Справа № 405/7604/25
провадження № 1-кп/405/390/25
УХВАЛА

26.05.2026 м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0017181 від 23 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.5 ст. 407 КК України,

клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою,

встановив:

У провадженні Подільського районного суду міста Кропивницького знаходиться вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобіганню, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки воно є необґрунтованим та ґрунтується на припущеннях прокурора щодо існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Частиною 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України).

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 17.10.2025 стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 13.12.2025, який в подальшому продовжено до 28.05.2026.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, та зазначає, що утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яке може бути до нього застосоване у разі ухвалення обвинувального вироку, може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, тобто вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_5 знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та контактів, може незаконно впливати на свідків, які в судовому засіданні ще не допитувалися, з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання, тобто вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може допускати невиконання процесуальних обов`язків щодо явки за викликами до слідчого чи прокурора, при чому може посилатися на різні, нібито форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином затягуючи розгляд справи, перешкоджаючи прийняттю процесуальних рішень, тобто наявний ризик, передбачений п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а саме продовжити вчиняти самовільне залишення місця служби без поважних причин, в умовах воєнного стану, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Отже, ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які мали місце та були враховані при застосуванні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати на даний час та не вичерпались і будуть продовжувати мати місце у випадку перебування ОСОБА_5 на волі.

Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За сукупності наведених обставин та даних, суд дійшов висновку про те, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, тому клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 182, ч. 3-4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає можливим визначити обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 його особу, матеріальний стан, суд приходить до висновку щодо визначення ОСОБА_5 застави у розмірі 232 960 гривень, що відповідає 70 прожитковим мінімумам для працездатних осіб, та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України.

У разі внесення обвинуваченим ОСОБА_5 визначеної застави, на нього відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слід покласти визначені ч. 5 ст. 194 КПК обов`язки, а саме: прибувати за викликом до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі у процесуальних діях; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 197 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто з 26.05.2026 до 24.07.2026 включно.

Визначити заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 232 960 (двісті тридцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят) грн., яка може бути внесена на рахунок отримувача: ТУ ДСА України в Кіровоградській області; МФО 820172 , рахунок UA 5002505, призначення платежу: застава за ОСОБА_5 .

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 до 24.07.2026 виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

-утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі у процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Попередити обвинуваченого ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 24 липня 2026 року включно.

Копію ухвали надіслати в ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_6