Справа №591/9886/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/776/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у залі суду в місті Суми кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2025 року за №0001556 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2025 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Бояро-Лежачі, Путивльського району, Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ),

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

у с т а н о в и л а:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , відповідно до яких:

- обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2025 року змінити та перекваліфікувати його дії з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 122 КК України;

- захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить вирок Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2025 року змінити та перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, призначивши покарання в межах санкції даної статті.

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України і призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з 18 грудня 2025 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_6 зараховано строк тримання під вартою з 06 червня 2025 року по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертиз по справі на суму 42 861,62 грн. Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_6 вказує на те, що умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_10 , він не мав. Після нанесення ударів в обличчя, потерпілий був при свідомості, удар виделкою в ділянку шиї потерпілого, він не завдавав. Також обвинувачений зазначає, що долучені до матеріалів справи висновки експертиз не підтверджують нанесення потерпілому тілесного ушкодження в ділянку шиї саме ним, оскільки на місці вчинення злочину не було виявлено його відбитків чи часток епітелію. Крім того, виявлені сліди взуття не співпадають зі зразками відібраними у нього.

Обвинувачений також звертає увагу на те, що під час його затримання, на його тілі не було виявлено жодних саден чи ран, які могли б залишитися після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.

З огляду на викладене обвинувачений вважає, що його дії слід кваліфікувати, як нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості. При призначенні покарання, обвинувачений просить врахувати наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, а також наявність тяжкого захворювання - ВІЛ.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подану апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до висновку експертів № 38/2025 від 25 серпня 2025 року ДСУ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи», смерть потерпілого настала внаслідок аспірації кров`ю з ушкоджених судин носа при розташуванні потерпілого в горизонтальному положенні, обличчям догори в безсвідомому стані. Всі виявлені тілесні ушкодження, крім травми шиї, не мають ознак небезпеки для життя і малоймовірно, що в сукупності могли призвести до настання смерті потерпілого при збережені свідомості.

Відповідно до висновків експертизи, за медичними та морфологічними даними перенесена потерпілим ЗЧМТ, алкогольна інтоксикація та наскрізне пошкодження стінки лівої сонної артерії в ділянці її розгалуження (рефлексогенна зона) могли вплинути на втрату свідомості. Експерт ОСОБА_11 підтвердила в судовому засіданні суду першої інстанції, що зазначені фактори могли спричинити втрату свідомості як у сукупності, так і окремо, причому чітко визначити, що саме спричинило втрату свідомості, не можливо.

Таким чином, на думку захисника, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що тяжке тілесне ушкодження спричинене обвинуваченим, не було безпосередньою причиною смерті потерпілого. Вимушене положення потерпілого стало наслідоком втрати свідомості, причиною якої могли бути декілька факторів.

У зв`язку з цим, на переконання захисника, у діях обвинуваченого відсутній умисел на вбивство ОСОБА_10 , а тому їх слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно з вироком суду першої інстанції, 05 червня 2025 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, після 21 год 30 хв ОСОБА_6 перебував за місцем мешкання ОСОБА_10 , у кв. АДРЕСА_2 з метою спільного розпиття з останнім спиртних напоїв. Під час вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на ґрунті неприязних стосунків виник короткочасний словесний конфлікт, у ході якого потерпілий висловлювався нецензурною лайкою у бік ОСОБА_6 . В цей час, почувши слова образи на свою адресу ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, перебуваючи сидячі за столом у кімнаті, взяв до рук зі столу виделку, якою наніс один удар в ділянку шиї ОСОБА_10 . Після чого, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя в ділянку носу ОСОБА_10 від чого потерпілий впав на підлогу обличчям до гори, а ОСОБА_6 , підійшовши до лежачого на підлозі ОСОБА_10 , нахилився над останнім та умисно наніс не менше 3 ударів кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_10 . Внаслідок таких дій ОСОБА_6 , ОСОБА_10 отримав: легкі тілесні ушкодження голови (крововиливи в м`які покрови з внутрішньої поверхні, в правий тім`яний м`яз, під м`якою мозковою оболонкою (субарахноїдальний)); легкі тілесні ушкодження лицевої частини черепа (множинні садна, множинні переломи кісток носа, синці повік обох очей з переходом на виличні ділянки, перелом лобового відростка правої виличної кістки); легкі тілесні ушкодження кінцівки (садна ділянки правого колінного суглобу); середньої тяжкості тілесні ушкодження (непрямі (відділені) переломи 7, 9,10 ребер по правій передньо-пахвинній лінії та 6 ребра по лівій пригрудинній лінії ребер); тяжке тілесне ушкодження (колоте поранення шиї з наскрізним пошкодженням стінок лівої сонної артерії).

Після нанесення вказаних ударів ОСОБА_6 залишив лежачого на підлозі в горизонтальному положенні, обличчям догори в безсвідомому стані потерпілого ОСОБА_10 та покинув приміщення квартири за вищевказаною адресою.

ОСОБА_10 внаслідок механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів кров`ю з ушкоджених судин носу помер. Враховуючи причину смерті ОСОБА_10 - механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів кров`ю з ушкоджених судин носа, множинні переломи кісток носа знаходяться в непрямому причинному зв`язку з настанням смерті. Крім того, колоте поранення шиї з наскрізним пошкодженням стінок лівої сонної артерії, було небезпечним для життя і знаходиться в непрямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Інші тілесні ушкодження не знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .

