Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6236/24
Провадження №: 1-кп/332/127/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2024 за № 0000603 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Яськівці Деражнянського району Хмельницької області, громадянки України, заміжньої, яка не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, яка має середню-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

- 09.08.2022 Новосанжарським районним в судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт;

- 30.03.2023 Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 436 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України приєднано невідбутий строк за вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09.08.2022 та остаточно призначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі. На підставі ст.ст.76, 79 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102- IX від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, період якого в подальшому був неодноразово продовжений згідно із змістом відповідних нормативних актів та який діє по теперішній час.

01.08.2024, приблизно о 11:45 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрала телевізор марки «SAMSUNG» моделі «UE32J5500AW», в корпусі чорного кольору, ринкова вартість якого згідно із висновком експерта від 30.08.2024 № 2950 станом на 01.08.2024 складає 3916 (три тисячі дев`ятсот шістнадцять) гривень 67 копійок.

Після цього ОСОБА_5 розпорядилась на власний розсуд вказаним телевізором, чим спричинила потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3916 гривень 67 копійок (три тисячі дев`ятсот шістнадцять гривень 67 копійок).

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Судовий розгляд проведено в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до ст. 337 КПК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала. При цьому у своїх поясненнях та в судових дебатах зазначила, що 31.07.2024 вона зі своїми малолітніми дітьми та співмешканцем на ім`я ОСОБА_8 через оголошення на сайті в мережі інтернет зняли в чоловіка на ім`я ОСОБА_9 (який є потерпілим у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_7 ) в оренду на добу квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . При вселенні до квартири ОСОБА_5 передала ОСОБА_7 під заставу свій паспорт. На наступний день, а саме зранку 01.08.2024 ОСОБА_5 разом зі своїми дітьми та співмешканцем на ім`я ОСОБА_8 виїхали з вищезазначеної квартири, бо винаймати цю квартиру в подальшому у них грошей не було. При цьому телевізор марки «SAMSUNG» зняв з кріплення зі стіни та виносив з квартири її співмешканець на ім`я ОСОБА_8 , який повідомив ОСОБА_5 про те, що він нібито купив цей телевізор у власника квартири, тобто у потерпілого ОСОБА_7 . В цей же день, а саме 01.08.2024 ОСОБА_5 , на прохання свого співмешканця на ім`я ОСОБА_8 здала цей телевізор до ломбарду, за що отримала грошові кошти. Таким чином, ОСОБА_5 стверджувала, що вона не вчиняла крадіжку телевізора, а лише здійснила продаж телевізора до ломбарду на прохання свого співмешканця на ім`я ОСОБА_8 , так як була впевнена, що саме її співмешканець на ім`я ОСОБА_8 вже був новим власником цього телевізора.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченої ОСОБА_5 , її вина у вчиненні злочину підтверджується дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами:

