Справа № 595/1843/25
Провадження № 1-кс/595/89/2026
У Х В А Л А

02 березня 2026 року

м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000007 від 22 квітня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суддіБучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження, внесене 22 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 щодо обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 358 КК України.

25 лютого 2026 року захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_4 подав заяву про відвід судді ОСОБА_6 , на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КК України. В обґрунтування заяви про відвід зазначив, що наявні обставини, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_6 при розгляді вищевказаної справи у кримінальному провадженні №0000007 від 22 квітня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, що є підставою для його відводу. Обвинувачення ОСОБА_5 ґрунтується також на матеріалах іншого кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000084 від 28 березня 2023 року (дане кримінальне провадження розглядалось ІНФОРМАЦІЯ_1 та за результатами розгляду постановлено ухвалу від 05 грудня 2024 року у справі №595/1910/24). Тобто, вказані кримінальні провадження між собою пов`язані та стосуються одних і тих самих подій та осіб, зокрема ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . В межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000084 від 28 березня 2023 року, де потерпілою являлась ОСОБА_7 , було подано скарги на бездіяльність органу досудового розслідування, які були предметом розгляду слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , що підтверджується ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26 лютого 2024 року (справа 595/215/24, провадження 1- кс/595/68/2024) та ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26 жовтня 2023 року (справа 595/1107/23, провадження 1-кс/595/657/2023). Вказані скарги стосувалися бездіяльності органу досудового розслідування під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000084 від 28 березня 2023 року, та подавалися в інтересах потерпілої ОСОБА_7 (яка є потерпілою в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 22 квітня 2025 pоку), оцінки незаконних дій ОСОБА_5 та законності проведення досудового розслідування стороною обвинувачення. Слідчим суддею ОСОБА_8 було розглянуто вказані скарги та зроблено перевірку законності проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000084 від 28 березня 2023 року (яке стосувалося інтересів ОСОБА_5 ), зроблено оцінку первинної кваліфікації дій ОСОБА_5 та досліджено матеріали кримінального провадження № 0000084 від 28 березня 2023 року. Таким чином, до початку розгляду кримінального провадження, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 22 квітня 2025 pоку, головуючий суддя ОСОБА_9 був ознайомлений із обставинами інкримінованого підзахисній ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та із матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000084 від 28 березня 2023 року, якими сторона обвинувачення обґрунтовує винуватість ОСОБА_5 , та здійснено перевірку та оцінку законності дій органу досудового розслідування. Сторона захисту вважає, що головуючий суддя ОСОБА_9 пов`язаний висновками, які ним були зроблені в наведених вище ухвалах, постановлених ним як слідчим суддею при розгляді скарг, що породжує обґрунтований та об`єктивний сумнів у його неупередженості при розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 22 квітня 2025 року. За вказаних обставин сторона захисту вважає, що головуючий суддя ОСОБА_9 своїми діями ставить під розумний сумнів власну неупередженість в межах даного кримінального провадження, що унеможливлює об`єктивний та справедливий розгляд справи.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву про відвід судді підтримав з підстав, викладених у ній, та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про відвід судді. Зазначив, що відсутні підстави для відводу головуючого судді від розгляду кримінального провадження, передбачені ст. 75 КПК України.

Суд, дослідивши заяву про відвід та долучені до неї матеріали, заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000007, дійшов наступного висновку.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частин 3-5 статті 80 КПК заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

У разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Усі інші відводи під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді (суду) (ст. 81 КПК).

Також, слід зазначити, що існування інституту відводу в кримінальному судочинстві України є гарантією справедливого, неупередженого та об`єктивного правосуддя. Він складається із комплексу охоронних заходів, пов`язаних з усуненням зацікавлених осіб від досудового розслідування та судового розгляду. Заявлення відводу не можна підміняти апеляційне оскарження судового рішення.

В даному випадку підставою для відводу головуючого судді, на думку заявника, може бути сумнів у неупередженості судді (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).

Верховний Суду своїй ухвалі по справі №826/11409/17 звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-якого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Для вирішення питання про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000007 щодо обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 358 КК України суд повинен перевірити наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Захисник ОСОБА_4 зазначає, що обвинувачення ОСОБА_5 , окрім кримінального провадження №0000007, ґрунтується також на матеріалах іншого кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000084 від 28 березня 2023 року, тобто вказані кримінальні провадження між собою пов`язані та стосуються одних і тих самих подій та осіб, зокрема ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , яка являлась потерпілою у даних кримінальних провадженнях. В межах кримінального провадження № 0000084 від 28 березня 2023 року були подані скарги на бездіяльність органу досудового розслідування, які були предметом розгляду слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , де зроблено перевірку законності проведення досудового розслідування та надано оцінку незаконним діям ОСОБА_5 . Вказане породжує обґрунтований та об`єктивний сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 22 квітня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 від 31 жовтня 2023 року (справа № 595/1107/23, провадження № 1-кс/595/657/2023) скаргу ОСОБА_10 на постанову про закриття кримінального провадження від 29 вересня 2023 року, внесеного до ЄРДР №0000084 від 28 березня 2023 року за ч. 1 ст. 366 КК України задоволено частково. Скасовано постанову старшого слідчого СВ ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 від 29 вересня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000084, внесеного до ЄРДР 28 березня 2023 року.

Відповідно до ухвали слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 від 26 лютого 2024 року (справа № 595/215/24, провадження № 1-кс/595/68/2024) в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність начальника слідчого відділу ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення відмовлено.

