Справа № 570/338/24
номер провадження 1-кп/570/64/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

провівши в залі суду в м.Рівному судове засідання у кримінальному провадженні №0000818 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.4 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в :

Згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області, до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, обвинуваченим було внесено заставу, строк дії обов`язків застави закінчується 02 лютого 2026 року. Прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді застави та строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор своє клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді застави та строку дії обов`язківне не підтримав та заявив клопотання про звернення застави в дохід держави, яке мотивує тим, що ОСОБА_5 не виконав обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду.

Захисник заперечує проти задоволення клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави та вказав, що обвинувачений не може бути присутнім в судовому засідані, наголошує, що він відлучився із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу судуз поважних підстав, оскільки він є військовослужбовцем в лавах ЗСУ і має виконувати свій обов`язок військової служби. На підтвердження своєї позиції надав витяг з наказу №297 від 18.10.2025.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення прокурора та захисника, дослідивши клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Ухвалою суду від 04 грудня 2025 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави з вказанням обов`язків. ОСОБА_5 було звільнено з-під варти з ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» у зв`язку з внесенням застави.

Відповідно до вимог абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

При цьому, на обвинуваченого у разі внесення застави були покладені обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- заборонити цілодобове відвідування розважальних закладів (кафе, кафетерії, бари, ресторани, нічні клуби та інше)

- в період з 22 години до 07 години наступного дня заборонити відвідувати громадські місця;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Однак обвинувачений не виконав покладені на нього судом обов`язки, а саме: без дозволу суду відлучився з населеного пункту, в якому він проживає та не повідомив суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України,з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

При порушенні умови такого запобіжного заходу як застава процедура його застосування включає також застосування заходів кримінально-процесуальної відповідальності. Так, у разі порушення умов застави - вона звертається в дохід держави (частина 8 статті 182 КПК).

З наведеного вище слідує, що звернення застави в дохід держави є невід`ємною складовою зміни запобіжного заходу в вигляді застави, яка передбачена частинами 8 та 10 статті 182 КПК, та охоплюється поняттям застосування запобіжного заходу в вигляді застави.

У зв`язку із викладеним, звернення застави в дохід держави має (із врахуванням особливостей цього заходу) відповідати встановленим правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Частиною 3 ст. 182 КПК України встановлено, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України (частина 8 статті 182 КПК).

Метою припису частини 8 статті 182 КПК є запобігання порушенню підозрюваним покладених на нього обов`язків шляхом застосування заходу кримінально-процесуальної відповідальності за таке порушення. У той же час метою звернення застави в дохід держави не є відшкодування шкоди, у завданні якої особа підозрюється.

Отже, у разі порушення умов такого запобіжного заходу як застава (зокрема, якщо обвинувачений без дозволу суду відлучився з населеного пункту, в якому він проживає та не повідомив суд про зміну свого місця проживання (перебування) та/або місця роботи), суд вправі застосувати заходи кримінально-процесуальної відповідальності - звернути заставу (її частину) в дохід держави.

З огляду на викладене клопотання прокурора обґрунтовано правовими підставами, доведено, що ОСОБА_5 відлучився із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду,та не повідомив суд про зміну свого місця проживання (перебування) та/або місця роботи, заставодавець не виконав своїх обов`язків щодо забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому суд приходить до переконання, що звернення застави в дохід держави є законним та обґрунтованим належними й допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 202, 372, ч.15 ст. 615 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави задовольнити повністю.

У кримінальному провадженні №0000818 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді застави - скасувати.

Звернути в дохід держави заставу в розмірі 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, яку було внесено на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області на підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2025 року (справа 570/338/24) та зарахувати її до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1