-наданими у судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що він у 2024 році в мережі інтернет на сайті «OLX» розмістив об`яву про здачу подобово належної йому на праві власності квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Квартира була обладнана побутовою технікою, зокрема, телевізором марки «SAMSUNG» моделі «UE32J5500AW» з діагоналлю 32 дюйма, що належав потерпілому. Зазначений телевізор потерпілий закріпив на стіні у квартирі за допомогою спеціального кріплення. 31.07.2024 його дружині ОСОБА_10 зателефонували жінка або чоловік (точно потерпілий не пам`ятає) з пропозицією зняти на добу квартиру. Потерпілим було повідомлено, що вартість оренди квартири на добу складає 500 грн при завдатку 1000 грн. Ввечері того ж дня він зустрівся з жінкою (обвинуваченою ОСОБА_5 ), яка також була разом з двома малолітніми дітьми та невідомим чоловіком. З ОСОБА_5 потерпілий усно домовився здати їй квартиру на одну добу. Завдаток за оренду квартири ОСОБА_5 та чоловік не сплачували, бо не мали на це грошей, проте ОСОБА_5 залишила потерпілому свій власний паспорт. Також на картку потерпілого за оренду квартири був отриманий грошовий переказ на суму 500 гривень. Від кого саме був цей переказ, потерпілий не знав, але в подальшому з`ясував, що цей переказ він отримав від громадянина ОСОБА_11 . При вселенні у квартиру потерпілий ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 ключі від квартири. Потерпілий домовився з ОСОБА_5 про те, що на наступний день ОСОБА_5 попередить, коли саме вона буде виїжджати з квартири для того, щоб зустрітись для повернення ключів від квартири. На наступний день, а саме по обіді 01.08.2024 потерпілий почав неодноразово телефонувати ОСОБА_5 , але на дзвінки ніхто не відповідав, та потерпілому здалося, що його номер є заблокований ОСОБА_5 . При цьому від ОСОБА_5 потерпілий отримав лише смс-повідомлення про те, що ключі від квартири йому віддасть її сестра. Так як зазначена умова передачі ключів не була попередньо узгоджена, потерпілий почав хвилюватися та вирішив сам поїхати до квартири. Приїхавши до квартири, потерпілий побачив, що двері до квартири були відчинені навстіж, у квартирі був безлад та на стіні був відсутній телевізор марки «SAMSUNG» з діагоналлю 32 дюйма, а на стіні залишилось лише частина його кріплення. Ключі від квартири потерпілий знайшов під килимком біля вхідної двері. Також потерпілий повідомив, що купував телевізор марки «SAMSUNG» моделі «UE32J5500AW» новим приблизно 5-6 років тому за 10 000 гривень та користувався ним у своїй сім`ї, а потім перевіз до іншої квартири, яку вирішив здавати в оренду. Телевізор був у робочому стані, без дефектів. Зі стіни телевізор був знятий з кріплення так, що одна частина кріплення залишилась на стіні, а друга, ймовірно, на телевізорі. З приводу вчиненої крадіжки потерпілий звернувся до правоохоронних органів та в рамках кримінального провадження заявив до обвинуваченої ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування матеріального збитку у сумі 3916 гривень 67 копійок згідно експертної оцінки викраденого телевізора, яка була проведена в ході досудового розслідування.

-наданими у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_10 , яка є дружиною потерпілого ОСОБА_7 та яка пояснила, що в 2024 році вона разом зі своїм чоловіком вирішили здавати подобово належну чоловіку квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . 31.07.2024 їй зателефонувала раніше незнайома дівчина з пропозицією зняти на добу квартиру. Свідок повідомила дівчині, що вартість оренди квартири на добу складає 500 гривень при завдатку 1000 грн, на що дівчина відповіла, що грошей на завдаток у неї нема, з нею є двоє маленьких дітей та їм більш ніде переночувати. Разом з тим дівчина запропонувала надати замість завдатку у заставу свій паспорт. За наявності вказаних обставин свідок після поради з чоловіком погодилась здати дівчині квартиру без завдатка. Питаннями заселення дівчини до квартири займався її чоловік потерпілий ОСОБА_7 , який отримав на картку 500 гривень за оренду квартири. На наступний день, тобто 01.08.2024, приблизно по обіду свідок поцікавилася у чоловіка, коли саме з квартири буде з`їжджати дівчина, тому що квартира була вже заброньована іншими квартирантами на наступну добу, на що чоловік повідомив свідку, що дівчина надіслала йому смс-повідомлення про те, що ключі від квартири нібито віддасть сестра дівчини. Свідок почала хвилюватись з причини того, що ні про яку сестру мова при вселенні не йшла, свідок попросила чоловіка зателефонувати дівчині, але на неодноразові дзвінки дівчина не відповідала. Тоді свідок попросила чоловіка навідатись до квартири. Чоловік взяв другий комплект ключів від дверей квартири та поїхав до квартири. Потім чоловік розповів свідку, що по приїзду до квартири виявив, що двері квартири були відчинені навстіж, у квартирі був безлад та у квартирі був відсутній телевізор марки «SAMSUNG» з діагоналлю 32 дюйма. Вказаний телевізор чоловік свідка купував новим 5-6 років тому та декілька років вони користувались ним у своїй сім`ї. Коли ж свідок з чоловіком вирішили здавати належну чоловіку квартиру, то для забезпечення комфорту квартирантів вирішили, серед іншого, обладнати квартиру цим телевізором, закріпивши його на стіні. Телевізор був робочому стані, дефектів не мав;

