Номер провадження: 1-кп/336/512/2026
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Запоріжжя, який має середню освіту, офіційно непрацевлаштований, неодружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 06.02.2008 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч, І ст. 309 до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком на 2 роки;

2) 05.12.2007 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців;

3) 02.06.2008 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України до вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2008 приєднано та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців, 18.08.2010 умовно - достроково звільнився, не відбутий строк 1 рік 2 місяці 1 день;

4) 09.11.2011 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України до вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2008. приєднано та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

5) 21.11.2013 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 395, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 10 місяців. На підставі ч. 4 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

6) 04.02.2015 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворого за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2013 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на З роки. Звільнений 16.03.2016 за відбуттям строку покарання;

7) 10.06.2016 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки;

8) 29.11.2016 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК У країни до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71, п. 3 ч. 1 ст. 72 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання призначеного за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2016 року призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців;

9) 07.09.2021 Запорізьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

10) 22.06.2022 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання призначеного за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2021 року призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 2 місяці;

11) 23.03.2023 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 395 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту; звільнений 13.07.2023 по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 18-00 год. 2 жовтня 2024 року, у період дії воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, продовженого Указом Президента України №469/2024 від 08.08.2024, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні КНП «Міська лікарня №8» Запорізької міської ради по вулиці Брюллова, буд. 6 в місті Запоріжжі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з ліжка в палаті № 3 таємно викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi note 11», в корпусі синього кольору, об`ємом пам`яті 64 ГБ, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартістю 3900 гривень 00 копійок, після чого зник з місця вчинення злочину з викраденим майном, чим спричинив названому потерпілому матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Обвинувачений свою провину у викладеному визнав частково, пояснив, що десь о 18-00 год. 02.10.2024 він дійсно перебував у приміщенні лікарні № 8 по вул. Брюллова. Так, обвинувачений прийшов в палату на першому поверсі лікарні до свого знайомого - військового на ім`я ОСОБА_7 , з яким напередодні познайомився на вулиці, коли той попросив відвідувати його. Ось ОСОБА_5 і приходив, допомогав ОСОБА_8 розслабитися, приносив алкоголь йому. В той день обвинувачений також приніс алкоголь, але ОСОБА_9 там не було, він був на процедурах. Спочатку в його палату обвинувачений не заходив. Біля палати сиділи якісь два наркомани. Потім ОСОБА_5 зайшов у палату, у палаті лежав телефон - на тумбочці біля ліжка. В палаті в той момент нікого не було. Наркомани, що були поруч з палатою, наказали йому піти геть. ОСОБА_5 , зайшовши у палату, взяв телефон та вийшов з ним, бо подумав, що це телефон Саші, а ці наркомани його вкрадуть. Щоб його не викрали, обвинувачений і взяв телефон, а потім хотів віддати. Обвинувачений вийшов з лікарні, і на цей телефон, колі він був вже за межами лікарні, хтось зателефонував. Це була мати потерпілого. Він відповів на телефон, повідомив, що це не потерпілий. Повідомив їй, що взяв телефон та хоче віддати потерпілому. Вона зателефонувала потерпілому, потерпілий зателефонував обвинуваченому, обвинувачений спитав, коли можна принести повернути телефон, потерпілий сказав, щоб ОСОБА_5 приніс його телефон у лікарню на наступний день, бо лікарня о 21-00 год. закривається. Обвинувачений просив мати потерпілого не писати заяву до поліції. З потерпілим домовились, що принесе телефон на наступний день, він сказав, що заяву не буде писати. На наступний день опівдні обвинувачений виходив з свого будинку, затримала поліція - телефон потерпілого був при ньому, він його взяв, щоб зустрітись з потерпілим та віддати йому телефон, але обвинуваченого затримала поліція. ОСОБА_5 повідомив суду, що в крадіжці себе не визнає винуватим, бо взяв телефон потерпілого, щоб його не вкрали сторонні особи. Умислу вкрасти у нього не було, хотів би вкрасти, то відразу продав би телефон, а він мав на меті повернути телефон потерпілому.

Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення при вище викладених судом обставинах повністю доведена.

Так, потерпілий ОСОБА_6 суду повідомив, що ОСОБА_5 знає тільки у зв`язку з кримінальною справою, відносин не підтрмує. Так, потерпілий є військовослужбовцем, перебував на лікуванні в лікарні № 8 по вул. Брюлова в м. Запоріжжі, лежав в палаті № 3 на 1 поверсі. У нього був мобільний телефон синього кольору - це той телефон, що вказаний в обвинувальному акті. ОСОБА_6 того дня лишив свій телефон на ліжку в своїй палаті, але телефон зник, потерпілий не бачив, коли його вкрали, телефон йому так і не повернули. Потерпілий уточнив суду, що вийшов з палати, двері в палату були відкриті, в палаті в той час нікого не було. Додав також, що жодного особистого спілкування з обвинуваченим у нього не було.

