Справа № 462/9699/23
провадження 1-кп/462/182/26
У Х В А Л А

17 лютого 2026 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі

судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Львові клопотання про призначення додаткової експертизи аудіо та відео матеріалів, -

в с т а н о в и в:

В Залізничному районному суді м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 189 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про призначення додаткової експертизи аудіо та відео матеріалів НСРД. Дане клопотання обґрунтоване тим, що у висновку експерта №94/4 від 23.11.2023р. експертом не надано відповідь на запитання слідчого: «Чи містять вказані записи розмов ознаки монтажу?», оскільки в його розпорядження не передано запитувані ним у клопотанні технічні записи мовлення. Стороною захисту ставиться під сумнів зміст протоколів НСРД та відповідних записів з точки зору компіляції відомостей.

В судовому засіданні прокурор заперечив проти призначення додаткової експертизи, оскільки при проведенні вказаної експертизи експерту необхідно передавати техніку, за допомогою якої здійснювалось НСРД, яка перебуває на балансі СБУ. Так як при проведенні первинної експертизи передача таких засобів була неможлива, тому при додатковій експертизі виконати вимоги експерта буде також неможливо.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд виходив з наступного.

Стороною захисту ставиться під сумнів висновок експерта №94/4 від 23.11.2023р., відповідно до якого при проведенні дослідження не можливо встановити ознак монтажу так як експертові не надано апаратури, за допомогою якої здійснено записи розмов. ( а.с. 71 т. 3).

Відповідно до ч. 1 ст.332КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Отже, передумовою для залучення експерта та призначення експертизи є встановлення обставин, закріплених статтею 242 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

У силу ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

(1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експерта не дав змови усунути виявлені суперечності;

(2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені ч. 2 ст. 509 цього Кодексу;

(3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Відповідно до пункту 1.2.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.

Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання.

Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Проведення додаткової експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові. У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об`єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою (п. 10 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України).

Відповідно до ч.10 ст.101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

Згідно із ст. 94 КПК України оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалює вирок, яка має здійснюватися судом за критеріями належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Поруч з цим, захисник у клопотанні не зазначив, які додаткові дослідження варто провести, щоб доповнити (усунути неповноту) первинної експертизи сторони обвинувачення.

Будь-яке клопотання, в тому числі про призначення експертизи звукозапису, повинне бути обґрунтованим та мотивованим. Сумніви сторони захисту стосовно начебто наявності ознак монтування, повинні ґрунтуватися не лише на припущеннях, а на сукупності ознак, що б переконали об`єктивного спостерігача у обґрунтованості таких сумнівів. При цьому захисник не навів взагалі ні часових проміжків аудіо та відео записів, які, на його переконання, могли бути змінені або викликають сумнів у їх автентичності, тобто клопотання захисника не містить жодних обґрунтувань щодо наявності ознак монтажу. Загалом будь-яких переконливих даних, які б слугували підставою для призначення додаткової експертизи стороною захисту не наведено. Фактично доводи клопотань зводяться до незгоди з висновком експертизи сторони обвинувачення, що не є підставою для призначення повторної, комісійної чи додаткової комісійної експертизи.

Також суд наголошує, що в силу вимог ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення експертизи без достатніх на те підстав призведе до невиправданої тяганини та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження судом здійснюється новий розгляд кримінального провадження після його перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді, тобто, за наявних обставин, на виконання ухвали Львівського апеляційного суду від 30.10.2024 року, судом першої інстанції здійснюється новий судовий розгляд з уже наявними наданими стороною обвинувачення і стороною захисту доказами, в тому числі з метою усунення недоліків допущених під час постановлення первісного вироку, на які зроблено вказівку судом апеляційної інстанції.

Разом з тим, стороною захисту під час досудового розслідування кримінального провадження і первісного судового розгляду таке клопотання не заявлялось, в ході дослідження під сумнів учасниками процесу такі докази не ставились. Обставин, які перешкоджали заявити таке клопотання раніше, сторона захисту не зазначає.

Таким чином, інформація викладена у протоколах НСРД та носіях не є обставиною, яка не була відомою на час досудового розслідування та подальших судових розглядів. Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини, вимога справедливого судового розгляду не накладає на суд першої інстанції зобов`язання доручити складання експертного висновку або проведення будь-якого іншого слідчого заходу лише тому, що сторона подала клопотання про це. Якщо захист наполягає на тому, щоб суд заслухав свідка або прийняв інші докази (такі як, наприклад, висновок експерта) національні суди повинні вирішити, чи є необхідним або доцільним прийняти ці докази для розгляду під часу слухання справи («Хусейн та інші проти Азербайджану» (Huseyn and Others v. Azerbaijan), заяви №№ 35485/05; 35680/05; 36085/05; 45553/05, 26 липня 2011 року, § 196; «Ходорковський та Лєбєдєв проти Росії» (Khodorkovskiy and Lebedev v. Russia), заяви №№ 51111/07, 42757/07, §§ 718,721; «Полетан та Азіровік проти колишньої Югославської Республіки Македонія» (Poletan and Azirovik v. the former Yugoslav Republic of Macedonia), заяви №№ 26711/07, 32786/10, 34278/10, 12 травня 2016 року, § 95).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку стороною захисту не доведено необхідність призначення додаткової судової експертизи, а наявні в матеріалах кримінального провадження результати раніше проведених експертиз та пояснень експертів, які проводили дані експертизи, можуть бути використані при прийнятті рішення у кримінальному провадженні поряд з іншими доказами, оцінка яким буде дана судом в нарадчій кімнаті.

Керуючись ст.ст. 101, 242, 332, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

постановив:

в задоволенні клопотання про призначення додаткової експертизи аудіо та відео матеріалів відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1