За медичними та морфологічними даними у ОСОБА_10 мали місце хронічні захворювання, наслідки перенесеної у 2013 році ЗЧМТ (перелом правої тім`яної кістки, епідуральна гематома), гіпертонічна хвороба, ішемічна хвороба серця. Дані захворювання не знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого, однак, перенесена ЗЧМТ, алкогольна інтоксикація та наскрізне пошкодження стінки лівої сонної артерії в ділянці її розгалуження лівої (рефлексогенна зона) вплинули на втрату свідомості.

За встановлених обставин, діяння ОСОБА_6 суд кваліфікував за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав вимоги поданої апеляційної скарги та просив перекваліфікувати його дії з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне нанесення потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні змінив вимоги апеляційної скарги в частині кваліфікації дій ОСОБА_6 , підтримав вимоги апеляційної скарги останнього та просив вирок суду змінити, перекваліфікувавши дії ОСОБА_6 на ч. 1 ст. 122 КК України.

Прокурор ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечувала з приводу поданих апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, просила залишити їх без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначила, що вирок суду є законним та обґрунтованим, а тому просила відмовити у задоволенні вимог поданих апеляційних скарг обвинуваченого та захисника.

Заслухавши доповідь судді- доповідача щодо змісту оскаржуваного судового рішення, обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , прокурора, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частина 1 ст. 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом установлено, що висновки про доведеність винуватості ОСОБА_6 та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 115 КК України судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у вироку відповідно до ст. 374 КПК України наведено достатні мотиви.

За матеріалами провадження місцевим судом ретельно перевірено доводи сторони захисту щодо відсутності у обвинуваченого умислу на вбивство та нанесення ним потерпілому саме тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які не стали причинною смерті останнього. Зазначені в судовому рішенні мотиви про визнання цих доводів безпідставними, апеляційний суд вважає обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.

Порушень норм кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого, на кваліфікацію його дій, та які б могли бути підставою для скасування вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, визнав частково та пояснив, що наніс потерпілому лише 2 удари в обличчя, якими міг зламати ніс останньому. Проте, інших ударів, про які зазначено в обвинувальному акті, він не наносив і ушкоджень, від яких настала смерть потерпілого, він не заподіював. Крім того, категорично заперечував свою причетність до заподіяння тілесних ушкоджень виделкою в шию потерпілого. По обставинам події повідомив, що 05 червня 2025 року близько опівдня, він спочатку зустрівся з ОСОБА_12 , з яким вживав алкоголь, а потім разом пішли в гості до ОСОБА_10 , де також розпивали спиртне та закусували усі разом однією виделкою (можливо тією, яку досліджували в судовому засіданні як речовий доказ). Коли ОСОБА_12 пішов, а він залишився з ОСОБА_10 наодинці, то між ними виникла суперечка, в ході якої вони нецензурно виражалися на адресу один одного. В ході такого словесного конфлікту, оскільки він був випивши, то не стримався, підвівся та вдарив ОСОБА_10 в обличчя. Потерпілий від таких його дій зачепився за табурет, впав на спину, а обвинувачений підійшов до нього та вдарив ще раз лежачого на підлозі ОСОБА_10 в обличчя. Потім відійшов від потерпілого. В цей час ОСОБА_10 намагався встати з підлоги. Він це побачив і допоміг потерпілому підвестись. А коли ОСОБА_10 сів на табурет, запропонував викликати швидку, проте останній на таку пропозицію відповів нецензурною лайкою. Після чого, обвинувачений розвернувся та пішов. Вже наступного дня, коли його затримали, він дізнався про смерть ОСОБА_10 . Стверджував, що, не дивлячись на те, що він напередодні та в той день вживав спиртне, він добре пам`ятає події того дня. Крім того, запевняв у тому, що умислу, наміру та мотиву вбивати потерпілого у нього не було.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, вона підтверджується дослідженими та проаналізованами показами:

- свідка ОСОБА_13 , яка повідомила суду про те, що ОСОБА_10 був її сусідом. У вказаний в обвинувальному акті день, о 06 год 00 хв, коли вона йшла коридором гуртожитку, де мешкає, то побачила, що двері кімнати, в якій проживав потерпілий були відчинені. Вона зайшла у кімнату, щоб погукати ОСОБА_10 та запитати чому відчинені двері, але побачила, що останній лежав на спині і його обличчя було все в крові. Вона вискочила з кімнати та викликала поліцію. Крім того, остання повідомила, що напередодні, а саме 05 червня 2025 року о 15 год 00 хв, бачила ОСОБА_10 на загальній кухні. Він добре себе почував та жодних тілесних ушкоджень на ньому не було. У цей день заходила в кімнату потерпілого, де бачила ОСОБА_6 та чоловіка на ім`я ОСОБА_14 , разом із чоловіками випила чарочку горілки та пішла до себе у кімнату. Коли перебувала в гостях у ОСОБА_10 , то всі вели себе спокійно, ніяких конфліктів чи сварок не було;

- експерта ОСОБА_11 , яка повідомила, що смерть потерпілого настала внаслідок аспірації кров`ю з ушкоджених судин носа при розташуванні потерпілого в горизонтальному положенні, обличчям догори в безсвідомому стані. При цьому, удар виделкою та тілесні ушкодження у виді пошкодження сонної артерії були найбільш вірогідною причиною втрати свідомості потерпілим. Крім того, зазначила про те, що удар виделкою в шию здійснювався за життя потерпілого.