Відповідно до складеного 2 жовтня 2024 року слідчим СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 протоколу того ж дня у період часу з 20-28 год. до 20-42 год. за участю потерпілого ОСОБА_6 із застосуванням фотозйомки був проведений огляд місця події, яким виявилося приміщення КНП «Міська лікарня № 3» ЗМР, розташоване по вул. Брюлова, 6 в м. Запоріжжі, з палатами для хворих на першому поверсі. В ході огляду було оглянуто приміщення палати № 3 з ліжками для хворих, в т.ч. і ліжком ОСОБА_6 , що розташоване біля вікна з лівого боку по ходу в палату, на якому за поясненнями потерпілого й лежав належний йому мобільний телефон. При цьому, вхід до вказаної палати облаштовано дверима, які на момент огляду знаходились у відчиненому стані замок без пошкоджень. Крім того, під час огляду було виявлено камери відеоспостереження, що розташовані на першому поверсі в холі та на вході до приміщення лікарні. Детальний вигляд оглянутої палати № 3 та ліжка потерпілого ОСОБА_6 вбачається із доданих до протоколу огляду фотографій /т.1, а.с. 159-164/.

Як свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що обвинуваченого він раніше не знав. Свідок військовослужбовець, проходив лікування лежав в палаті лікарні № 8, що по вул. Брюллова м. Запоріжжі, разом з потерпілим ОСОБА_12 . На той момент свідок вийшов в місто, коли повернувся, побачив, що потерпілий ОСОБА_12 шукав телефон та не міг знайти. Потерпілий йому казав, що повернувся з міста в палату, поклав телефон на ліжко та пішов до вбиральні, повернувся - телефону вже не було.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що працює медичною сестрою у 8-й міській лікарні м. Запоріжжя. Обвинуваченого раніше не бачила. Так, 02.10.2024 року чергувала на роботі, прийшли співробітники поліції поліція та сказали, що у військового вкрали телефон. В приймальному відділенні є відеокамери, по ним разом з працівниками поліції вона дивилась записи, на яких вони побачили чоловіка, яка проходив біля лавок, зайшов через центральний вхід до хірургічного відділення на першому поверсі.

ОСОБА_13 додала суду, що очевидцем крадіжки не була, але обвинувачений схожий на особу з відеозапису, де видно, як він заходив у відділення, а через три хвилини вийшов.

Крім того, відповідно до складеного 5 жовтня 2024 року слідчим СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 протоколу того ж дня у період часу з 13-59 год. по 14-08 год. було проведено пред`явлення свідку ОСОБА_15 особи для впізнання по фотознімках. В ході проведення зазначеної слідчої дії свідок впізнав на одному і пред`явлених фотознімків ОСОБА_5 , як чоловіка, який 2 жовтня 2024 року приблизно 18-00 год. підійшов до ОСОБА_15 та поцікавився в останнього, з якої він палати та чи є хтось ще в палаті № 3 /т. 1 а.с. 170-175/.

Власною письмовою заявою на ім`я слідчого СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 від 04.10.2024 року ОСОБА_5 надав дозвіл на огляд виданого ним мобільного телефона /т.11 а.с. 176/.

Відповідно до складеного 4 жовтня 2024 року слідчим СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_16 протоколу того ж дня у період часу з 13-50 год. до 14-10 год. в приміщенні службового кабінету № 13 ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області по вул. 8 Березня, 31 в м. Запоріжжі із застосуванням фотозйомки був проведений огляд за участю ОСОБА_5 виданих останнім мобільного телефону, сім-карток та карти пам`яті. Проведеним оглядом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було надано мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi note 11»та окремо надано дві сім-картки та карту пам`яті. Оглянутий мобільний телефон синього кольору, об`ємом на 64, на момент огляду - у непошкодженому та справному робочому стані, але без сім-картки та карти пам`яті. Телефон має imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 . Під час вказаної слідчої дій також було оглянуто видані сім-картки: оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 та оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_4 , а також карту пам`яті «Kingston micro SD 32GB» з написом на зворотному боці НОМЕР_5 . Детальний вигляд оглянутого мобільного телефону, сім-карток та карти пам`яті вбачається із доданих до протоколу огляду фотографій /т.1, а.с. 177-180/.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 від 05.10.2024 року вилучені під час огляду 4 жовтня 2024 року мобільний телефон, сім-картки та карти пам`яті були визнані речовими доказами по кримінальному провадженню /т.1 а.с. 181-183/.

