Справа № 553/1712/24
Провадження № 1-кп/553/317/2026
У Х В А Л А

Іменем України

22.05.2026м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000517 від 02.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року),

в с т а н о в и в:

На розгляді у Подільському районному суді міста Полтави перебуває кримінальне провадження № 0000517 від 02.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року).

Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , що обумовлюється існуванням ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні у період із 03.05.2022 по 19.11.2023 52 епізодів шахрайства, вчинених повторно, у т. ч. за попередньою змовою групою осіб, зокрема, шляхом незаконних операцій з використанням електронно- обчислювальної техніки у спосіб вішингу за схемою «дзвінок із банку», якими завдав відповідній кількості потерпілих майнової шкоди в загальному розмірі 871272 грн, тобто у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIIІ від 22.11.2018 року) та ч. 4 ст. 190 КК України.

На даний час продовжують існувати встановлені при обранні 28.11.2023 слідчим суддею щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, на що вказує як санкція інкримінованих злочинів за ч. 4 ст. 190 КК України, яка передбачає можливість призначення покарання до 8 років позбавлення волі, так і ретельне готування та планування вказаних кримінальних правопорушень, ці обставини підтверджують схильність обвинуваченого до застосування заходів конспірації з метою переховування, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєні кримінальні правопорушення; обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на його користь, що унеможливить проведення повного, ефективного, всебічного та неупередженого судового розгляду, адже, залучивши до виведення коштів з рахунків потерпілих ряд осіб, які є свідками у цьому провадженні, а також свою співмешканку ОСОБА_5 та її знайому ОСОБА_6 , яким інкримінується співучасть, характеризується тим самим як особа, якій властива підвищена соціальна небезпека та здатність вчиняти шкідливий вплив на інших людей; обвинувачений з високою ймовірністю здатний продовжити свою протиправну діяльність, на що вказує тривалість вчинення вказаних кримінальних правопорушень, розпочатих протягом короткого проміжку часу після звільнення із місць позбавлення волі, яка набула системного характеру та тривала протягом півтора року до її припинення правоохоронними органами, наявність детального плану їх скоєння, розподіл ролей між співучасниками, наявність значного досвіду вчинення кримінальних правопорушень проти власності, непогашені судимості за вироками Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2020 та від 12.01.2021 за ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, відсутність при цьому місця роботи та інших легальних джерел доходів, ведення, натомість, усвідомленого кримінального способу життя. Вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Ухвалами Подільського (Ленінського) районного суду м. Полтави від 12.08.2024, 17.09.2024, 24.10.2024, 05.12.2024, 30.01.2025, 27.03.2025, 22.05.2025, 17.07.2025, 11.09.2025, 05.11.2025, 16.12.2025, 11.02.2026 та 07.04.2026 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 05.06.2026 з можливістю внесення застави у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 832 000,00 грн і з одночасним покладенням у разі внесення застави таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 191 КПК України.

Також, під час судового засідання прокурор подав письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 , що обумовлюється існуванням ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні у період із 03.05.2022 по 19.11.2023 52 епізодів шахрайства, вчинених повторно, у т. ч. за попередньою змовою групою осіб, зокрема, шляхом незаконних операцій з використанням електронно- обчислювальної техніки у спосіб вішингу за схемою «дзвінок із банку», якими завдав відповідній кількості потерпілих майнової шкоди в загальному розмірі 871272 грн, тобто у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIIІ від 22.11.2018 року) та ч. 4 ст. 190 КК України, 6 епізодів з яких із сумою шкоди в 234636 грн за даними слідства, вчинена за пособництва ОСОБА_5 .

На даний час продовжують існувати встановлені при обранні 29.11.2023 слідчим суддею щодо обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачена може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за вчинені нею кримінальні правопорушення, на що вказує як санкція інкримінованих злочинів за ч. 4 ст. 190 КК України, яка передбачає можливість призначення покарання до 8 років позбавлення волі, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення їй покарання за скоєні кримінальні правопорушення; обвинувачена може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на її користь, що унеможливить проведення повного, ефективного, всебічного та неупередженого судового розгляду, адже, брала участь у залученні до виведення коштів з рахунків потерпілих ряд осіб, які є свідками у цьому провадженні, а також свою знайому ОСОБА_6 , якій інкримінується співучасть, характеризується тим самим як особа, якій властива підвищена соціальна небезпека та здатність вчиняти шкідливий вплив на інших людей; обвинувачена з високою ймовірністю здатна продовжити свою протиправну діяльність, а також ухилятися від виконання покладених на них процесуальних обов`язків, у тому числі вироком суду, на що вказує тривалість вчинення вказаних кримінальних правопорушень, яка набула системного характеру та тривала протягом півтора року до її припинення правоохоронними органами, наявність детального плану їх скоєння, розподіл ролей між співучасниками, тісні зв`язки із виконавцем інкримінованих злочинів ОСОБА_4 , який має значний досвід вчинення кримінальних правопорушень проти власності, непогашені судимості за вчинення злочинів корисливої спрямованості, притримувався, за підтримки обвинуваченої, усвідомленого кримінального способу життя.

