бездіяльність. При цьому заявник дізнався про порушення права не 29.01.2026, яким датований адвокатський запит, а пізніше - 04.02.2026, коли сторона отримала лист-відповідь на адвокатський запит.

Заявник ОСОБА_3 помилково вважає, що десятиденний строк на оскарження необхідно рахувати з дня отримання листа-повідомлення ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 04.02.2026, оскільки даний лист не є процесуальним рішенням у формі постанови.

Тому, наведені заявником причини пропуску процесуального строку не є поважними, а заявник міг вчасно реалізувати своє право.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу (постанова ВП ВС від 12.06.2024 у справі №756/11081/20).

В основу прийнятого рішення слідчий суддя також кладе правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 21.01.2016 року у справі №5-259кс15, згідно якого правило дотримання процесуального строку для подання скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи, в яких порушуються відповідні питання, розглядалися впродовж розумного часу, не змушували органи влади та інші зацікавлені особи перебувати у стані невизначеності. Процесуальним Законом потенціальному заявнику встановлюється достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу. Процесуальні строки чітко окреслюють часові межі, після закінчення якого контрольна функція Суду не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.117, 303, 304 і 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити заявнику ОСОБА_3 у задоволені клопотання про поновлення процесуального строку на подання скарги на бездіяльність уповноваженої особи ВП№4 ОРУП№1 ГУПН в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Повернути заявнику ОСОБА_3 скаргу разом з усіма доданими до скарги документами.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_3 , що він відповідно до ч.7 ст.304 КПК України не позбавлений права на повторне звернення до слідчого судді з цим же питанням в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, заявник ОСОБА_3 або його представник вправі звернутися до уповноваженої особи з тією ж заявою про вчинення кримінального правопорушення, після чого ретельно слідкувати за перебігом процесуального строку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1