Вказаний мобільний телефон було оглянуто безпосередньо судом, а також пред`явлено у судовому засіданні сторонам судового провадження.

Листом на ім`я слідчого СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 від 08.10.2024 року директор КНП «Міська лікарня № 3» ЗМР ОСОБА_17 на запит слідчого надала останньому відеозапис на диску для лазерних систем зчитування з камери внутрішнього спостереження центрального входу за період часу з 17-30 год. до 18-30 год. 2 жовтня 2024 року /т.1 а.с. 184/.

Відповідно до складеного 8 жовтня 2024 року слідчим СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 протоколу того ж дня у період часу з 12-49 год. до 13-30 год. в приміщенні службового кабінету № 18 ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області по вул. 8 Березня, 31 в м. Запоріжжі із персонального комп`ютера був проведений огляд наданого директором КНП «Міська лікарня № 3» ЗМР диска для лазерних систем зчитування з інформацією з камер відеоспостереження приміщень названої лікарні.

Так, під час огляду виявлено паперовий конверт білого кольору квадратної форми, в якому знаходиться комп`ютерний диск DVD-R, 16-X, 4.7 GB/120min-16X.

Під час під`єднання вищевказаного диску до DVD-приводу персонального комп`ютеру виявлено два відеофайла:

1) файл -1, назва якого «video_ 2024-10-07_13-17-17», об`ємом 4,29 МБ (4508826 байт);

2) файл-2, назва якого «video_2024-10-07_13-26-46», об`ємом 1,70 МБ (1791125 байт).

При відкритті відеофайлу «vide0_2024-10-07_13-17-17», oб`ємом 4,29 МБ

(4508826 байт), за допомогою відеопрогравача «Windows Media», встановлено, що відеозапис тривас 00 години 00 хвилин 21 секунд. На відеозапису 00 хвилин 21 секунду (на годинниках камери зображено 17 година З5 хвилини О3 секунди) зображено приміщення КНП «Міська лікарня №8» ЗМР по вул. Брюллова, буд. 6, де камера відеоспостереження зафіксувала ОСОБА_5 , одягнутого у кросівки чорного кольору, спортивні штани чорного кольору з білою емблемою на лівій нозі, кофту з капюшоном чорного кольору та кепкою синього кольору. У лівій руці він тримає пакет білого кольору із зеленим надписом на ньому.

При відкритті відеофайлу «video 2024-10-07 13-17-17, об`ємом 4,29 MБ (4508826 байт), за допомогою відеопрогравача «Windows Media», встановлено, шо відеозапис триває 00 годин 00 хвилин 21 секунду. На відеозаписі 00 хвилин 11 секунд (на годинниках камери зображено 17 година 35 хвилини 07 секунд) зображено приміщення КНП «Міська лікарня №8» ЗМР по вул. Брюллова, буд. 6, де камера зафіксувала ОСОБА_5 та ОСОБА_15 , під час бесіди яких ОСОБА_5 підіймає праву руку та вказує напрям у правій бік від нього.

На відеозаписі 00 хвилин 11 секунд (на годинниках камери зображено 17 година 35 хвилини 19 секунд) зафіксовано, як ОСОБА_5 , проходить через білі металопластикові двері зі вставним склопакетом у бік палати №3.

При відкритті відеофайлу «video 2024-10-07 13-26-46, об`ємом 1,70 МБ (1791125 байт), за допомогою відеопрогравача «Windows Media» встановлено, що відеозапис триває 00 годин 00 хвилин 08 секунд. На відеозаписі 00 голина 00 хвилини 01 секунда (на годинниках камери зображено 17 година 36 хвилини 43 секунди) зображено приміщення КНП «Міська лікарня №8» ЗМР по вул. Брюллова, буд. 6, де камера зафіксувала, як ОСОБА_5 виходить через білі металопластикові двері зі вставним склопакетом з боку, де розташована палата №3.

На відеозаписі 00 годин 00 хвилин 07 секунд зафіксовано, як ОСОБА_5 тримає лівою рукою предмент прямокутної форми, кладе його у лівий карман своїх штанів та виходить через центальний вхід КНП «Міська лікарня №8» ЗМР, яка розташована по вул. Брюллова, буд. 6 /т. 1 а.с. 185-187/.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 від 0810.2024 року диск для лазерних систем зчитування з відеозаписами камери внутрішнього спостереження КНП «Міська лікарня № 3» ЗМР року було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню /т.1 а.с. 188/.

Вказані відеозаписи були оглянуті безпосередньо судом, а також пред`явлені у судовому засіданні сторонам судового провадження, під час чого обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив суду, що це дійсно він зображений під час його пересування по приміщенню КНП «Міська лікарня №8» ЗМР з пакетом білого кольору в лівій руці.

