Провадження №: 1-кс/336/179/2026
УХВАЛА

іменем України

09 березня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню відомості, про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 від 20.02.2026р., за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України, -

встановив:

09 березня 2026 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню відомості, про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 від 20.02.2026р., за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України.

03.03.2026 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2026 в ході проведення санкціонованого огляду за адресою: АДРЕСА_1 , сховища НЗ літ С інв..№57 виявлено та вилучено:

- змив та контроль до нього з внутрішніх стінок пічки;

- зразок попелу з пічки;

- зразок попелу з-під пічки;

- фрагмент гумового матеріалу з вулиці біля будівлі інв. номер 57;

- зразок попелу з вулиці біля будівлі інв. номер 57;

- зразок чорного попелу з вулиці біля будівлі інв. номер 57;

- фрагменти недоспалених матеріалів з вулиці біля будівлі інв. номер 57;

- опломбовано піч пломбами NPU 6559810-NPU 6559819.

Посилаючись на те, що вилучені речі мають значення для кримінального провадження, оскільки зберегли на собі сліди кримінальних правопорушень та містять відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та те, що незастосування арешту до зазначеного майна може призвести до його зникнення, відчуження або пошкодження, слідчий просить накласти на нього арешт.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив провести розгляд клопотання за його відсутності, клопотання задовольнити.

У зв`язку із неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у провадженні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).

Вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З метою забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України)

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен: перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів; враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора; взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

З матеріалів, доданих слідчим до клопотання, вбачається, що слідчими ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0000255 від 20.02.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 241 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2026 надано дозвіл на проведення огляду приміщень сховища НЗ літ.С інв.№57 ,розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :07:016:0005 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв 55 бригади, буд. 1,з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлення джерел забруднення атмосферного повітря на вказаній території, здійснення необхідних вимірів та відбору зразків, вилучення фрагментів палива, попелу, змивів з пічки та проб повітря залученими у порядку ст. 71 КПК України спеціалістами Державної екологічної інспекції Південного округу і Запорізька та Херсонська область), а також з метою виявлення, фіксації та вилучення дозвільних документів на здійснення викидів в атмосферне повітря, документів по поставці палива, документів щодо оренди (суборенди) приміщень та впровадження діяльності суб`єктами господарювання на вказаній території, що мають значення для досудового розслідування.

В ході проведення сакціонованого огляду 03.03.2026 за вищезазначеною адресою, слідчим вилучені речі, дозвіл на відшукання яких наданий ухвалою слідчого суді:

- змив та контроль до нього з внутрішніх стінок пічки;

- зразок попелу з пічки;

- зразок попелу з-під пічки;

- фрагмент гумового матеріалу з вулиці біля будівлі інв. номер 57;

- зразок попелу з вулиці біля будівлі інв. номер 57;

- зразок чорного попелу з вулиці біля будівлі інв. номер 57;

- фрагменти недоспалених матеріалів з вулиці біля будівлі інв. номер 57;

- опломбовано піч пломбами NPU 6559810-NPU 6559819.

Аналіз фактичних обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 241, ч. 1 ст. 239 КК України, викладених у клопотанні слідчого, рапорті старшого оперуповноваженого УСР в Запорізькій області, дозволяє дійти висновку, що вилучені слідчим під час обшуку речі могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Отже, зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Майно, яке має ознаки речового доказу, може бути вилучено та арештовано незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Вказане клопотання направлено до суду по пошті, здано у відділення Укрпошти, 04 березня 2026 року, що підтверджується відтиском штемпелю на конверті. Вказане клопотання подано у встановлений законом строк.

Згідно з ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Аналізуючи положення чинного законодавства слідує, що згідно п. 1 ч. 2 ст. 170

Стаття 175 КПК України передбачає, що ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 167, 168, 170-173, 175, 309, 369, 371, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню відомості, про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 від 20.02.2026р., за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ, вилучений 03 березня 2026 року протоколом обшуку, розташовану у нежитловій будівлі сховищі НЗ літ. С інв. №57 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме металеву піч з метою збереження речових доказів, запобігання можливості її використання, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Слідчий суддя ОСОБА_1