Окрім цього, встановлені судом обставин щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, крім вище наведених показань, також підтверджуються даними, що, зокрема, містяться у таких доказах:

- повідомленні від 06 червня 2025 року, яке надійшло на лінію «102» та відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, які прибули на виклик, якими зафіксовано виявлення в кімнаті АДРЕСА_2 , чоловіка ОСОБА_10 без ознак життя, обличчя все у крові (а.с. 77-92 т.1);

- протоколі огляду місця події від 06 червня 2025 року, яким зафіксовано відомості, які здобуті в ході проведення відповідної слідчої дії, а саме оглянуто: вхід до під`їзду та до приміщення кімнати, де мешкав потерпілий; обстановка у кімнаті АДРЕСА_2 , зокрема: на кухонному куточку були виявлені пляшка з недопитою горілкою та чарки; описано розташування трупу у кімнаті; зафіксовано ушкодження на обличчі, шиї та на тілі трупу; описано виявлену у кімнаті виделку зі слідами речовини бурого кольору, а також - наявність речовини бурого кольору на вхідних дверях, підлозі, шторах, шафі, стільці. Крім того, під час проведення огляду місця події було вилучено змиви, сліди та фрагменти, вирізи тканини з табурету та зі штори, чарки, чашки, пляшку, виделку (а.с. 95-140 т.1);

- висновках експертів № 1468 від 18 червня 2025 року, № 1457 від 18 червня 2025 року, № КСЕ-19/111-25/37689-БД від 28 липня 2025 року, № 1467 від 13 червня 2025 року, № 210 та № 211 від 09 липня 2025 року, якими проведено імунологічні дослідження крові та жовчі від трупу ОСОБА_10 , а також зразки крові та слини, зрізи нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_6 , та встановлено, що на вилучених під час огляду місця події чарках, пляшці та виделці виявлено генетичні ознаки крові та клітин, ймовірність походження яких від потерпілого ОСОБА_10 становить 99,99999999 %, а походження крові та клітин, на виявлених: виделці, чашці та пляшці від ОСОБА_6 виключається (а.с. 198-225 т.1, а.с. 3-12 т.2);

- висновках експертів № 1521, № 1526, № 1527, № 1530, № 1531, № 1532, № 1533 від 25 червня 2025 року, № 215 від 14 липня 2025 року, відповідно до яких на марлевих тампонах зі змивами з приміщення квартири та під`їзду, на вирізі гумового покриття («вирізі гумової плитки»), які було вилучено 06 червня 2025 року у ході огляду місця події, а також на футболці та зрізах нігтьових пластин з обох рук, що вилучені з трупу ОСОБА_10 , знайдено кров людини, походження цих слідів можливе від потерпілого ОСОБА_10 та не виключається домішка крові ОСОБА_6 (а.с. 16-18, 23-25, 27-29, 31-33, 35-37, 39-41, 73-75, 77-79 т.2);

- висновку експерта № СЕ-19/119-25/9900-ТР від 24 червня 2025 року, відповідно до якого сліди взуття на фрагменті плитки в квартирі АДРЕСА_2 , залишені слідоутворюючим об`єктом з такою ж формою, розмірами, розміщенням та взаєморозміщенням елементів малюнку, що й на підошвах взуття вилученого під час обшуку у ОСОБА_6 та наданого на дослідження. Вирішити питання, чи не залишені сліди саме наданим взуттям, неможливо, оскільки співпадаючих окремих ознак при порівняльному дослідженні у слідах та відтисках, не виявлено (а.с. 44-51 т.2). При цьому, на гумових сланцях, що були вилучені у ОСОБА_6 під час особистого обшуку, та надані на дослідження, знайдено кров людини, походження цих слідів можливе від потерпілого ОСОБА_10 та не виключається домішка крові ОСОБА_6 , що зазначено у висновку експерта №1687 від 25 липня 2025 року (а.с. 81-83 т.2);

- висновку експерта № СЕ-19/119-25/9822-Д від 23 червня 2025 року на поверхні вирізу з гумової плитки, вилученому 06 червня 2025 року в ході огляду місця події, було виявлено слід долоні руки, який залишено долонею лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 (а.с. 54-63 т.2);

- висновках експерта №1522, №1523 від 25 червня 2025 року, на футболці, на шортах, які були вилучені під час затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України, також було виявлено кров людини, походження цих слідів можливе від потерпілого ОСОБА_10 та не виключається домішка крові ОСОБА_6 (а.с. 65-67, 69-71 т.2);

- протоколі огляду трупа від 06 червня 2025 року, яким зафіксовано, що обличчя, шия та руки потерпілого ОСОБА_10 рясно вкриті нашаруваннями підсохлої речовини бурого кольору. Також, довкола лівого та правого ока виявлені синці, в ділянці внутрішнього краю лівої брови, на носі в нижній третині, на підборідді ліворуч, на шиї ліворуч, в ділянці правого колінного суглобу садна, під носом зліва і справа ділянки здирання шкіри, на шиї ліворуч також виявлено чотири рани за формою наближених до трикутних, на верхній щелепі зуби відсутні, на нижній наявні. Крім того, з трупу було вилучено футболку, рясно просякнуту речовиною бурого кольору, волосся з п`яти ділянок голови, змиви з долоней та зрізи з країв нігтьових пластин з верхніх кінцівок (а.с. 145-150 т.1);

- висновку експерта № 1288/1176 від 02 липня 2025 року, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження: 2.1 крововиливи в м`які тканини голови; 2.2 травматичний субарахноїдальний крововилив; 2.3 синці на верхніх та нижніх повіках обох очей, частково з переходом на виличні ділянки; 2.4 садно в ділянці проекції внутрішнього краю лівої надбрівної; 2.5 перелом лобового відростка правої виличної кістки; 2.6 множинні переломи кісток носа; 2.7 садно на спинці носа в нижній третині; 2.8 множинні садна в ділянці носогубного трикутника; 2.9 два садна на підборідді; 2.10 множинні садна на шиї ліворуч; 2.11 чотири колоті рани на передньо-бічній поверхні шиї ліворуч в нижній третині; 2.12 ушкодження лівої загальної та лівої внутрішньої сонних артерій; 2.13 непрямі переломи 7, 9, 10 правих та 6 лівого ребер; 2.14 садно в ділянці проекції правого колінного суглоба. Виявлені тілесні ушкодження мають морфологічні ознаки прижиттєвого походження.