- наданими у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_12 (дошлюбне прізвище ОСОБА_13 ), яка є працівником Повного товариства «Ломбард Перший» ТОВ «Мікрофінанс» 1 Компанія» та яка пояснила, що влітку 2024 року (точної дати свідок не пам`ятає) до відділення ломбарду, де вона працювала фахівцем з кредитування, завітала обвинувачена ОСОБА_5 , яка то того була постійним клієнтом ломбарду, бо вже здавала до ломбарду свій телефон. В цей раз ОСОБА_5 принесла до ломбарду телевізор марки «SAMSUNG» з діагоналлю 32 дюйма. Телевізор був з пультом керування, проте без коробки та документів. Після перевірки телевізора на працездатність було встановлено, що телевізор є працездатний. Телевізор був оцінений працівниками ломбарду десь приблизно до 3000 гривень. Між ломбардом та ОСОБА_5 був укладений відповідний договір застави, проте з умовою, що не передбачала в подальшому права викупу ОСОБА_5 предмета застави - телевізора, тобто телевізор був фактично проданий ломбарду. Надалі телевізор був реалізований через мережу ломбарду та його доля свідку невідома. На уточнююче запитання суду свідок також повідомила, що у приміщення ломбарду ОСОБА_5 прийшла одна, в ломбарді знаходилась тривалий час, поки перевірялась працездатність телевізора. Гроші за телевізор отримувала особисто ОСОБА_5 .

Від допиту свідка обвинувачення ОСОБА_11 співмешканця на ім`я ОСОБА_8 , з яким ОСОБА_5 орендувала належну потерпілому квартиру прокурор відмовився та сторона захисту на допиті цього свідка не наполягала.

Окрім показань потерпілої та свідків, вина ОСОБА_5 у скоєному злочині за встановлених судом обставин повністю підтверджується письмовими доказами, які були надані стороною обвинувачення та досліджені під час судового розгляду, а саме:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань (т.2, а.с. 2);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.08.2024, якою потерпілий ОСОБА_7 повідомив правоохоронний орган про факт вчинення у нього 01.08.2024 крадіжки телевізора марки «SAMSUNG» з діагоналлю 32 дюйма маловідомою особою ОСОБА_5 , яка з 31.07.2024 по 01.08.2024 винаймала у нього квартиру (т. 2, а.с. 5-13);

- протоколом огляду від 09.08.2024, яким було оглянуто паспорт на ім`я ОСОБА_5 , який потерпілому ОСОБА_7 залишила обвинувачена ОСОБА_5 при вселенні до квартири та який потерпілий ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції (т.2, а.с. 14-16). Вказаний паспорт визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні на підставі відповідної постанови слідчого від 09.08.2024 (т.2, а.с. 17-18);

- копією платіжної інструкції від 31.07.2024, відповідно до якої потерпілий ОСОБА_7 отримав на свою банківську картку від громадянина ОСОБА_11 грошовий переказ у сумі 500 грн (т. 2, а. с. 7);.

- протоколом огляду місця події від 10.08.2024 з додатком - фототаблицею, згідно з яким була оглянута квартира за адресою: АДРЕСА_2 (т. 2, а.с. 20-30);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно до якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав обвинувачену ОСОБА_5 як особу, яка орендувала у нього з 31.07.2024 по 01.08.2024 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та після залишення цією особою квартири потерпілим ОСОБА_7 було виявлено крадіжку телевізора (т. 2 а.с. 31-33);

- відповіддю повного товариства «Ломбард «Перший» товариства з обмеженою відповідальністю «Мікрофінанс» 1 компанія» від 13.08.2024 на запит слідчого з додатками - копією Специфікації та DVD-R диском, відповідно до якого позичальник - обвинувачена ОСОБА_5 01.08.2024 за договором фінансового кредиту та застави отримала від повного товариства «Ломбард «Перший» товариства з обмеженою відповідальністю «Мікрофінанс» 1 компанія» грошові кошти у сумі 2340,00 грн під заставу телевізора марки «SAMSUNG» моделі «UE32J5500AW» (т.2, а.с. 35 - 36);

