Справа № 185/8246/26
Провадження № 1-кс/185/477/26
У Х В А Л А

23 травня 2026 року м.Павлоград

Дніпроперовська область

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Самарівського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , слідчого СВ Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого СВ Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Самарівського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця в.ч. НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000355, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2026 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2026 року слідчий СВ Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Самарівського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000355, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 та ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчим відділом Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.1016 року за №0000355, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 та ч. 5 ст. 407 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 та ч.5 ст. 407 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Солдат ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст.ст.3, 28, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 20.01.2026 року приблизно о 05:00 годині ранку, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим, знаходився за адресою: АДРЕСА_2 та в цей момент ОСОБА_5 будучи обізнаним про те, що в Україні діє воєнний стан, запроваджений 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час, у ОСОБА_5 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, побачившина кухні на столі мобільний телефон марки Oukitel F150 B2, 6/256 GB, GrayBlack, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, та його дії залишаться непомітними для оточуючих, ОСОБА_5 не відмовившись від свого злочинного умислу, бажаючи довести його до логічного закінчення, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що вчиняє злочин під час воєнного стану викрав мобільний телефон марки Oukitel F150 B2, 6/256 GB, GrayBlack,», після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд чим спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 на 4077,33 гривень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану.

Крім того, згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 23.04.2024 за №120, солдата ОСОБА_5 призначено на посаду курсанта навчального взводу начальної роти 2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_2 та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до ст.ст.3, 28, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Разом з тим, солдат ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він,будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 ,, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, згідно акту службового розслідування 16 листопада 2024 року о 13: 30 годині під час шикування особового складу навчальної роти 4 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки ВЧ НОМЕР_2 , було виявлено відсутність курсанта 1 навчального взводу 4 навчальної роти 4 навчального батальйону ОСОБА_5 , чим незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби та продовжував ухилятися до 22 лютого 2026 року, тобто до часу встановлення працівниками правоохоронного органу його місця знаходження, а саме на території м. Павлоград, Павлоградського району, Дніпропетровської області, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу, військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

22.05.2026 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 та ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчий за погодженням з прокурором під час досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням вважають, що виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно даного підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, відповідальність за які передбачено у вигляді позбавлені волі стром до десяти років, існує ризик, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 має кримінальне минуле, має підозру в іншому кримінальному провадженні, не має офіційного джерела доходу, що може сприяти його нез`явленню за викликом слідчого, прокурора та суду;

- Незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 в подальшому може як у спосіб погроз, так і реально незаконно впливати на потерпілого та свідків за провадженням, оскільки останні безпосередньо контактували з ним до та після вчинення злочинів, а тому ОСОБА_5 може впливати на даних осіб для зміни їх показів з метою уникнення кримінальної відповідальності;

На переконання автора клопотання, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобіганню вказаним ризикам.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 не здійснював заходів, спрямованих на повернення до розташування військової частини та на службу, під час вчинення даного злочину підозрюється у вчиненні ще й іншого тяжкого корисливого злочину, застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не забезпечить виконання останнім покладених на нього обов`язків.

Враховуючи особистість ОСОБА_5 , а також те, що досудовим слідством не встановлено осіб, які б могли поручитися за виконання ним покладених на нього обов`язків, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистої поруки також не вбачається можливим та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 являється військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України.

Так, ОСОБА_5 зобов`язаний в службовий час, та понад встановлений службовий час в період військових навчань, бойових стрільб, бойового чергування, несення служби в добовому наряді, за наказом на бойовому завданні військової частини під час військового стану, виконувати свої службові обов`язки за посадою, а також особливі обов`язки, визначені статутами Збройних Сил України.

У зв`язку із викладеним, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не забезпечить виконання останнім службових обов`язків.

Враховуючи сукупність викладених обставин, у разі незастосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 у виді тримання під вартою існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, та потерпілого, а тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків,для запобігання вищевказаним ризикам, до підозрюваного доцільно застосовувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

При цьому, як наголошують слідчий та прокурор, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 , погоджуючись у повному обсязі з пред`явленою підозрою та не оспорюючи її жодним чином, заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, та направити його до військової частини для проходження військової служби.

Вивчивши клопотання та його обгрунтування, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим відділенням Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000355, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 березня 2026 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч. 5 ст. 407 КК України, у якому 22 травня 2026 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання було встановлено, що ОСОБА_5 після вручення повідомлення про підозру, не затримувався.

Надані стороною обвинувачення докази, які жодним чином не оспорюються підозрюваним, у своїй сукупності на даній стадії досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри та причетність ОСОБА_5 до вчинення даних кримінальних правопорушень.

Вказані докази у своїй сукупності об`єктивно зв`язують підозрюваного із кримінальними правопорушенням за ст.185 та 407 КК України, а тому пред`явлена ОСОБА_5 підозра на даній стадії досудового розслідування є обґрунтованою, що узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява № 42310/04.

На даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті пред`явленого обвинувачення на підставі обвинувального акта.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (§ 34 рішення у справі «О`Хара проти Сполученого Королівства» від 16.10.2001 р. («O'Hara v. United Kingdom»). Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (§45 рішення у справі «N.C проти Італії» від 11.01.2001 р. (N.C. v. Italy).

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК) обґрунтовується тяжкістю злочинів, передбачених ч.4 ст.185 та ч. 5 ст. 407 КК України, за які, у разі доведеності винуватості, можливе призначення покарання у вигляді тривалого строку позбавлення волі, а також військовим статусом підозрюваного ( солдат, служба в десантно-штурмовому підрозділі, тривале знаходження в режимі СЗЧ, тощо,) що може полегшити ухилення, а також кримінальне минуле підозрюваного, який наразі має обвинувачення , що розглядається судом за ст.185 та 186 КК України.

Водночас, лише тяжкість злочину не є самостійною та достатньою підставою для застосування тримання під вартою. Одночасно, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК) підтверджується значенням показань свідків для доказової бази, можливістю вмовляння, погроз чи підкупу з метою зміни показань, оскільки свідками у справі є особи, які безпосередньо контактували з підозрюваним до та після вчинення ним злочинних дій.

Оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним за ст.185 та ст.407 КК України, дані про особу підозрюваного, його статус, притягнення до кримінальної відповідальності в минулому та наразі, й т..і.

Також, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

До того ж, враховується й той факт, що відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто у вигляді тримання під вартою.

Крім того, в умовах воєнного стану на території України, з метою належного покарання осіб, які вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, такий підхід національних судів щодо застосування викличного виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не допустить негативного впливу на обороноздатність держави в умовах воєнного стану, підриву авторитету, бойової готовності та боєздатності підрозділу Збройних Сил України та не створить в очах військовослужбовців уяву безкарності та свавілля.

Отже, наведені обґрунтування свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 , аніж той, про який клопоче слідчий за погодження прокурора.

Виходячи з доведеності обґрунтованої підозри, наявності підтверджених ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного за ч.4 ст.185 та ч.5 ст.407 КК України ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 87, 107, 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 198 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11.45 год. 20 липня 2026 року.

Строк дії даної ухвали до 11.45 год. 20 липня 2026 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_4 , якому негайно повідомити близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором підозрюваного ОСОБА_5 в порядку, передбаченому КПК України про застосований відносно нього запобіжного заходу.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1