КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2042/26
Провадження № 1-кс/552/501/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власників майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно,

встановив:

До слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 26.03.2026 звернулася слідча СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 з клопотанням, погодженим прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 25.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якому просить накласти арешт на вилучене 25.03.2026 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: кросівки чорного кольору із білою підошвою; штани камуфляжні; мобільний телефон Redmi із сім-картою № НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 ; мобільний телефон Samsung із сім-картою № НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 ; куртка чоловіча чорного кольору; светр темно-зеленого кольору та накласти арешт на вилучену 25.03.2026 у ході проведення огляду місця події паливну картку «ОККО» № НОМЕР_5 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що СВ відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 25.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Із матеріалів поданого клопотання встановлено, що відомості до ЄРДР унесено на підставі матеріалів правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень про те, що 25.02.2026 до чергової частини відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області надійшов рапорт старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_8 про те, що в ході доведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000031 від 15.01.2026, відносно ТОВ «ДЕЛЬТА ПРОДУКТ» було встановлено факт вчинення невідомою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК раїни, а саме: в період часу з 22.12.2025 по 09.01.2026 невідома особа неправомірно, без згоди власника - ТОВ «ДЕЛЬТА ПРОДУКТ» (ідентифікаційний код 31618474, адреса: м. Полтава, вул. Половки, буд. 70) в мережі АЗК «ОККО» використовувала паливну картку № НОМЕР_5 в м. Полтава за адресами: вул. Київське Шоссе, буд. 29-А, вул. Сінна, буд. 42, вул. Чумацький Шлях, буд. 85, в результаті чого з паливної картки було списано грошові кошти на купівлю пального (палива дизельного Pulls Diesel, бензину А-95 бензину Pulls 95) на загальну суму 77 595,89 грн, внаслідок чого ТОВ «ДЕЛЬТА ПРОДУКТ» завдано матеріальні збитки (ЄО №3096 від 25.02.2026)(а.с. 6).

Свідок ОСОБА_9 (директор комерційний ТОВ «ДЕЛЬТА ПРОДУКТ») у ході допиту повідомив, що 14.01.2026 в особистому кабінеті для бізнес-клієнтів мережі АЗК «ОККО» при проведенні інвентаризації залишків грошових коштів на особовому рахунку було виявлено значну недостачу коштів, які попередньо були перераховані вищезгаданим підприємством для подальшої закупівлі пального. Після проведення аналізу особового рахунку в кабінеті для бізнес-клієнтів мережі АЗК «ОККО», свідком ОСОБА_9 було виявлено несанкціоноване використання паливної картки № 546914, з якої було списано грошові кошти на купівлю пального. При цьому, фактична купівля пального за допомогою зазначеної вище паливної картки відбувалася неправомірно та без надання на це згоди їх фактичним власником ТОВ «ДЕЛЬТА ПРОДУКТ». Придбане пальне було передане невстановленим особам, у зв`язку з чим, ТОВ «ДЕЛЬТА ПРОДУКТ» завдано збитків.

Також свідок ОСОБА_9 повідомив, що паливна картка № НОМЕР_5 , з якої у період з грудня 2025 року по січень 2026 року здійснювалося несанкціоноване списання грошових коштів на купівлю пального, свого часу (а саме, до грудня 2025 року) була ввірена громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (моб.тел.: НОМЕР_3 ; зазначене ним останнє місце проживання: АДРЕСА_2 ), якому керівництвом ТОВ «Дельта продукт» в усній формі було доручено виконання деякої малокваліфікованої роботи на підприємстві. З жовтня 2025 року і по теперішній час ОСОБА_4 не виконував жодної роботи для потреб підприємства, у цей період керівництвом йому не доручалось виконання роботи для потреб підприємства, проте паливну картку № 546914 він не повернув. Таким чином, починаючи з жовтня 2025 року ОСОБА_4 не повинен був використовувати ввірену йому паливну картку № 546914. З невідомих причин ОСОБА_4 до теперішнього часу не здійснив повернення зазначеної паливної картки, хоча мав можливість це зробити.