- висновком експерта судової товарознавчої експертизи від 19.08.2024 № 2950 відповідно до якого ринкова вартість з урахуванням зносу телевізора марки «SAMSUNG» моделі «UE32J5500AW» в корпусі чорного кольору, придбаного у квітні 2019 року в новому стані, на момент вчинення кримінального правопорушення (злочину), тобто на 01.08.2024 складає 3916,67 грн без ПДВ (т. 2, а.с. 49-56);

- протоколом огляду предмета від 16.08.2023 з фотознімками, згідно з яким слідчим було проведено огляд носія інформації - DVD-R диску, який був наданий повним товариством «Ломбард «Перший» товариства з обмеженою відповідальністю «Мікрофінанс» 1 компанія», який містить відеозаписи від 01.08.2024 з камер зовнішнього відеоспостереження, одна з яких розташована в приміщенні ломбарду, а інша за адресою: м. Запоріжжя, пр-т Металургів, буд. 16, прим. 26. (т. 2. а.с. 37-47). Під час перегляду у судовому засіданні відеозапису під назвою «3140», розміром 413 МБ було встановлено, що на відео зображено приміщення ломбарду за адресою: м. Запоріжжя, пр-т. Металургів, буд. 16, прим. 26. Далі виявлено, що на відео о 13:01:36, 01-08-2024 (час відео 00:26), з`являється дівчина, одягнена в футболку коричневого кольору, штани зеленого кольору, кросівки чорного кольору з жіночою сумкою чорного кольору через плече, волосся у якої рудого кольору. Вказана дівчина має в руках прямокутний предмет, загорнутий у тканину білого кольору. У подальшому вказаний предмет дівчина залишає в приймальній частині приміщення ломбарду. Далі вказана дівчина сіла на стілець перед фахівцем з кредитування. О 13:29:00, 01-08-2024 (час відео 27:49) до приміщення ломбарду зайшов невідомий хлопець з дитиною, одягнений в зелену футболку, бриджі темно-сірого кольору, білі кросівки та має татуювання на правій руці, який почав спілкуватись з вказаною дівчиною. О 13:30:52, 01-08-2024 (час відео 29:44) відеозапис закінчився. Під час перегляду у судовому засіданні відеозапису під назвою «3140-1», розміром 81,7 МБ було встановлено, що на відео зображено приміщення ломбарду за адресою: АДРЕСА_3 . Далі виявлено, що вказане відео є продовженням попереднього відео, де в приміщенні ломбарду перебувають дівчина та хлопець з дитиною на руках. О 13:31:17, 01-08-2024 (час відео 00:21), вказаний хлопець, передавши дитину дівчині, йде з приміщення ломбарду. О 13:35:46, 01-08-2024 (час відео 04:49), вказана дівчина отримала договір, який підписала. О 13:36:17, 01-08-2024, вказана дівчина отримала гроші та разом з дитиною відразу покинула приміщення ломбарду. Під час перегляду у судовому засіданні відеозапису під назвою «4724», розміром 354 було встановлено, що на відео зображена зовнішня частина вулиці перед входом до приміщення ломбарду за адресою: АДРЕСА_3 . Далі виявлено, що о 13:01:16, 01-08-2024 (час відео 01:18) до приміщення ломбарду йде дівчина, яка в руках несе прямокутний предмет загорнутий в тканину білого кольору. Дівчина одягнена в футболку коричневого кольору, штани зеленого кольору, кросівки білого кольору, через плече мається жіноча сумка, волосся у дівчини рудого кольору. О 13:01:21, 01-08-2024 (час відео 01:22) вказана дівчина зайшла до вхідних дверей приміщення ломбарду. Далі, о 13:28:27, 01-08-2024 (час відео 28:47) до приміщення ломбарду заходить раніше вказаний хлопець з дитиною на руках. Далі, о 13:30:28, 01-08-2024 вказане відео завершується. Під час перегляду у судовому засіданні відеозапису відеозапису під назвою «4724-1» розміром 115 МБ було встановлено, що воно є продовженням попереднього відеозапису. Встановлено, що на відео зображена зовнішня частина вулиці перед входом до приміщення ломбарду за адресою: АДРЕСА_3 . Далі виявлено, що о 13:31:20, 01-08-2024 (час відео 00:50) з приміщення ломбарду виходить раніше вказаний хлопець, який попередньо заходив з дитиною на руках. В подальшому, о 13:36:22, 01-08-2024 (час відео 05:52) з приміщення ломбарду також виходить дівчина з дитиною на руках та переходить дорогу по вулиці. Вказаний DVD-R диск визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні на підставі відповідної постанови слідчого від 16.08.2024 (т.2 а.с. 47, 59);

