Справа № 581/117/26
Провадження № 1-кп/581/26/26
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2026 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в присутності прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000018 від 15 лютого 2026 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

14 лютого 2026 року близько 18 год 00 хв, перебуваючи в будинку у АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту із співмешканкою ОСОБА_5 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_4 в момент, коли ОСОБА_5 перебувала в коридорі житлового будинку в положенні стоячи до нього обличчям, долонею правої руки наніс один удар по лівій стороні обличчя ОСОБА_5 .

Через деякий час, близько 18 год 10 хв, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 в момент коли ОСОБА_5 перебувала в кухні житлового будинку, та встала з стільця спиною до ОСОБА_4 аби захиститися від його ударів, ОСОБА_4 стоячи позаду ОСОБА_5 схопив її лівою рукою за волосся при цьому тримаючи в правій руці кухонний ніж з пластмасовою білою ручкою, наніс два удари лезом ножа по правій сідниці ОСОБА_5 .

В результаті ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження: у лівій щічній ділянці, з переходом до навколоротової ділянки зліва, до носогубного трикутника, синець неправильно овальної форми, блакитного кольору, розмірами 9x6 см; ділянці правої сідниці практично по серединній лінії, по центру, визначається рана веретеноподібної форми, розмірами 2,0x0,6 см, що має рівні, неосаднені краї, нижній кінець гострокутний, верхній П-подібної форми, рана проникає на декілька сантиметрів у м`які тканини сідниці; в ділянці правого верхнього квадранта правої сідниці визначається рана веретеноподібної форми, розмірами 1,4x0,3см, що має рівні, неосаднені краї, гострокутні кінці, неглибоке сухе дно коричневого кольору, які відповідно до висновку експерта №59 від 20 лютого 2026 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Під час досудового розслідування 25 лютого 2026 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог статті 471 КПК України.

26 лютого 2026 року обвинувальний акт із угодою про примирення надійшли до суду.

Згідно із угодою про примирення сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 2 статті 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, примирився та попросив вибачення у потерпілої, потерпіла вибачила обвинуваченого, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання, зокрема, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, узгодили призначення покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні судом було заслухано прокурора ОСОБА_3 , який вказав про наявність підстав для затвердження угоди, обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнав провину у вчиненому, попросив вибачення у потерпілої, потерпілу ОСОБА_5 , яка пробачила обвинуваченого.

Всі учасники провадження просили суд затвердити угоду про примирення.

Дослідивши також матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 України, яке згідно зі статтею 12 КК України є кримінальним проступком.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 1 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також роз`яснено ОСОБА_4 те, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до статті 476 КПК України потерпіла має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального і Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

При перевірці умов угоди на відповідність вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, розкаявся в його вчиненні.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої міри і виду покарання. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На час ухвалення вироку запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовано, клопотання про їх застосування не надходило.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до статті 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 25 лютого 2026 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, та призначити йому визначене в угоді покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - кухонний ніж з білою пластмасовою ручкою довжиною 9,5 см, шириною 1,8 см, металевим лезом довжиною 13,5 см, та шириною 1,6 см, загальною довжиною 23 см з гострим кінцем, повернути власнику ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений на речовий доказ ухвалою слідчого судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 19 лютого 2026 року.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5 - 7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною 3 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На виконання вимог частини 6 статті 376 КПК України копію вироку після його проголошення вручити учасникам справи.

Суддя ОСОБА_1