Ушкодження, вказані в п.п 2.1 утворилися від дії тупого предмета (тупих предметів) за механізмом удару (удару-тиснення) за період в межах 24 годин до моменту настання смерті та за ступенем тяжкості кваліфікуються як такі, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Ушкодження, вказане в п.п 2.2 утворилося від дії тупого предмета (тупих предметів) за механізмом удару та струсу незадовго до моменту настання смерті та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження; причинно-наслідковий зв`язок із настанням смерті - непрямий.

Ушкодження, вказані в п.п 2.3 утворилися від дії тупого предмета (тупих предметів) за механізмом удару (удару-тиснення) за період в межах до 12 годин до моменту настання смерті та за ступенем тяжкості кваліфікуються як такі, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Ушкодження, вказані в п.п 2.4, 2.7, 2.8, 2.9, 2.10 утворилися від дії тупого предмета (тупих предметів) за механізмом тиснення-тертя за період в межах 24 годин до моменту настання смерті та за ступенем тяжкості кваліфікуються як такі, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Ушкодження, вказане в п.п 2.5 утворилося від дії тупого предмета за механізмом удару (удару- тиснення) за період в межах 24 годин до моменту настання смерті й за ступенем тяжкості кваліфікується як таке, що має ознаки легкого тілесного ушкодження.

Ушкодження, вказане в п.п 2.6 утворилося від дії тупого предмета за механізмом удару (удару- тиснення) незадовго до моменту настання смерті й за ступенем тяжкості кваліфікується як таке, що має ознаки легкого тілесного ушкодження; причинно-наслідковий зв`язок із настанням смерті - непрямий.

Ушкодження, вказані в п.п 2.11 утворилися від дії колючого знаряддя, що має чотири стрижні з доволі гострими кінцями - вістрями та наближену до чотирикутної в перетині форму, за період в межах 24 годин до моменту настання смерті й за ступенем тяжкості кваліфікуються як такі, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Пошкодження спричинені одночасно, тобто від одного удару.

Ушкодження, вказані в п.п 2.12 утворилися від колючої дії знаряддя, що має порівняно гостре вістря незадовго до моменту настання смерті та за ступенем тяжкості кваліфікуються як такі, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень; причинно-наслідковий зв`язок із настанням смерті - непрямий.

Ушкодження, вказані в п.п 2.13 утворилися від дії тупого предмета (тупих предметів) із механізмом стиснення, за період в межах 24 годин до моменту настання смерті та за ступенем тяжкості кваліфікуються як такі, що мають ознаки ушкоджень середнього ступеню тяжкості; причинно- наслідковий зв`язок із настанням смерті - непрямий.

Ушкодження, указані в п.п 2.14 утворилися від дії тупого предмета (тупих предметів) із механізмом тиснення-тертя, за період в межах 7 діб до моменту настання смерті й за ступенем тяжкості кваліфікуються як такі, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Можливість, що ушкодження, вказані в п.п. 2.1, 2.2, 2.4, 2.7, 2.8, 2.9, 2.14 могли бути отримані при падінні на площину з виступаючою поверхнею («... падінні з висоти власного зросту...») не виключена. Можливість утворення решти ушкоджень внаслідок падіння на площину з виступаючою поверхнею є малоймовірною.

Ушкодження, вказані в п.п. 2.1-2.10, 2.12-2.14 могли бути отримані при нанесенні ударів руками або ногами. Даних, які б свідчили про достовірну кількість завданих ударів при судово- медичній експертизі не виявлено, проте, виходячи з локалізацій даних ушкоджень, не виключено, що кількість ударів могла бути не меншою за 3.

При судово-медичній експертизі трупа виявлені ознаки серцево-судинних захворювань, а саме: хронічного перикардиту, кардіосклерозу, які не перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті, проте впливали на загальний стан потерпілого і могли пришвидшити настання смерті.

Крім того, при дослідженні трупу виявлений етиловий спирт у концентраціях у крові 2,65%о, у сечі 2,45 %о. Згідно методичних рекомендацій «Судово-медична діагностика смертельних отруєнь етиловим алкоголем» (Київ - 2004 рік) наявність етанолу в крові у концентрації вище 2,5 проміле стосовно живої особи трактується, як сильне алкогольне сп`яніння (а.с. 154-157 т.1);

- висновку експерта № 908 від 19 червня 2025 року, яким підтвердженого наявність етилового спирту у крові та сечі трупа ОСОБА_10 (а.с. 173 т.1);

- висновку експерта № 377 від 20 червня 2025 року, яким зафіксовано результати дослідження шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_10 (а.с. 174-175 т.1);

- висновку судово-медичної експертизи №136 від 20 червня 2025 року, яким встановлено, що на клапті шкіри з лівої бічної поверхні шиї від трупу ОСОБА_10 виявлено 4 (чотири) колотих рани, які були заподіяні від колючої дії знаряддя, що має порівняно гостре вістря та наближену до чотирикутної в перетині форму на рівні занурення. Загальна форма знаряддя може мати форму у вигляді витягнутої піраміди. Розмір перетину знаряддя на рівні занурення близько 0,2х0,2 см. Розташування по одній лінії та однакові відстані між ранами вказують на те, що рани, ймовірно, спричинені одним колючим знаряддям, що має чотири стрижні з доволі гострими кінцями вістрями та наближену до чотирикутної в перетині форму. Пошкодження спричинені одночасно, тобто від одного удару (а.с. 176-178 т.1);