Згідно ухвали слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 від 19 травня 2025 року (справа № 595/703/25, провадження № 1-кс/595/86/2025) клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_12 , погоджене прокурором Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів задоволено. Надано дозвіл старшому дізнавачу сектору дізнання відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП ОСОБА_12 , дізнавачу СД відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 , начальнику СД відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_14 на тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження, внесеного у ЄРДР за № 000084 від 28 березня 2023 року за ч. 1 ст. 366 КК України, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю ознайомлення з ними та отримання їх належним чином завірених копій.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень передбачених цим кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, серед іншого, як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Постановлення судового рішення за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачає лише необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим суддею змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації.

Під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчий суддя не надає оцінки обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, не вирішує питання про винуватість чи невинуватість особи, не висловлюється щодо фактичних обставин можливого кримінального провадження та не приймає будь-які рішення, які можуть вплинути на його неупередженість у будь-якому кримінальному провадженні.

Судом досліджувалась ухваласлідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 від 26 лютого 2024 року (справа № 595/215/24), на яку посилався заявник в обґрунтування підстав для відводу. У вказаній ухвалі слідчий суддя надавав оцінку самій лише заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, розгляд слідчим суддею ОСОБА_6 вказаної вище скарги у справі № 595/215/24 не є підставою для відводу судді від участі у розгляді даного кримінального провадження.

Водночас, 31 жовтня 2023 рокупостановлена ухвала слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 (справа № 595/1107/23) за скаргою ОСОБА_10 на постанову про закриття кримінального провадження від 29.09.2023, внесеного до ЄРДР №0000084 від 28 березня 2023 року за ч. 1 ст. 366 КК України, у ході розгляду якої перевірено правильність надання слідчим оцінки фактичним обставинам справи і наявним доказам, а також обґрунтованість прийнятого рішення про закриття кримінального провадження №0000084 від 28 березня 2023 року. Згідно змісту ухвали:«Як убачається із скарги, ОСОБА_10 вказує на те, що ОСОБА_5 з метою заволодіння чужим майном шахрайським способом було подано до ІНФОРМАЦІЯ_5 завідомо неправдиву інформацію - підроблену довідку, а також те, що колишній сільський голова ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_15 та секретар ради ОСОБА_16 , видавши ОСОБА_5 довідку від 20 грудня 2011 року № 2067 вчинили кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України. Проте, слідчий у постанові про закриття кримінального провадження від 29 вересня 2023 року не надає жодної оцінки цим твердженням, натомість слідчий у постанові вказує, що у діях службових та посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_7 , відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України… Таким чином, суд погоджується з твердженнями скаржника, що при винесенні вказаної постанови старший слідчий ОСОБА_11 не надала належної правової оцінки кожному з отриманих під час досудового розслідування доказів, не провела низки слідчих та процесуальних дій для встановлення істини по справі, не навела об`єктивних підстав та мотивів для прийняття такого рішення, не надала правову оцінку діям ОСОБА_5 та посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_6 , питання про протиправність яких порушується заявником у заяві про злочин, що суперечить вимогам ст. 110 КПК України.» За результатами розгляду вказаної скарги слідчим суддею прийнято рішення про часткове задоволення скарги, скасування постанови старшого слідчого СВ ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 від 29 вересня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000084, внесеного до ЄРДР 28 березня 2023 року.

Відповідно до положень ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 від 19 травня 2025 року (справа № 595/703/25) надано доступ дізнавачам СД до матеріалів кримінального провадження, внесеного у ЄРДР за № 000084 від 28 березня 2023 року за ч. 1 ст. 366 КК України, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При постановленні вказаної ухвали суду слідчим суддею надано оцінку обґрунтованості потреби в доступі, наявності у матеріалах доказів, які мають значення для кримінального провадження, та можливості їх використання.

Найголовніше, як відзначає Європейський суд з прав людини, - це довіра, яку у демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у разі кримінального провадження.

Як установлено у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалені резолюцією №2006/23 ІНФОРМАЦІЯ_8 від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

За змістом пункту 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15 жовтня 2010 року, відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24.02.1993, пункти 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, пункт 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 104-106 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 9 квітня 2013 року зазначено таке.

Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Разом з тим, щодо об`єктивного критерію Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52).

Суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права.

Об`єктивність проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Такий принцип реалізується у необхідності відводу судді у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Такі ж принципи закріплені у Кодексі суддівської етики, який затверджений 22 лютого 2013 року (із змінами).

За результатами дослідження заяви про відвід разом із долученими до неї доказами, суд встановив, що до початку розгляду кримінального провадження, внесеного 22 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 щодо обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 358 КК України головуючий суддя ОСОБА_6 був ознайомлений із обставинами інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, був ознайомлений із матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000084 від 28 березня 2023 року, та ним здійснено перевірку оцінку законності дій органу досудового розслідування.

Враховуючи викладене, з метою виключення будь-яких сумнівів щодо об`єктивного розгляду справи, в неупередженості суді та забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, суд вважає за доцільне заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_6 задовольнити.

Виходячи з положень «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» на справедливий та неупереджений суд, керуючись ст. ст. 75, 80-82 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву захисника обвинуваченої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 задовольнити.

Відвести суддю ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 від участі в розгляді справи № 595/1843/25 (кримінальне провадження №0000007) про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Матеріали справи передати до канцелярії Бучацького районного суду Тернопільської області для визначення складу суду в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1