Справа № 395/176/26 Провадження № 1-кп/395/44/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Новомиргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 30.01.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Турія, Новомиргородського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого в ТОВ «Новомиргородський цукор» на посаді машиніста тепловозу, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року з 05 години 30 хвилин на території України, у зв`язку з військовою агресією російською федерацією проти України, введено воєнний стан з подальшими змінами, востаннє, відповідно до Указу Президента України від 28 листопада 2025 року № 740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану продовжується строком на 90 діб з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2025 року та Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію з подальшими змінами, востаннє, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 20 жовтня 2025 року № 794/2025, яким продовжено загальну мобілізацію з 5 листопада 2025 року на 90 діб.

Разом з цим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовозобов`язаним солдатом запасу, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, перебуваючи з 07 квітня 2008 року на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , 21 січня 2025 року о 14 год 00 хв його було призначено до команди № НОМЕР_1 МЦПП та було видано повістку на відправку (бойову) на військову службу, по мобілізації, під час дії воєнного стану в України. При цьому в повістці було зазначено про необхідність його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на 07 год 00 хв 22 січня 2025 року для здійснення призову та направлення для проходження військової служби, під час мобілізації.

Однак, всупереч ст. 65 Конституції України, п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну Мобілізацію», затвердженого Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» з подальшими змінами, востаннє, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 20 жовтня 2025 року № 794/2025, Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102- ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року з подальшими змінами, востаннє, відповідно до Указу Президента України від 28 листопада 2025 року № 740/2024, п. 1 Додатку 2 «Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних», ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи та розуміючи, що йому погрібно з`явитися о 07 год 00 хв 22 січня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби у зв`язку із призовом за мобілізацією, без поважних причин, умисно не з`явився за викликом та про причину неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в силу ст. 48 КК України, а кримінальне провадження щодо нього просила закрити. Клопотання мотивує тим, що згідно із витягу ОСОБА_6 отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на строк до 25.12.2026 року на підставі бронювання, тому з урахуванням зміни обстановки він перестав бути суспільно небезпечним, а тому є підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності в силу ст. 48 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши сторони кримінального провадження, вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 48 КК України це право, а не обов`язок суду. А застосування ст. 48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Відповідно до положень ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Зі змісту вказаної норми Закону вбачається, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.

При цьому, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, за якої особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен навести у судовому рішенні дані, які би свідчили про таку зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності особою. Висновок про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен зробити на підставі комплексного вивчення обстановки життєдіяльності суб`єкта та її впливу на його поведінку.

Відповідно до Постанови Пленум Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», судам необхідно розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто у об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст.48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 336 КК України є умисним нетяжким злочином.

Відповідно до витягу додатку Резерв+, № 1 від 28.01.2026 р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 25.12.2026 року на підставі бронювання, на особливий період на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відтак, з огляду на вищенаведене, з врахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, суд приходить до висновку, що після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України - ухилення від призову за мобілізацією на особливий період, та на момент судового розгляду справи, змінилася обстановка, так як військовозобов`язаний ОСОБА_4 на даний час має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, а тому вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність. Крім того, ОСОБА_4 проти звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки не заперечує, наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі.

Згідно вимог ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частинами 1, 4 ст. 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованим клопотання захисника ОСОБА_5 і приходить до висновку про те, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 48 КК України, ст.ст. ст. 284, 285, ст. 286, ч. 3 ст. 288, 350, 369-372 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в силу ст.48 КК України та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 30.01.2025 року - закрити.

Речові докази, після набрання ухвалою законної сили, а саме: довідка ВЛК № 36/9, картка обстеження та медичного огляду, розписка до повістки - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_7