- дослідженою в судовому засіданні виделкою зі слідами речовини бурого кольору, яка є речовим доказом та була вилучена у ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 . Обвинувачений під час дослідження речового доказу зазначав, що схожою виделкою вони закусували в день події;

- висновку експерта №192 від 15 серпня 2025 року, яким встановлено, що колоті рани на клапті шкіри з лівої бічної поверхні шкіри могли бути заподіяні зубцями виделки, представленої на експертизу, або іншою виделкою з аналогічними конструктивними особливостями, ступенем гостроти та виразністю ребер зубців (а.с. 86-89 т.2);

- висновку експерта №1288/1176, відповідно до якого смерть ОСОБА_10 настала за 10-18 годин до моменту дослідження трупу в секційній залі внаслідок механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів кров`ю з судин носа за вимушеного положення (на спині) на тлі сильного алкогольного сп`яніння, черепно-мозкової травми у вигляді травматичного субарахноїдального крововиливу; окрім того вимушене положення могло бути викликане подразненням рефлексогенної зони - ушкодженням лівої сонної артерії в ділянці біфуркації (а.с. 154-157 т.1);

- протоколі проведення слідчого експерименту від 23 червня 2025 року, під час якого ОСОБА_6 , розповів на місці події про обставини, які пам`ятає, продемонстрував як наносив 2 удари кулаком правої руки ОСОБА_10 в обличчя. При цьому, зазначав, що перший удар наніс потерпілому, коли ОСОБА_10 сидів на табуретці, а другий коли останній впав від першого удару та лежав на підлозі на спині (а.с. 161-172 т.1);

- висновку експерта №1288/1176 додатковий 1 від 22 липня 2025 року, відповідно до якого, виходячи з даних протоколу слідчого експерименту, проведеного із ОСОБА_6 , продемонстрований останнім механізм нанесення тілесних ушкоджень може відповідати механізму утворення ушкоджень, зазначених вище у п.п.2.1-2.9 та не відповідає механізму утворення ушкоджень, указаних у п.п. 2.10-2.14 висновку експерта №1288/1176 від 02 липня 2025 року (а.с. 158-160 т.1);

- висновку експертів № 38/2025 від 25 серпня 2025 року ДСУ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи»: при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження голови - мозкової частини: переривчасті поодинокі крововиливи в м`які тканини з внутрішньої поверхні лобної ділянки зліва, крововиливи під м`якою мозковою оболонкою лобної частини зліва; переривчасті крововиливи в правий тім`яний м`яз, крововиливи в м`які покрови голови з внутрішньої поверхні потиличної ділянки зліва; лицьової частини: синці верхніх та нижніх повік обох очей з переходом на виличні ділянки, садно внутрішньої поверхні лівої брови, множинні садна спинки носа, носогубного трикутника, ділянки підборіддя, шиї-садна лівої передньої поверхні, 4 паралельно розташовані рани нижньої третини передньо-бічної поверхні зліва, крововиливи в підшкірну клітковину шиї зліва, верхню третину грудної клітки зліва, у поверхневі та глибокі м`язи шиї ліворуч, наскрізне ушкодження загальної та лівої внутрішньої сонних артерій орієнтовно в ділянці біфуркації (два отвори) з крововиливами по периметру, в ділянці біфуркації внутрішня поверхня внутрішньої сонної артерії переважно синюшно-блакитного кольору, грудної клітки непрямі (відділені) переломи 7, 9,10 ребер по правій передньо-пахвинній лінії та 6 ребра по лівій пригрудинній лінії, права нижня кінцівка - садно ділянки колінного суглобу.

Тілесні ушкодження, крім ушкоджень шиї, утворилися внаслідок дії тупих (тупого) предметів по механізму удару, тиснення, ковзання - тертя, вигину.

Тілесні ушкодження шиї, враховуючи їх характер, розміри та дані медико-криміналістичного дослідження, утворилися внаслідок дії знаряддя, що володіє колючою дією знаряддя, має порівняно гостре вістря та наближену до чотирикутної в перетині форму на рівні занурення, якою є виделка, виявлена біля трупа на місці події (за даними медико-криміналістичної експертизи).

Переломи ребер утворилися внаслідок дії тупого предмета по механізму вигину (розгинання), з прикладенням травмуючої сили на відстані від переломів. Відсутність ознак консолідації може відповідати терміну їх спричинення до 7 днів. У комісії відсутні об`єктивні морфологічні дані, які б дозволили конкретно встановити давність їх утворення. Не можна виключити можливості прикладення тупого предмета (тиснення) в переднє-праву половину грудної клітки.

Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів кров`ю з ушкоджених судин носа. Це підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа ( множинні переломи кісток носа, у гортані, трахеї та бронхах рідка кров темно-червоного кольору, легені емфізематозно роздуті, з вогнищевими крововиливами темно-червоного кольору по заднім поверхням. Тканина на розрізах червоно-рожевого забарвлення, з поверхні розрізу при натисненні виділяється незначна кількість пінистої рожево-червоного забарвлення рідини; даними судово-гістологічного дослідження (в препаратах легень емфізема легень із частиною альвеол, заповненими кров`ю та кров`ю в просвітах деяких бронхіол. Нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів, малокров`я судин серця).

Тілесні ушкодження голови: крововиливи в м`які покрови з внутрішньої поверхні, в правий тім`яний м`яз, під м`якою мозковою оболонкою (субарахноїдальний), мають ознаки легких тілесних ушкоджень і не знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .

