УХВАЛА

03 березня 2026 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого у кримінальному провадженні слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження за № 0002245 від 14.11.2025 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 5 ст. 190 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що Групою слідчих СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002245 від 14.11.2025 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.11.2025 до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшли матеріали від УСР в Рівненській області щодо виявлення факту неправомірного отримання одноразової допомоги матір`ю загиблого військовослужбовця.

Встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , уродженка м. Виноградів, Виноградівського району, Закарпатської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 мати загиблого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який загинув 05.03.2022 під час виконання обов?язків військової служби в ході захисту Батьківщини.

02.09.2024 ОСОБА_5 подала заяву про виплату одноразової грошової допомоги до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку із загибеллю сина ОСОБА_6 , та в подальшому отримала її, при цьому умисно не повідомивши про те, що булла позбавлена батьківських прав у 2005 році, відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2015, справа № 2-705/05, чим порушила порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, що регламентуються п. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», наказом Міністерства оборони України № 45 від 25.01.2023 та постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання виплат військовослужбовцям, особам начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану».

Таким чином, на даний час отримано ряд фактичних даних, які вказують на безпосередню причетність до данного кримінального правопорушення ОСОБА_5 .

26.02.2026 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 .

В ході проведення обшуку за вищевказаною адресою було виявлено та в подальшому вилучено:

- чеки видачі готівки за 2024 рік в кількості 12 шт;

- банківська карта АТ Ощадбанк з номером НОМЕР_2 ;

- договір банківського вкладу фізичної особи від 30.10.2023 на 4 арк.;

- договір банківського вкладу фізичної особи від 28.08.2023 на 4 арк.;

- квитанція від 29.02.2024 на 1 арк.;

- документи на страхування з квитанціями на 12 арк.;

- документи, які стосуються квартири АДРЕСА_3 , на 17 арк., та інші банківські документи на 8 арк.;

- документи, які є підставою для здійснення виплати грошової допомоги, що стосується загибелі ОСОБА_6 на 25 арк.;

- мобільний телефон марки «Iphone» 11 promax золотистого кольору, IMEI2: НОМЕР_3 .

26.02.2026 слідчим слідчого відділу Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області винесено постанову про визнання речовими доказамивищевказані речі та документи.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задоволити.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що 26.02.2026 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 .

В ході проведення обшуку за вищевказаною адресою було виявлено та в подальшому вилучено:

- чеки видачі готівки за 2024 рік в кількості 12 шт;

- банківська карта АТ Ощадбанк з номером НОМЕР_2 ;

- договір банківського вкладу фізичної особи від 30.10.2023 на 4 арк.;

- договір банківського вкладу фізичної особи від 28.08.2023 на 4 арк.;

- квитанція від 29.02.2024 на 1 арк.;

- документи на страхування з квитанціями на 12 арк.;

- документи, які стосуються квартири АДРЕСА_3 , на 17 арк., та інші банківські документи на 8 арк.;

- документи, які є підставою для здійснення виплати грошової допомоги, що стосується загибелі ОСОБА_6 на 25 арк.;

- мобільний телефон марки «Iphone» 11 promax золотистого кольору, IMEI2: НОМЕР_3 .

26.02.2026 слідчим слідчого відділу Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області винесено постанову про визнання речовими доказами вищевказані речі та документи.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучені під час обшуку речі, документи відповідають критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, зокрема містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування факту кримінального правопорушення.

Окрім того, у ході проведення досудового розслідування є необхідність у проведенні оглядів і відповідних судових експертиз з метою отримання і підтвердження відомостей, які свідчать про обставини вчинення кримінальних правопорушень.

У разі відсутності вказаних документів і речей при матеріалах відповідного кримінального провадження, це істотно ускладнить забезпечення швидкого, повного, всебічного та неупередженого розслідування даного кримінального правопорушення, що має на меті законне та своєчасне притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які вчинили вищевказані кримінальні правопорушення.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлене, а також вилучене 26.02.2026 за місцем проживання ОСОБА_7 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , а саме:

- чеки видачі готівки за 2024 рік в кількості 12 шт;

- банківська карта АТ Ощадбанк з номером НОМЕР_2 ;

- договір банківського вкладу фізичної особи від 30.10.2023 на 4 арк.;

- договір банківського вкладу фізичної особи від 28.08.2023 на 4 арк.;

- квитанція від 29.02.2024 на 1 арк.;

- документи на страхування з квитанціями на 12 арк.;

- документи, які стосуються квартири АДРЕСА_3 , на 17 арк., та інші банківські документи на 8 арк.;

- документи, які є підставою для здійснення виплати грошової допомоги, що стосується загибелі ОСОБА_6 на 25 арк.;

- мобільний телефон марки «Iphone» 11 promax золотистого кольору, IMEI2: НОМЕР_3 .

Встановити заборону будь-яким особам користуватися та розпоряджатися вищевказаними речами до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженню.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя Рівненського міського суду ОСОБА_8