- протоколом огляду предмету від 16.08.2023 з фотознімками, згідно до якого слідчим було проведено огляд носія інформації - DVD-R диску, який був наданий ОСББ «Орхідея 20Б», який містить відео з камери спостереження, що розташована в четвертому під`їзді буд. АДРЕСА_4 , записи від 31.07.2024 та 01.08.2024. (т. 2, а.с. 60-68). Під час перегляду у судовому засіданні відеозапису під назвою «NVR_ch3_main_3644_3745», розміром 4,86 МБ було встановлено, що на відео зафіксована вхідна частина під?їзду № 4 в буд. АДРЕСА_4 . Далі виявлено, що на відео о 19.36.54, 31-07-2024 (час відео 00.06), з?являється дівчина, одягнена в футболку коричневого кольору, штани зеленого кольору, кросівки чорного кольору з жіночою сумкою чорного кольору через плече, волосся у якої рудого кольору. Вказана дівчина має в руках пачку цигарок та вийшла з під?їзду. О 2024-07-31, 19:37:48 (час відео 01:01) відеозапис закінчився. Під час перегляду в судовому засіданні відеозапису під назвою «NVR_ch3_main_0007_0102», розміром 2,99 МБ було встановлено, що на відео зафіксована вхідна частина під?їзду № 4 в буд. АДРЕСА_4 . Далі виявлено, що на відео о 20.00.13, 31-07-2024 (час відео 00.02), з?являється дівчина, одягнена в футболку коричневого кольору, штани зеленого кольору, кросівки чорного кольору з жіночою сумкою чорного кольору через плече, волосся у якої рудого кольору. Вказана дівчина зайшла до під?їзду. О 2024-07-31, 20:01:05 (час відео 00:54) відеозапис закінчився. Під перегляду у судовому засіданні відеозапису під назвою «NVR_ch3_main_4029_4131», розміром 6,17 МБ було встановлено, що на відео зафіксована вхідна частина під?їзду № 4 в буд. АДРЕСА_4 . Далі виявлено, що на відео о 11:40:44, 01-08-2024 (час відео 00:14), з`являється дівчина, одягнена в футболку коричневого кольору, штани зеленого кольору, кросівки чорного кольору з жіночою сумкою чорного кольору через плече, волосся у якої рудого кольору та несе на руках малу дитину. За дівчиною вслід іде хлопець, який на плечах несе також малолітню дитину. Дівчина з хлопцем та дітьми виходять з під?їзду. О 2024-08-01, 11:41:31 (час відео 01:01) відеозапис закінчився. Під час перегляду у судовому засіданні відеозапису «NVR_ch3_main_4156_4239», розміром 3,19 МБ було встановлено, що на відео зафіксована вхідна частина під?їзду № 4 в буд. АДРЕСА_4 . Далі виявлено, що на відео о 11:41:59, 01-08-2024 (час відео 00:03), з?являється дівчина, одягнена в футболку коричневого кольору, штани зеленого кольору, кросівки чорного кольору з жіночою сумкою чорного кольору через плече, волосся у якої рудого кольору. Вказана дівчина підійшла до ліфтових дверей, та до кінця відео чекала біля них. О 2024-08-01, 11:42:39 (час відео 00:42) відеозапис закінчився. Під час перегляду у судовому засіданні відеозапису під назвою «NVR _main_4304_4435», розміром 8,05 МБ було встановлено, що на відео зафіксована вхідна частина під`їзду № 4 в буд. АДРЕСА_4 . Далі виявлено, що на відео о 11:43:23, 01-08-2024 (час відео 00:19), з?являється невідомий чоловік з двома малолітніми дітьми, які направились до ліфтової двері, де стояла ОСОБА_5 . Далі по прибуттю ліфта, вони разом поїхали. О 2024-08-01, 11:44:35 (час відео 01:30) відеозапис закінчився. Під час перегляду у судовому засіданні відеозапису під назвою «выносит, замотала в простынь», розміром 4,11 МБ було встановлено, що на відео зафіксована вхідна частина під їзду № 4 в буд. АДРЕСА_4 . Далі виявлено, що на відео о 11:47:48, 01-08-2024 (час відео 00:01), з?являється дівчина, одягнена в футболку коричневого кольору, штани зеленого кольору, кросівки чорного кольору з жіночою сумкою чорного кольору через плече, волосся у якої рудого кольору. Вказана дівчина несе в руках коляску та видно, що між коляскою та її тулубом, мається предмет прямокутної форми обмотаний тканиною білого кольору, які вона винесла з під`їзду. О 2024-08-01, 11:48:23 (час відео 00:35) відеозапис закінчився. Згідно пояснень ОСОБА_7 вказаною дівчиною на відеозапису є ОСОБА_5 , яка 31.07.2024 орендувала в нього квартиру разом зі своїм чоловіком та двома дітьми. Вказаний DVD-R диск визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні на підставі відповідної постанови слідчого від 19.08.2024 (т.2 а.с. 69-70);