Тілесні ушкодження лицевої частини черепа (множинні садна, множинні переломи кісток носа, синці повік обох очей з переходом на виличні ділянки, перелом лобового відростка правої виличної кістки мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Враховуючи причину смерті ОСОБА_10 - механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів кров`ю з ушкоджених судин носа, множинні переломи кісток носа знаходяться в непрямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Переломи ребер мають ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень і не знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.

Колоте поранення шиї з наскрізним пошкодженням стінок лівої сонної артерії, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як такі що небезпечні для життя (п. 2.1.3. п/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України 17.01.1995 року №6), і знаходиться в непрямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Садна ділянки правого колінного суглобу мають ознаки легких тілесних ушкоджень і не знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Описані експертом тілесні ушкодження у потерпілого (стан саден, забарвлення крововиливів, відсутність зрощення переломів лицевої частини черепа, рідкий стан крові в дихальних шляхах) та мікроскопічні дані, відповідають давності їх спричинення в короткий проміжок часу до настання смерті.

Відповідна реакція тканин на отриману травму розвивається до 30-40 хвилин, тому перші мікроскопічні зміни в тканинах після отримання травми можуть бути виявленими впродовж 30-40 хвилин. Виявлені при мікроскопічному дослідженні реактивні зміни без клітинної реакції в препараті ділянки лівої сонної артерії та субарахноїдальному крововиливі, можуть вказувати, що вони утворилися в короткий проміжок часу (до 30-40 хвилин) після їх спричинення, впродовж якого потерпілий міг вчиняти активні дії за умови збереження свідомості.

Локалізація тілесних ушкоджень може вказувати на не менш як одноразове прикладення травмуючої сили: в праву тім`яну ділянку, в лобну ділянку зліва, у виличні ділянки, в ділянку носогубного трикутника, в потиличну ділянку, ділянку підборіддя. Від одного травмуючого впливу могло виникнути декілька тілесних ушкоджень, так і декількаразові травматичні впливи в одну ділянку, можуть проявитися одним тілесним ушкодженням.

Виявлені при судово-медичній експертизі множинні уламки різної форми та розмірів з нерівними краями кісток носа, утворилися він декількаразових прикладень травмуючої сили в ділянку носа.

4 проникаючі рани шиї з пошкодженням сонної артерії спричинені внаслідок одноразової дії травмуючого предмета.

В тілесних ушкодженнях голови, правого колінного суглобу не відобразилися конструктивні ідентифікуючі властивості травмуючого предмета (предметів), які б дозволили його (їх) конкретизувати. Усі вони є характерними для дії тупого предмета (предметів), якими можуть бути кулак, коліно, ступня та інші.

Крововилив в м`які покрови голови з внутрішньої поверхні потиличної ділянки зліва міг утворитися внаслідок дії тупого предмета з переважаючою поверхнею, не виключено, при падінні та ударі даною ділянкою об тупу переважаючу поверхню (підлогу).

За даними медико-криміналістичної експертизи, 4 рани шиї заподіяні від колючої дії знаряддя, що має порівняно гостре вістря та наближену до чотирикутної в перетині форму на рівні занурення. Загальна форма знаряддя може мати форму у вигляді витягнутої піраміди. Розмір перетину знаряддя на рівні занурення близько 0,2х0,2см. Розташування по одній лінії та однакові відстані між ранами вказують на те, що рани, ймовірно, спричинені однім колючим знаряддям, що має чотири стрижні з доволі гострими кінцями вістрями та наближену до чотирикутної в перетині форму. Пошкодження спричинені одночасно, тобто від одного удару.

Тілесні ушкодження потерпілому, враховуючи вищевикладене, спричинені різними предметами.

Достовірно встановити послідовність нанесення тілесних ушкоджень не можливо, усі вони спричинені в короткий проміжок часу.

В момент спричинення тілесних ушкоджень, потерпілий міг знаходитися як у вертикальному, так і горизонтальному, або наближеному до них положеннях, передньою поверхнею тіла в напрямку дії травмуючих предметів (предмета). Локалізація тілесних ушкоджень може вказувати на те, що могло змінюватися як положення тіла по відношенню до травмуючого предмета, так і предмета по відношенню до тіла.

Локалізація та характер тілесних ушкоджень (крім крововиливу в м`які покрови потиличної ділянки) виключає можливість отримання їх при падінні на площину як з, так і без надання тілу початкового прискорення.

Враховуючи причину смерті, уникнути її можна було при зміні положення тіла (голови) потерпілого, яке б унеможливлювало затікання крові в дихальні шляхи.

Під час слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 , останній продемонстрував нанесення двох ударів правим кулаком ОСОБА_10 в ділянку носа (перший при знаходженні потерпілого в вертикальному положенні, другий при знаходженні потерпілого в горизонтальному положенні, лежачи на спині). Враховуючи локалізацію та характер тілесних ушкоджень носа (м`яких тканин, множинних переломів), механізм їх спричинення співпадає з механізмом, продемонстрованим підозрюваним.

Як зазначено вище, смерть потерпілого настала внаслідок аспірації кров`ю з ушкоджених судин носа при розташуванні потерпілого в горизонтальному положенні, обличчям догори в безсвідомому стані. Всі виявлені тілесні ушкодження, крім травми шиї, не мають ознак небезпеки для життя, і малоймовірно, що в комплексі могли привести до настання смерті ОСОБА_10 при збереженій свідомості.

Проникаючі колоті поранення шиї з наскрізним ушкодженням лівої загальної та лівої внутрішньої сонних артерій, крововиливами в стінку артерії та навколишні тканини є небезпечними для життя і без надання негайної медичної кваліфікованої допомоги могли призвести до настання смерті. Колоте поранення шиї зліва, розташоване в ділянці рефлексогенної зони (каротидному синусі), ушкодження якого супроводжується рефлекторним зниженням артеріального тиску, порушенням серцевого ритму, недостатності кровопостачання головного мозку і втратою свідомості.

