ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/817/25 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/147/26 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 03 лютого 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному 03 грудня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000511, за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 03 лютого 2025 року ОСОБА_9 засуджено:

-за ч.1 ст.358 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік;

-за ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 6 місяців;

-за ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 призначено остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1-4 ч.2 ст.59-1 КК України

Ухвалено рішення щодо долі речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_9 у серпні 2014 року, знаходячись біля будинку за адресою: м. Харків, вул. Луї Пастера, буд. 320, де біля лавки знайшов паспорт громадянина України серійний номер НОМЕР_1 , виданий 16.02.1996 Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера № , видану 23.11.1998 ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які залишив собі.

25 листопада 2024 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , перебував за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник прямий протиправний умисел, спрямований на підроблення, з метою подальшого використання офіційного документа - паспорта громадянина України, та діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою подальшого використання документа у власних цілях, власноручно видалив фотокартку ОСОБА_10 з першої та третьої сторінки паспорта, після чого на першій, третій та п`ятій сторінках паспорта вклеїв свої фотокартки та вніс рукописні записи до відповідних граф на шостій сторінці.

Крім того, 25 листопада 2024 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , перебував за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де у останнього виник прямий протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документа, а саме паспорта громадянина України серійний номер НОМЕР_1 , виданого 16.02.1996 Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також довідки про присвоєння ідентифікаційного номера № , видану 23.11.1998 ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заволодіння грошовими коштами банківської установи шляхом обману.

26 листопада 2024 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні АТ «Акцент-Банк», розташованому за адресою: м. Харків, просп. Олександрівський, буд. 91, реалізуючи свій прямий протиправний умисел на використання завідомо підробленого офіційного документа, з метою відкриття рахунків та отримання кредитних грошових коштів, маючи при собі завідомо підроблений офіційний документ, умисно пред`явив фінансовому консультанту АТ «Акцент-Банк» ОСОБА_11 , завідомо підроблений офіційний документ - паспорт громадянина України серійний номер НОМЕР_1 , виданий 16.02.1996 Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому згідно висновку судово-технічної експертизи документів - мають місце зміни первинного змісту, а саме повна заміна фотокартки на сторінці № 1, повна заміна фотокартки на сторінці № 3, вклеювання фотокартки на сторінці № 5, внесення рукописних записів до відповідних граф на сторінці № 6, тим самим ОСОБА_9 використав завідомо підроблений офіційний документ, а саме паспорт громадянина України.

Реалізуючи свій протиправний умисел, 26 листопада 2024 року приблизно о 09:00 год., ОСОБА_9 попрямував до приміщення АТ «Акцент-Банк», розташованого за адресою: м. Харків, просп. Олександрівський, буд. 91, з метою отримання кредитних коштів у сумі 5000 гривень, що належать АТ «Акцент-Банк», шляхом оформлення кредиту на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи в розпорядженні завідомо підроблений офіційний документ - паспорт громадянина України серійний номер НОМЕР_1 виданий 16.02.1996 Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також довідку про присвоєння ідентифікаційного номера № , видану 23.11.1998 ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , подав анкету-заяву та отримав кредитну картку АТ «Акцент-Банк» з кредитними договорами без кредитного ліміту. Після чого ОСОБА_9 залишив приміщення АТ «Акцент-Банк», вживши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, тим самим здійснив закінчений замах на отримання в АТ «Акцент-Банк» кредитних коштів на суму 5 000 гривень. Однак, ОСОБА_9 свій протиправний умисел не зміг довести до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був викритий працівниками АТ «Акцент-Банк», як скомпрометована особа.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор, з врахуваннях внесених до неї змін, не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_9 змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначити ОСОБА_9 покарання: за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень; за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; за ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування посилається на те, що суд при призначенні ОСОБА_9 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 6 місяців не врахував положення вимог ч.4 ст.59-1 КК України, відповідно до яких пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні просила апеляційну скаргу прокурора з врахуванням змінених доводів задовольнити.

Захисник в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку захисника, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з вироку суду, судовий розгляд було проведено за процедурою, передбаченою ч.2 ст.382 КПК України, з врахуванням цього суд встановив фактичні обставини кримінального провадження та відповідно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведення винуватості та кваліфікації його дій, які в апеляційній скарзі не оскаржуються, у відповідності з нормами ч.2 ст.394, ст.404 КПК України в апеляційному порядку не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та неправильне призначення обвинуваченому ОСОБА_9 строку покарання, колегія суддів вважає, що вони заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Санкцією ч.4 ст.358 КК України поміж інших покарань, передбачено покарання у виді апробаційного нагляду на строк до двох років.

Відповідно до ч.1 ст.65 КК України, покарання винній особі має бути призначено у межах санкції закону, за яким її визнано винною, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу, із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ч.4 ст.59-1 КК України пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, призначаючи покарання, не врахував положення ч.4 ст.59-1 КК України та призначив ОСОБА_9 покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді апробаційного нагляду на строк 6 місяців, тобто поза межами санкції даної статті, не зазначив при цьому мотивів свого рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам закону, а також засадам та меті покарання, визначеним ст.ст.50,65 КК України, а тому вирок суду в цій частині не можна визнати законним та обґрунтованим, відповідно до вимог ст.370 КПК України, а доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 покарання слід визнати цілком обґрунтованими.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, призначення апеляційним судом покарання у виді штрафу замість призначеного судом першої інстанції покарання у виді апробаційного нагляду не є: застосуванням більш суворого покарання в розумінні п.2 ч.1 ст.420 КПК України, неправильним звільненням від відбування покарання в розумінні п.4 ч.1 ст.420 КПК України, іншим погіршенням становища обвинуваченого в розумінні ч.2 ст.404 і ч.1 ст.421 КПК України, у зв`язку із чим задоволення апеляційних вимог прокурора з огляду на приписи ст.420 КПК України не вимагає скасування у відповідній частині вироку суду першої інстанції і постановлення нового вироку. Таке рішення суд апеляційної інстанції постановляє у формі ухвали.

З врахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_9 покарання слід змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, призначивши останньому покарання, як зазначено в апеляційній скарзі прокурора, а саме: за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень; за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; за ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1-4 ч.2 ст.59-1 КК України.

Таке рішення, на думку колегії суддів, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 03 лютого 2025 року щодо ОСОБА_9 змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити ОСОБА_9 покарання та вважати його засудженим до покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_9 засудженим до остаточного покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1-4 ч.2 ст.59-1 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4