Згідно висновку експерта ОСОБА_18 від 31.10.2025 року вартість мобільного телефона «Xiaomi Redmi Note 11 ( НОМЕР_6 ) 4/64 GB», з урахуваннмя зносу станом на 02 жовтня 2024 року складає 3900 гривень 00 копійок /т.2 а.с. 7-13/.

При цьому, суд не кладе у підґрунтя цього обвинувального вироку дані експертного дослідження від 11.10.2024 року з аналогічним висновком експерта ОСОБА_18 /т.1 а.с. 165-168/, оскільки вище мобільний телефон не став предметом такого дослідження, відповідно фізичний та функціональний знос останнього експертом враховано не було, про що експерт сам повідомив суду під час допиту останнього в судовому засіданні.

У судовому засіданні встановлено, що будь-яких відносин між допитаним потерпілим та обвинуваченим не було, що свідчить про відсутність у ОСОБА_6 будь-яких підстав для спотворення вказаних ним подій, шляхом надання неправдивих показань.

За складеним слідчим СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 протоколом 11.11.2024 року в період часу з 15-38 год. до 15-48 год. на території КНП «Міська лікарня № 3» ЗМР по вул. Брюлова, 6 в м. Запоріжжі було проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_5 , який під час вказаної слідчої дії пояснив та показав, що приблизно 3-4 тижні тому о 18-00 год. він прийшов до лікарні провідати свого знайомого, а після відвідування палати № 3 названої лікарні у ОСОБА_5 залишився мобільний телефон невідомого. Детальний хід проведеного слідчого експерименту вбачається із доданого до відеозапису /т. 1 а.с. 195-199/.

При цьому суд критично оцінює вищезазначені показання обвинуваченого, згідно яких як під час слідчого експерименту, так і під час судового розгляду, ОСОБА_5 фактично винуватим себе в крадіжці мобільного телефона потерпілого не визнав, розцінюючи такі показання ОСОБА_5 , як намір ввести суд в оману задля уникнення відповідальності за вчинення інкримінованого обвинуваченому тяжкого кримінально-караного діяння. Суд кладе у підґрунтя цього вироку лише показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені судом.

Отже, суд, на виконання вимог ст. 67 КПК України, аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням наведені докази, з урахуванням їх допустимості, належності достатності, об`єктивності та достовірності, враховуючи, що по справі було забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд усіх її фактичних обставин, дійшов висновку про доведену винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при вищевикладених судом обставинах.

Аналіз приведених вище доказів, які є послідовними та в повній мірі узгоджуються між собою, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для сумнівів в їх об`єктивності, правдивості та достовірності, свідчить про те, що дії ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні обвинуваченому виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення - злочину, данні про особу ОСОБА_5 , який неодружений, має постійне місце проживання, під наглядом у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, не є інвалідом, не працює.

Обставиним які, відповідно до ст. 66 КК України, можуть пом`якшити покарання ОСОБА_5 , судом не виявлено, адже ним не визнається винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, що встановлені судом під час судового розгляду.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом також не встановлено.

Отже, суд враховує відсутність обставин, які б відповідно до приписів ст. 66 КК України, пом`якшували покарання обвинуваченого, а тому не вбачає підстав для застосування у відношенні обвинуваченого приписів ст. 69 КК України.

При цьому, суд наголошує, що обвинувачений вже має судимість, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи ОСОБА_5 , адже ризики повторного вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень та його небезпека для суспільства залишаються високими.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги дані, які характеризують особу ОСОБА_5 , обставин вчиненого ним кримінального правопорушення - злочину, відношення до скоєного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства з призначенням йому міри покарання саме у виді позбавлення волі, визначеного санкцією статті ч.4 ст. 185 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Оскільки проведення судових експертиз здійснювалося за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділялися експертній установі з Державного бюджету України, відповідно до вимог ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 124 КПК України суд має стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у справі, які складають документально підтверджені витрати на проведення двох експертиз в загальній сумі 2133 гривень 60 копійок.

Обвинуваченому кримінальному провадженні був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підстави якого натепер не відпали, отже він має бути залишеним без змін до набрання вироком суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 КК України, ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять).

Строк відбування покарання щодо ОСОБА_5 обчислювати з 11 листопада 2024 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити той самий тримання під вартою.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення в період часу з 11 листопада 2024 року по день набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2133 гривень 60 копійок.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi note 11», в корпусі синього кольору, об`ємом пам`яті 64 ГБ, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , що долучений до матеріалів кримінального провадження - повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченим, захисникам, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1