За медичними та морфологічними даними у ОСОБА_10 мали місце хронічні захворювання: наслідки перенесеної у 2013 році ЗЧМТ (перелом правої тім`яної кістки, епідуральна гематома), гіпертонічна хвороба, ішемічна хвороба серця. Дані захворювання не знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого, однак, перенесена ЗЧМТ, алкогольна інтоксикація та наскрізне пошкодження стінки лівої сонної артерії в ділянці її розгалуження лівої (рефлексогенна зона) вплинули на втрату свідомості (а.с. 180-196 т.1);

- висновку судово-психіатричного експерта № 617 від 28 липня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_6 , в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому правопорушення: не перебував у стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання, а також не перебував у будь-якому вираженому емоційному стані, який міг істотно впливати на його свідомість і діяльність, відчував негативно забарвлене емоційне переживання злості, яке не досягло афективної глибини та суттєво не вплинуло на його свідомість та діяльність під час інкримінованого йому правопорушення, тобто здатність ОСОБА_6 до усвідомлено-вольової регуляції власних протиправних дій та їх можливих наслідків порушена або обмежена не була; як на момент вчинення кримінального правопорушення, так і на даний час психічними захворюваннями не страждає, на момент скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 130-134 т.2).

Враховуючи вищенаведені докази, у колегії суддів не виникає сумнівів у їх належності та допустимості, так як вони є послідовними, не суперечать один одному, зібрані відповідно до вимог закону та об`єктивно доводять вину ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Також, суд дотримався вимог ст. 10 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом.

Суд першої інстанції, з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК України обставини, що належать до предмета доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Не підлягають задоволенню вимоги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 122 КК України з посиланням на відсутність у ОСОБА_6 умислу на позбавлення життя потерпілого.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.22 постанови пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тілесного ушкодження, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Суд першої інстанції ретельно дослідив і проаналізував всі вищевказані обставини та надав у вироку належну оцінку діям обвинуваченого стосовно потерпілого ОСОБА_10 , зокрема послідовність і інтенсивність його дій, велику кількість та локалізацію завданих ним тілесних ушкоджень, подальшу поведінку обвинуваченого, який не вжив жодних заходів з метою відвернення тяжких наслідків, що свідчить про те, що він свідомо бажав настання смерті потерпілого, та доводить, що його умислом охоплювалось позбавлення життя останнього.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_10 умисно наніс останньому один удар виделкою в шию, тобто в життєво - важливий орган, заподіявши останньому проникаючу рану з пошкодженням сонної артерії, а також декілька ударів кулаком правої руки в обличчя, розуміючи при цьому, що ОСОБА_10 є значно слабшим за нього, після чого залишив потерпілого у безпорадному стані, лежачим на підлозі у горизонтальному положенні, обличчям догори, та покинув місце події.

Відповідно до висновку експерта № 38/205 від 25 серпня 2025 року, смерть ОСОБА_10 настала внаслідок механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів кров`ю з ушкоджених судин носа при перебуванні потерпілого у горизонтальному положенні на спині у безсвідомому стані. При цьому встановлено, що втрата свідомості могла бути спричинена сукупністю факторів, зокрема черепно-мозковою травмою, алкогольним сп`янінням та пошкодженням сонної артерії.

Це підтверджується також даними судово-медичної експертизи трупа: множинні переломи кісток носа, у гортані, трахеї та бронхах рідка кров темно-червоного кольору, легені емфізематозно роздуті, з вогнищевими крововиливами темно-червоного кольору по заднім поверхням. Тканина на розрізах червоно-рожевого забарвлення, з поверхні розрізу при натисненні виділяється незначна кількість пінистої рожево-червоного забарвлення рідини; даними судово-гістологічного дослідження (в препаратах легень емфізема легень із частиною альвеол заповненими кров`ю та кров`ю в просвітах деяких бронхіол. Нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів, малокров`я судин серця).

Зазначені обставини свідчать про те, що завдаючи удари потерпілому, ОСОБА_6 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій і якщо не бажав, то свідомо припускав наслідки у виді смерті ОСОБА_10 .

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що про умисел ОСОБА_6 саме на умисне вбивство ОСОБА_10 свідчить і його поведінка після нанесення травм потерпілому, оскільки одразу після скоєння злочину, усвідомлюючи стан небезпеки для життя потерпілого, залишив його лежати та стікати кров`ю.

Більше того, вбивство, яке було наслідком дії особи, котра хоча й не ставила собі за мету позбавлення життя, але байдуже ставилася до такого наслідку, можливість якого вона свідомо допускала, також кваліфікується як умисне вбивство.

При відмежуванні вбивства від умисного заподіяння тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій, зокрема наявність прямого умислу, тобто усвідомлення суспільно небезпечного характеру свого діяння та передбачення або бажання його суспільно небезпечних наслідків, чи непрямого умислу, наявного тоді, коли особа не бажає, хоча свідомо припускає настання таких суспільно небезпечних наслідків.

Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх досліджених судом обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію заподіяних тілесних ушкоджень.

При вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 КК України, умисел винного спрямований лише на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого.

Тому колегія суддів відхиляє доводи обвинуваченого та захисника щодо умислу у ОСОБА_6 на заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки сукупність доказів, результати судово медичних експертиз, показання свідків, протоколи огляду місця події та інші матеріали провадження однозначно свідчать про спрямованість умислу обвинуваченого саме на позбавлення потерпілого життя. Кількість та характер ударів, спрямованих у життєво важливі органи, спосіб їх нанесення, а також тривалість, виключають можливість необережності та об`єктивно свідчать про наявність прямого умислу спрямованого на заподіяння смерті особи.