За встановлених ризиків жоден більш м`який запобіжний захід не здатний гарантувати виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, та її самокеровану правослухняну поведінку, що може бути досягнуто виключно завдяки ретельному безпосередньому контролі цієї особи шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням визначених ст. 194 КПК України обов`язків.

У зв`язку з цим ухвалами Подільського (Ленінського) районного суду м. Полтави від 12.08.2024, 17.09.2024, 24.10.2024, 05.12.2024, 30.01.2025, 27.03.2025, 22.05.2025 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із одночасним покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який 17.07.2025 змінено на особисте зобов`язання із покладенням визначених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, та продовжено ухвалами Подільського районного суду міста Полтави від 11.09.2025, 05.11.2025, 16.12.2025, 11.02.2026 та 07.04.2026.

Також, під час судового засідання прокурор подав письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 , що обумовлюється існуванням ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні у період із 03.05.2022 по 19.11.2023 52 епізодів шахрайств, вчинених повторно, у т. ч. за попередньою змовою групою осіб, зокрема, шляхом незаконних операцій з використанням електронно- обчислювальної техніки у спосіб вішингу ха схемою «дзвінок із банку», якими завдав відповідній кількості потерпілих майнової шкоди в загальному розмірі 871272 грн, тобто у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIIІ від 22.11.2018 року) та ч. 4 ст. 190 КК України, 5 епізодів з яких із сумою шкоди в 67575 грн за даними слідства, вчинена за пособництва ОСОБА_6 .

На даний час продовжують існувати встановлені при обранні слідчим суддею щодо обвинуваченої чинного запобіжного заходу ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачена може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за вчинені нею кримінальні правопорушення, на що вказує як санкція інкримінованих злочинів за ч. 3 ст. 190 КК України, яка передбачає можливість призначення покарання до 5 років позбавлення волі, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення їй покарання за скоєні кримінальні правопорушення; обвинувачена може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на її користь, що унеможливить проведення повного, ефективного, всебічного та неупередженого судового розгляду, адже, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були пов`язані товариськими стосунками у зв`язку з навчанням в одному й тому ж навчальному закладі та спільним досвідом переїзду до м. Полтави з Харківської області, що обумовлює потребу унеможливлення подальшої комунікації між цими обвинуваченими задля запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню в описаний спосіб, а також невиконанню покладених на них процесуальних обов`язків, у тому числі вироком суду.

За встановлених ризиків жоден більш м`який запобіжний захід не здатний гарантувати виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, та її самокеровану правослухняну поведінку, що може бути досягнуто виключно завдяки ретельному безпосередньому контролі цієї особи шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням визначених ст. 194 КПК України обов`язків.

У зв`язку з цим ухвалами Подільського (Ленінського) районного суду м. Полтави від 12.08.2024, 17.09.2024, 24.10.2024, 05.12.2024, 30.01.2025, 27.03.2025, 22.05.2025, 17.07.2025, 11.09.2025, 05.11.2025, 16.12.2025, 11.02.2026 та 07.04.2026 ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із одночасним покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив їх задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8 заперечувала проти клопотання прокурора, вважає його не обґрунтованим, просила зменшити розмір застави або змінити запобіжний захід на більш м`який.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали своїх захисників.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо заявлених клопотання, суд доходить висновку про таке.

Згідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимогами статті 178 Кримінального процесуального кодексу України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Щодо клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Полтави від 28.11.2023 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1073600 грн 00 к, термін дії якого неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 11.02.2026 на шістдесят днів, до 11.04.2026, включно, із застосуванням застави в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у сумі 832 000,00 грн та покладенням у разі її внесення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 191КПК України: 1) прибувати за першим викликом до суду; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілими і свідками у даному кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статтях 177, 178, 183 Кримінального процесуального кодексу України.

Під час застосування та продовження запобіжного заходу - тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , слідчим суддею та судом було враховано наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та продовження вчинення кримінальних правопорушень.

Прокурор у клопотанні вказав, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, продовжують існувати і на даний час.

Водночас, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності та надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на інших учасників провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні, у тому числі, тяжких злочинів, санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, відсутність даних про міцні соціальні зв`язки в місці його проживання, вік та стан здоров`я ОСОБА_4 , який не має тяжких захворювань чи інвалідності, офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходу, тоді як інкриміновані кримінальні правопорушення спрямовані на одержання прибутку.

Суд відхиляє посилання сторони захисту про доцільність застосовування інших більш м`яких запобіжних заходів та зазначає, що наразі дієво забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам зможе лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних, які свідчать про зміну та виникнення таких обставин, які істотно впливають на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та можуть бути визнані підставою для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, стороною захисту не надано та судом в ході судового засідання не встановлено.

