Справа № 233/7868/23
Провадження № 1-кп/932/659/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Дніпра клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , підтримавши обґрунтування, правові підстави та ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що зазначені у раніше поданому клопотанні про продовження запобіжного заходу.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, оскільки фактично наявний лише один ризик з наведених стороною обвинувачення, на існування якого прокурор наводить одне й те саме обґрунтування, у зв`язку із чим просила визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання, оскільки свідки проживають у місті Костянтинівка, де зараз ведуться активні бойові дії. Разом із цим ОСОБА_7 зазначив, що жоден зі свідків йому не знайомий, а тому він не знає їхнього точного місцезнаходження, що заперечує будь-який потенційний вплив на них з його боку.

Заслухавши позиції учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою вирішується на стадії судового розгляду, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у вказаному кримінальному провадженні. Тому, під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду вирішальним є з`ясування питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України однією з підстав для продовження строку тримання під вартою особи є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_7 , згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі, без обрання іншої, альтернативної міри покарання.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення кримінального правопорушення дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений з метою уникнення покарання, враховуючи його тяжкість, спроможний переховуватися від суду.

Крім того, оскільки інкримінований обвинуваченому злочин спрямований проти громадської безпеки у складі терористичної організації, тому перебуваючи на волі, в умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України, існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Отже, на сьогоднішній день ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені судом раніше не зменшилися, продовжують існувати та необхідні для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

Оскільки заявлені прокурором свідки були допитані у судовому засіданні, було досліджено протокол допиту свідка у порядку ст. 615 КПК України, з урахуванням відсутності інших свідків, яких необхідно допитати під час судового розгляду, суд дійшов висновку про відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, крім іншого, статтею 2583 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, статтею 2583 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів надає правову оцінку та досліджує можливість визначити обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у виді застави із дотриманням виваженого балансу між суспільним інтересом цього кримінального провадження та обов`язком суду недопущення безпідставного посягання на права та свободи обвинуваченого під час здійснення судового розгляду та застосування до нього запобіжного заходу.

Вирішуючи таке питання, колегія суддів враховує довготривалий воєнний конфлікт розв`язаний проти України, під час якого особливо важливо формувати та забезпечувати розвиток безпечного, деескалованого та мирного простору всередині країни, у тому числі, шляхом запобігання створення потенційних спалахів опосередкованих випадків ймовірних криміногенних проявів, що з урахуванням інкримінованого обвинуваченому злочину є виправданою мірою забезпечення кримінального провадження.

З огляду на викладене, на переконання суду, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження , з урахуванням стадії судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької обласної прокуратури про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 квітня 2026 року включно з утриманням його у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Установити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_7 під вартою є 11 квітня 2026 року включно.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України - розмір застави не визначати.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у виді застави в межах розміру, передбаченого п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання копії.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуюча Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3