Згідно акту звірки товарів та наданих послуг ТОВ «ДЕЛЬТА ПРОДУКТ» на АЗС «ОККО» по паливній картці № 546914 за період з 01.11.2025 по 15.01.2026 встановлено факти списання грошових коштів на купівлю пального (палива дизельного Pulls Diesel, бензину А-95 та бензину Pulls 95) на загальну суму близько 77 595,89 грн, внаслідок чого, ТОВ «ДЕЛЬТА ПРОДУКТ» завдано матеріальні збитки.

Про вчинення кримінального правопорушення за вище вказаних обставин свідчив в ході допиту представник потерпілого ТОВ «ДЕЛЬТА ПРОДУКТ» ОСОБА_10 .

У ході досудового розслідування проведено огляд відеозаписів із камер відеоспостереження, розташованих на АЗС «ОККО» (у приміщенні та на прилеглій території) за адресами: м. Полтава, вул. Чумацький Шлях, буд. 85 та м. Полтава, вул. Сінна, буд. 42, у ході огляду зафіксовано осіб, які здійснювали розрахунок паливною картою за заправку різних автомобілів у час, визначений ТОВ «ДЕЛЬТА ПРОДУКТ».

Допитані свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 повідомили відомі їм обставини щодо придбання палива на АЗС мережі «OKKO». Зокрема зазначили, що до них зверталася особа із пропозицією придбання палива за зниженою ціною. Після досягнення домовленості щодо такого придбання свідки прибували на автозаправні станції, де здійснювалася заправка належних їм транспортних засобів. Свідки під час допитів повідомили конкретні дати вказаних подій, а також зазначили транспортні засоби, які заправлялися у такий спосіб. При цьому, свідки вказали на іншу особу, яка їх супроводжувала, здійснювала розрахунок за відпущене паливо та якій передавалися грошові кошти за вказані послуги.

25.03.2026 у період часу з 07 год 15 хв по 09 год 12 хв на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 17.03.2026 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено: кросівки чорного кольору із білою підошвою; штани камуфляжні; мобільний телефон Redmi із сім-картою № НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 ; мобільний телефон Samsung із сім-картою № НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 ; куртку чоловічу чорного кольору; светр темно-зеленого кольору.

Окрім цього в період часу з 09 год 28 хв по 09 год 49 хв 25.03.2026 на відкритій ділянці місцевості, біля під`їзду № 1 за адресою: м. Полтава, пров. Заячий, буд. 1 було проведено огляд місця події за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено паливну картку «ОККО» № НОМЕР_5 .

25.03.2026 постановою слідчого вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Оскільки вищезазначене майно має значення речових доказів по кримінальному провадженню, з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просить задовольнити.

Власники майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання.

Представник ТОВ «Дельта Продукт» в судове засідання не з`явився, будучи повідомлений про дату та час розгляду справи.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У поданому до суду слідчою клопотанні доведено наявність достатніх підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000137 від 25.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З протоколу обшуку від 25.03.2026 проведеного на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 17.03.2026 вбачається, що під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено ряд майна, яке в подальшому постановою слідчого від 25.03.2026 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000137 від 25.02.2026.

З протоколу огляду місця події від 25.03.2026 вбачається, що в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, біля під`їзду № 1 за адресою: м. Полтава, пров. Заячий, буд. 1, виявлено та вилучено паливну картку « ОККО» № НОМЕР_5 , яку в подальшому постановою слідчого від 25.03.2026 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000137 від 25.02.2026.

Отже вилучене майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог частини 1 статті 173 КПК України слідчий в своєму клопотанні довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України.

Як вбачається з клопотання слідчого, накладення арешту на вилучене майно він вважає необхідною мірою для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів, з необхідністю проведення слідчих дій та проведення експертиз.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки, сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 25.03.2026 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: кросівки чорного кольору із білою підошвою; штани камуфляжні; мобільний телефон Redmi із сім-картою № НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 ; мобільний телефон Samsung із сім-картою № НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 ; куртка чоловіча чорного кольору; светр темно-зеленого кольору.

Накласти арешт на вилучену 25.03.2026 у ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, біля під`їзду № 1 за адресою: м. Полтава, пров. Заячий, буд. 1, паливну картку «ОККО» № НОМЕР_5 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1