Усі вказані докази у своїй сукупності підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення та причетність до нього обвинуваченої ОСОБА_5 .

Суд вважає надані стороною обвинувачення докази належними й допустимими, оскільки вони зібрані в установленому законом процесуальному порядку, та достатньою мірою підтверджують обставини протиправних діянь, як вони викладені в обвинувальному акті, та винуватість в них ОСОБА_5 .

Стороною захисту будь-які докази не подавались і судом не досліджувались.

З`ясувавши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового провадження.

При цьому, суд вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено уповноваженими посадовими особами з дотриманням правил та процедур, встановлених для проведення слідчих дій. У суду немає сумнівів в його об`єктивності та достовірності, а добуті в його ході докази є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою, і в достатній мірі підтверджують вину обвинуваченої в скоєнні вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд приймає їх за основу при постановленні даного вироку.

Показання обвинуваченої ОСОБА_5 про те, що вона не виносила телевізор з квартири потерпілого, а лише здійснила продаж телевізора до ломбарду, бо була впевнена, що телевізор вже належав її співмешканцю, суд розцінює як обраний нею спосіб захисту та в частині відсутності умислу на вчинення крадіжки не бере до уваги, вважає їх надуманими та наданими з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки вони об`єктивно спростовуються показаннями потерпілого, свідків та наданими стороною обвинувачення доказами.

Так, відеозаписами з камер відеоспостереження ОСББ «Орхідея20Б» від 01.08.2024 зафіксовано, як обвинувачена ОСОБА_5 разом з іншими речами виносить з під`їзду будинку, в якому розташована квартира потерпілого ОСОБА_7 , предмет прямокутної форми, обмотаний тканиною білого кольору. Надалі відеозаписами з камер відеоспостереження повного товариства «Ломбард «Перший» товариства з обмеженою відповідальністю «Мікрофінанс» 1 компанія» від 01.08.2024 зафіксовано, що саме такий же предмет прямокутної форми обмотаний тканиною білого кольору, який в подальшому виявився належним потерпілому ОСОБА_7 телевізором марки «SAMSUNG» моделі «UE32J5500AW», обвинувачена заносить до ломбарду та надалі реалізовує шляхом укладання угоди про кредитування. Таким чином, суд вважає доведеним, що саме обвинувачена ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення та подальшу реалізацію належного потерпілому майна - телевізора марки «SAMSUNG» моделі «UE32J5500AW».