Доводи захисника про те, що нанесені обвинуваченим тілесні ушкодження потерпілому не були безпосередньою причиною смерті останнього, колегія суддів вважає не обґрунтованими, зважаючи на досліджені судом першої інстанції докази.

Так, для притягнення до кримінальної відповідальності за вбивство необхідно встановити причинний зв`язок між діянням винного і настанням смерті потерпілого. Причинний зв`язок, що встановлюється, має бути не випадковим, а необхідним. Тобто, дію особи може бути визнано причиною смерті іншої людини лише тоді, коли цей наслідок мав свою підставу у вчиненому діянні, ним породжувався, тобто був його необхідним результатом. Окрім цього, процес розвитку причинного зв`язку припускає, що причина завжди в часі передує наслідку.

Відповідно до долучених висновків експертів, смерть ОСОБА_10 настала внаслідок механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів кров`ю з ушкоджених судин носа, яке є похідним від отриманих тілесних ушкоджень потерпілим у виді травматичного субарахноїдальногого крововиливу, множинних переломів кісток носа, чотирьох колотих ран на передньо-бічній поверхні шиї ліворуч в нижній третині.

Тобто, така ознака об`єктивної сторони як причинний зв`язок між діянням обвинуваченого та смертю потерпілого в цьому провадженні має місце, оскільки діяння ОСОБА_6 за своїм характером є головною умовою, без якої неможливе настання наслідку, воно передує в часі й породжує його, отже є необхідною і визначальною стосовно заподіяння смерті ОСОБА_10 .

Між діями ОСОБА_6 і смертю потерпілого є необхідний причинний зв`язок, ускладнений особливими обставинами його розвитку, де нанесення ударів в обличчя потерпілому, а саме в ділянку носа, спричинило потрапляння крові з ушкоджених судин носа до дихальних шляхів, коли потерпілий перебував у горизонтальному положенні в безсвідомому стані, яке настало від колотого поранення шиї зліва, розташованого в ділянці рефлексогенної зони (каротидному синусі), що в підсумку призвело до настання смерті.

Таким чином, діяння ОСОБА_6 із заподіянням ударів потерпілому є причиною заподіяння смерті, оскільки нанесення ударів в ділянку носа, що призвело до аспріації кров`ю, створило реальну небезпеку заподіяння наслідків, які втілились в об`єктивну дійсність з урахуванням супутніх обставин, і за характером діяння, заподіяна потерпілому смерть є закономірним наслідком розвитку причинно-наслідкового зв`язку.

Отже, доводи сторони захисту про відсутність необхідного причинного зв`язку між діянням обвинуваченого і суспільно небезпечним наслідком у виді смерті є безпідставними.

Доводи обвинуваченого про те, що він не наносив потерпілому удар виделкою, спростовуються долученими письмовими доказами, окрім цього не знайшли підтвердження і доводи, що тілесні ушкодження у виді чотирьох колотих ран на передньо-бічній поверхні шиї ліворуч в нижній третині були нанесені потерпілому іншою особою.

Крім того, встановлено, що обвинувачений не заперечував факту виникнення сварки з потерпілим у той час, коли вони перебували удвох у кімнаті гуртожитку за місцем проживання ОСОБА_10 .

Згідно з висновком експерта № 1687 від 25 липня 2025 року, на гумових сланцях, вилучених у ОСОБА_6 під час особистого обшуку та наданих на дослідження виявлено кров людини, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_10 , при цьому не виключається домішка крові ОСОБА_6 .

Також проведеними низкою експертиз, висновки яких долучено до матеріалів кримінального провадження та визнані судом належними і допустимими доказами, доведено нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому, внаслідок яких настала смерть останнього. Зокрема на марлевих тампонах із змивами з приміщення квартири, під`їзду, на вирізі гумового покриття, які були вилучені в ході огляду місця події, знайдено кров людини, походження цих слідів можливе від потерпілого та не виключається домішка крові ОСОБА_6 .

Окрім цього, на гумовій плиті виявлено слід долоні руки, який залишено долонею лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 .

Водначас, відсутність у обвинуваченого слідів тілесних ушкоджень на руках сама по собі не спростовує його причетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та не виключає можливості нанесення ним ударів потерпілому.

Тому доводи обвинуваченого та його захисника щодо наведених обставин не ґрунтуються на фактичних даних та спрямовані виключно на уникнення кримінальної відповідальності. Натомість зібрані під час досудового розслідування та досліджені судом першої інстанції докази узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного та у своїй сукупності спростовують позицію сторони захисту.

Щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається із вироку, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а також дані про особу винного, який є несудимим, на обліку в нарко та психдиспансерах не перебуває, нейтрально характеризується за місцем мешкання.

Обставин, які пом`якшують та обтяжуються покарання обвинуваченого, судом першої інстанції не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог статей 50, 65 КК України та обґрунтовано дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, у виді позбавлення волі.

На думку колегії суддів апеляційного суду, призначене обвинуваченому покарання повністю відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , слід залишити без задоволення, як необґрунтовані. Доводи апеляційних скарг повністю спростовуються висновками суду першої інстанції, які є обґрунтованими належними доказами, яким надана вичерпна правова оцінка.

З урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що вирок місцевого суду є належно вмотивованим і обґрунтованим, за змістом відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України, у ньому наведено мотиви, з яких виходив суд першої інстанції, та положення закону, яким він керувався, постановляючи рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для скасування судового рішення, під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.

З огляду на викладене вище, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2025 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4