Стороною обвинувачення доведено, що на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Застосований запобіжний захід - тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, клопотання прокурора в частині продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (частина 1 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Таким чином, враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його поведінку під час судового розгляду та тривалість перебування останнього під вартою, суд вважає за доцільне зменшити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави, а саме до 200 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 665 600, 00 грн.

Щодо клопотань про продовження дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Статтею 179 КПК України встановлено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Ухвалою Подільського (Ленінського) районного суду міста Полтави від 27.05.2024 застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , із 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. строком на 60 днів, починаючи з 27 травня 2024 року по 25 липня 2024 року, включно. Покладено на обвинувачену ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого та прокурора у встановлений у вимозі часі; 2) не відлучатись із м. Полтави, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якими особами з приводу обставин у кримінальному провадженні № 0000517 від 02.08.2022, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді, суду, термін дії якого неодноразово продовжувався ухвалами суду від 21.06.2024, 12.08.2024, 17.09.2024, 24.10.2024, 05.12.2024, 30.01.2025, 27.03.2025, 22.05.2025.

17.07.2025 ухвалою суду обвинуваченій ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби змінено на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Покладено на обвинувачену ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, а саме: АДРЕСА_2 без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд, про зміну свого місця проживання; прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого та прокурора у встановлений у вимозі часі; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні № 0000517 від 02.08.2022, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді, суду, термін дії якого продовжувався ухвалами суду від 11.09.2025, 05.11.2025, 16.12.2025, 11.02.2026 та 07.04.2026.

Ухвалою Подільського (Ленінського) районного суду міста Полтави від 27.05.2024 застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , із 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. строком на 60 днів, починаючи з 27 травня 2024 року по 25 липня 2024 року, включно. Покладено на обвинувачену ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого та прокурора у встановлений у вимозі часі; 2) не відлучатись із м. Полтави, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якими особами з приводу обставин у кримінальному провадженні № 0000517 від 02.08.2022, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді, суду, термін дії якого продовжувався ухвалою суду від 21.06.2024.

12.08.2024 ухвалою суду обвинуваченій ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби змінено на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Покладено на обвинувачену ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, а саме: АДРЕСА_4 , без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд, про зміну свого місця проживання; прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого та прокурора у встановлений у вимозі часі; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні № 0000517 від 02.08.2022, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді, суду.

17.09.2024 ухвалою суду обвинуваченій ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання продовжено. Покладено на обвинувачену ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти прокурора, суд, про зміну свого місця проживання; прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого та прокурора у встановлений у вимозі часі; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні № 0000517 від 02.08.2022, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді, суду, термін дії якого продовжувався ухвалою суду від 24.10.2024, 05.12.2024, 30.01.2025, 27.03.2025, 22.05.2025, 17.07.2025, 11.09.2025, 05.11.2025, 16.12.2025, 11.02.2026 та 07.04.2026.

Під час застосування та продовження запобіжного заходів у виді домашнього арешту та особистого зобов`язання стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , судом було враховано наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та продовження вчинення ними кримінальних правопорушень.

Прокурор у клопотаннях вказав, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, продовжують існувати і на даний час.

Водночас, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених, на які посилається прокурор, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності та надаючи оцінку можливості обвинуваченими переховуватися від суду, незаконно впливати на інших учасників провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів можуть вдатися до відповідних дій.

ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні, у тому числі, тяжких злочинів, санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні, у тому числі, не тяжких злочинів, санкція ч. 3 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років.

Стороною обвинувачення доведено, що на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Застосований запобіжний захід особисте зобов`язання стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

За таких обставин, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 176, 177, 178, 179, 182, 183, 194, 196, 197, 331, Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів, до 20.07.2026, включно.

Зменшити розмір застави, визначений ухвалою Подільського (Ленінського) районного суду міста Полтави 12.08.2024, до 200 (двохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 600 (шістсот шістдесят п`ять тисяч шістсот) гривень, яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

У разі внесення застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: - прибувати за викликом до суду; - не відлучатися із населеного пункту, де він проживає без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання; - утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого у даному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків, застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.

Строк дії ухвали в цій частині визначити до 20.07.2026, включно.

Продовжити застосований до обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці, тобто до 22.07.2026, з покладенням наступних обов`язків:

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- прибувати за кожним викликом до суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_6 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме в разі їх невиконання до обвинуваченої може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Продовжити застосований до обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці, тобто до 22.07.2026, з покладенням наступних обов`язків:

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- прибувати за кожним викликом до суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме в разі їх невиконання до обвинуваченої може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 26.05.2026.

Головуюча ОСОБА_1