При цьому ані в показаннях потерпілого ОСОБА_7 , ані його дружини свідка ОСОБА_10 та в інших досліджених судом доказах не знайшла свого підтвердження версія обвинуваченої ОСОБА_5 про те, що нібито телевізор марки «SAMSUNG» на момент його продажу до ломбарду вже був куплений у потерпілого її співмешканцем. Так, як вбачається із пояснень потерпілого ОСОБА_7 та підтверджується копією платіжної інструкції, останній 31.07.2024 отримав на свою банківську картку від громадянина ОСОБА_11 співмешканця, з яким ОСОБА_5 орендувала належну потерпілому квартиру, грошовий переказ у сумі 500 грн, що згідно до пояснень як потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_10 так і обвинуваченої ОСОБА_5 є оплатою за оренду квартири за одну добу. Також в ході судового розгляду не було встановлено наявності будь-яких домовленостей між потерпілим та співмешканцем ОСОБА_5 про продаж належного потерпілому телевізора або іншого майна.

Отже, фактичне невизнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини за інкримінованим злочином суд розцінює як лінію захисту, продиктовану намаганням обвинуваченої уникнути покарання, пом`якшити ступінь своєї вини.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, і суд визнає її винуватою в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, а саме те, що кримінальне правопорушення за ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином, а також суд враховує особу обвинуваченої, яка є раніше неодноразово судима, офіційно не працевлаштована, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Крім того, обвинувачена не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, Так заочним рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 02.12.2025 (справа № 334/2843/25) ОСОБА_5 позбавлена батьківських прав відносно малолітніх синів ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, на теперішній час у Дніпровському районному суді м. Запоріжжя розглядається позовна заява про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітнього сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (справа № 334/8242/25), який був відібраний у ОСОБА_5 за актом органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 18.06.2025 (т. 1, а.с. 117). Також суд враховує те, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимою особою, перебуваючи на іспитовому строку, на шлях виправлення не стала, та вчинила новий тяжкий корисливий злочин.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи, відсутності як пом`якшуючих, так і обтяжуючих обставин, а також відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає необхідним призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі, але на мінімальний строк, що передбачений санкцією ч.4 ст.185 КК України, за якою суд визнав її винуватою.

При цьому суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 неможливо без ізоляції від суспільства і призначене покарання вона повинна відбувати реально. Підстав для призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, для звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України або для застосування ст.69 КК України, суд в даному випадку не знаходить.

Як вже було зазначено вище, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_5 вчинила 01.08.2024, тобто в період іспитового строку за вироком Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 30.03.2023, тому суд вважає необхідне до призначеного покарання на підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 30.03.2023.

Зазначене покарання суд вважає справедливим, таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченої та попередженню вчинення нею нових злочинів, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд враховує, що ОСОБА_5 було обрано та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З метою забезпечення даного кримінального провадження, на підставі п.2 ч.4 ст.374 КПК України, враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_5 , призначене покарання у вигляді позбавлення волі, для запобігання ухилення від виконання даного вироку та вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне залишити без змін обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання даним вироком законної сили.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати в строк відбування призначеного ОСОБА_5 покарання строк її попереднього ув`язнення в період часу з 09 грудня 2025 року.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання стосовно цивільного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Частиною 1 ст. 129 КПК України визначено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховною характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно заявленого потерпілим ОСОБА_7 до ОСОБА_5 цивільного позову, позивач просить стягнути з обвинуваченої майнову шкоду, завдану внаслідок вчинення злочину, в розмірі 3916,67 грн згідно до висновка експерта судової товарознавчої експертизи від 19.08.2024 № 2950.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди суд врахував, що заявлена сума матеріальної шкоди документально підтверджена повністю, отже, суд вважає, з урахуванням встановленої вини ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні, необхідним повністю задовольнити позов.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року, до покарання, призначеного за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування призначеного ОСОБА_5 покарання строк її попереднього ув`язнення в період часу з 09 грудня 2025 року по день набрання вироком законної сили або до дня зміни чи скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази, а саме:

- оптичні носії інформації диски для лазерних систем зчитування «DVD-R» з відеофайлами з камер відеоспостереження ОСББ «Орхідея20Б» та ПТ «Ломбард Перший ТОВ «Мікрофінанс 1 компанія» зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , вважати повернутим за належністю.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду, завдану злочином, у сумі 3 916 (три тисячі дев`ятсот шістнадцять) гривень 67 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок подається до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1