Справа № 466/1150/26
Провадження № 1-кп/466/566/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 00001358 від 02.12.2025 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, солдата, стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти 6 батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушенн, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.09.2025 року №252, солдат з 03.09.2025 року приступив до виконання службових обов`язків на посаді стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти НОМЕР_2 батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 та очікував на проходження БЗВП у розташуванні 309 запасної роти.

Вимоги ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язують кожного громадянина України захищати Вітчизну, суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачають необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні із 05.30 год. по 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і триває до теперішнього часу.

Так, стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти 6 батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 , солдат військової служби за призовом у воєнний час ОСОБА_3 , діючи умисно, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 12.09.2025, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , а саме місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , та перебував поза її межами без поважних причин до 29.12.2025, тобто до моменту добровільного прибуття до Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Романчука, 18, тим самим припинивши вчинення кримінального правопорушення.

Під час незаконного перебування за межами розташування військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це зробити.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

20.02.2026 року захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України та закриття кримінального провадження за ч.5 ст.407 КК України. У клопотанні вказав, що ОСОБА_3 добровільно звернувся до військової частини НОМЕР_3 з наміром повернутися для подальшого проходження військової служби. Відповідно до листа № 883/4939 від 12.12.2025 командир військової частини НОМЕР_3 надав письмову згоду на подальше проходження ОСОБА_3 військової служби у цій військовій частині та зазначив про наявність передбачених ч.5 ст. 401 КК України підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, зважаючи на те, що під час дії воєнного стану ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, та виявив бажання продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_3 .

Також, 20.02.2026 року обвинувачений ОСОБА_3 подав до суду клопотання про намір повернутися до військової частини НОМЕР_3 для проходження військової служби. Мотивував клопотання тим, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, добровільно звернувся до військової частини НОМЕР_3 для проходження військової служби, отримав письмову згоду командира даної частини. Наслідки закриття із зазначених підстав обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі.

У підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечив щодо клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

На розгляді справи обвинувачений ОСОБА_3 та захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали подані раніше клопотання.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» внесено зміни до окремих нормативно-правових актів, якими передбачено порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.5 ст.401 КК України передбачено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Крім цього, КПК України доповнено наступними змінами: 1) частину другу статті 286 доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим».

Враховуючи викладене, слід зауважити, що законодавець визначив, що звільнення від кримінальної відповідальності військовослужбовців за ч.5 ст.401 можливе за наступних підстав: 1) особа вчинила злочин, передбачений ст. 407, 408 КК України під час воєнного стану вперше; 2) особа підозрюється/обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених лише ч.5 ст. 407 та ч.4 ст.408 КК України, тобто вчинених під час дії воєнного стану; 3) особа добровільно звернулась до слідчого, прокурора або суду про намір повернутись до своєї військової частини або іншої; 4) наявність письмової згоди командира відповідної військової частини на продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що 12.12.2025 року командиром військової частини НОМЕР_3 полковником ОСОБА_6 надано письмову згоду на подальше проходження військової служби солдатом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у базі ремонту, діагностики, зберігання спеціальної та автомобільної техніки військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Обвинуваченим ОСОБА_3 надано згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та заявлено про намір щодо продовження проходження військової служби в військовій частині НОМЕР_3 .

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягався.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України; під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України; командиром військової частини НОМЕР_3 надано згоду на продовження проходження обвинуваченим військової служби; обвинувачений просив звільнити його від кримінальної відповідальності, надавши згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд приходить до висновку, що слід задоволити клопотання адвоката ОСОБА_5 та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, закривши кримінальне провадження.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 288 КПК України у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Керуючись ч.5 ст.401 КК України, ст. 284, 286, 370, 372, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

клопотання від 20.02.2026 року захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у кримінальному провадженні №00001358 від 02.12.2025 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні №00001358 від 02.12.2025 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Закрити кримінальне провадження №00001358 від 02.12.2025 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після набрання рішення суду законної сили, не пізніше 72 годин, прибути до військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 після набрання рішення суду законної сили, невідкладно прийняти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на військовій службі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1