Справа № 355/705/26
Провадження № 1-кс/355/102/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: слідчого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка клопотання слідчого СВ ВП №1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 погодженого прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту по кримінальному проваджені, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000139 від 29 березня 2026 року за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 2631 КК України у відношенні,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Баришівка, Київської області, громадянина України, із повною середньою освітою, не працюючого, не депутата, не інваліда, розлученого, маючого на утримання особу з інвалідністю 2-го ступеня, та маючого на утриманні 1 неповнолітню дитину, раніше не судимого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2026 року до Баришівського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 погодженого прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту по кримінальному проваджені, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000139 від 29 березня 2026 року за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у відношенні

У своєму клопотанні слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на 2 місяці з моменту винесення ухвали, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за вказаною адресою, без застосування електронних засобів контролю. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до слідчого СВ ВП №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою на визначений час; не відлучатися з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи чи навчання, контактного номеру телефона; уникати спілкування із неповнолітнім потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Своє клопотання слідчий обґрунтувала тим, що ОСОБА_5 у 2022 році (точний час у ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в адміністративних межах с-ща Баришівка Броварського району Київської області, виявив корпус ручної уламкової оборонної гранати типу Ф-1 з маркуванням «107 46-80 Т», а також підривач до ручних уламкових гранат типу УЗРГМ-2 з маркуванням «386-138-79» (внутрішня сторона запобіжного важеля) та «98-79 УЗРГМ-2 УЗЧП» (зовнішня сторона).

У цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх протиправність та діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав вказані бойові припаси шляхом привласнення знайденого, після чого переніс їх до гаражного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав.

У подальшому ОСОБА_5 продовжував незаконно зберігати корпус ручної уламкової оборонної гранати типу Ф-1 з маркуванням «107 46-80 Т» та підривач до ручних уламкових гранат типу УЗРГМ-2 за вказаною адресою.

29 березня 2026 року під час проведення слідчих (розшукових) дій у зазначеному гаражному приміщенні працівниками поліції було виявлено та вилучено корпус ручної уламкової оборонної гранати типу Ф-1 з маркуванням «107 46-80 Т», що відноситься до ІІІ категорії вибухонебезпечності та підривач до ручних уламкових гранат типу УЗРГМ-2, з відповідними маркуваннями, який відноситься до II категорії вибухонебезпечності, які ОСОБА_5 незаконно придбав, носив та зберігав.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки підозрюваний доглядає батька з інвалідністю, який прикутий до ліжка, який потребує стороннього догляду (купівля ліків, їжі та задоволення інших потреб) .

Підозрюваний ОСОБА_5 винним себе визнав, підтримав думку свого захисника.

Ознайомившись з клопотанням, дослідивши матеріали кримінального провадження, а саме: Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29 березня 2026 року про внесення відомості про кримінальне провадження за №0000139 за яким розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України щодо повідомлення про зберігання в ОСОБА_5 корпусу гранати «Ф1», запалу до неї та вибухових речовин; заяву ОСОБА_5 від 29 березня 2026 року, за якою він не заперечує проти проведення огляду в гаражі по АДРЕСА_2 ; протокол огляду від 29 березня 2026 року, за яким вказано, що в гаражному приміщенні по АДРЕСА_2 в ОСОБА_5 віднайдено гранату «Ф-1», предмети зовні схожі на підривачі до ручних гранат, та інше; довідку про категорію вибухонебезпечності виявлення вибухових матеріалів від 29 березня 2026 року, за яким під час перевірки корпусу гранати Ф-1 з маркуванням «107 46-80 Т» вилученого по вул Центральна в с-щі Баришівка, Броварського району, Київської області, встановлено, що зазначений об`єкт належить до ІІІ категорії (надзвичайно небезпечно, небезпечного, обмежено небезпечного або безпечного), довідку про категорію вибухонебезпечності виявлення вибухових матеріалів від 29 березня 2026 року, за яким під час перевірки підривач до ручних гранат УЗРГМ-2 з наявним маркуванням на запобіжному важелі «98-79 УЗРГМ-2 УЗ НП, на зворотній стороні «386-138-79» вилученого по вул Центральна в с-щі Баришівка, Броварського району, Київської області, встановлено, що зазначений об`єкт належить до ІІ категорії (надзвичайно небезпечно, небезпечного, обмежено небезпечного або безпечного),акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів на наявність вибухових матеріалів від 29 березня 2026 року за яким вилучено корпус гранати Ф-1, підривач до гранат УЗРГМ-2 1 од., вишибний пороховий заряд до мінометних мін -1 од., ручна димова граната РДГ-24 1од, два види артилерійського пороху вагою близько 350 грамів, постанову про визнання речовими доказами та визначення місця зберігання речових доказів від 29 березня 2026 року, за якою речові докази зберігати в камері схову ВП№1 Броварського РУП ГУНП в Київській області; протокол затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 29 березня 2026 року, за яким ОСОБА_5 затримано о 14 год. 23 хв. в порядку ч.4 ст. 208 КПК України; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; свідоцтво про народження ОСОБА_7 , нотаріально засвідчену заяву ОСОБА_5 .

Слідчим вказані підстави застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також наявність підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме

- п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочин), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за яке передбачано покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а відтак розуміючи, що у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі, через що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у вказаному проваджені, які надали викривальні покази щодо нього, оскільки йому відомо їхні місце проживання, а відтак підозрюваний, перебуваючи на домашньому арешті, не матиме можливість незаконно впливати на них, таким чином перешкоджати повному та об`єктивному проведенню досудового розслідування.

Стосовно клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, воно підлягає до часткового задоволення .

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України є обгрунтованим.

Слід зазначити, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

Оцінюючи докази, а також наведені ризики, слід прийти до висновку, що дійсно наявні підстави застосування запобіжного заходу, однак у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 доглядає батька з інвалідністю, який прикутий до ліжка, який потребує стороннього догляду .

Відповідно до ч.1,ч.2 ст. 181 КПК України слід, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло у вигляді нічного домашнього арешту. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Домашній арешт є винятковим запобіжним заходом, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із домашнім арештом, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Як слід з п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, зокрема ЄСПЛ від 26.07.2001 року у справі «Ілійков проти Болгарії» де було зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 176, 178, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України,-

Керуючись ст.ст. 177,178,181,184,193-194,196,309,369,372,395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 погодженого прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженцю селища Баришівка, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту у період часу з 22 годин до 06 годин за місцем проживання: АДРЕСА_1 . строком на 2 місяці з моменту винесення ухвали, без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого: не відлучатися з місця обрання домашнього арешту без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (закордонний паспорт), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали суду про домашній арешт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти на ВП №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1