Справа № 991/1464/26
Провадження 1-кс/991/1481/26
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (ВАКС) ОСОБА_1 (далі-слідчий суддя чи суд),

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника (адвоката) ОСОБА_3 ,

представника володільця речей і документів ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_4 ,

прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7

про тимчасовий доступ до речей і документів

у кримінальному провадженні №0001123 від 27.11.2025

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий опис судового провадження.

18.02.2026 до ВАКС надійшло клопотання від 17.02.2026 адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_7 (далі-заявник) про тимчасовий доступ до речей і документів, для розгляду якого відповідно до статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) і протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , яким здійснено судовий розгляд 23.02.2026.

2. Короткий виклад клопотання і позицій учасників судового провадження.

2.1. Заявник у клопотанні просив «надати адвокату ОСОБА_3 (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю 12171/10 від 08.10.2025 року) тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні №0001123 від 27.11.2025, шо перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 (за адресою: АДРЕСА_1 ), а саме до всієї наявної інформації з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0001123 з можливістю здійснення копій, зокрема: - витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань, роздруківок (скріншотів) з відомостями щодо статусу, руху кримінального провадження від 27.11.2025 по дату постановлення ухвали (окремо вкладки «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення», «Рух провадження», «Прикріплені файли», «Реєстрація», «Характеристика КП», «Правопорушники», «Потерпілі», «Збитки», «Наслідки», «Рух правопорушення», «Файли», «Зміни»); - інформацію про дати та уповноважених осіб, якими вносились зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні, а також копії процесуальних рішень, на підставі яких вносились зміни, у період з 27.11.2025 по дату постановлення ухвали»,

що обґрунтовувалось зокрема таким:

«1. Узагальнена історія кримінального провадження, пов`язана із клопотанням.

Національним антикорупційним бюро України (далі - НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001123 від 27.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 - ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 369 Кримінального кодексу (далі- КК) України.

У цьому кримінальному провадженні 14.01.2026 ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 369 КК України. Вказана підозра протирічить стандарту обгрунтованої підозри, адже, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, п. 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30 серпня 1990 року (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), термін «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04).

Ці дані у провадженні відсутні, і власне для доведення цього захист потребує отримання тимчасового доступу до даних з Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно кримінального провадження (всієї наявної інформації по кримінальному провадженню №0001123 від 27.11.2025), зокрема: (і) витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань, роздруківок (скріншотів) з відомостями щодо статусу, руху кримінального провадження (окремо вкладки «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення», «Рух провадження», «Прикріплені файли», «Реєстрація», «Характеристика КП», «Правопорушники», «Потерпілі», «Збитки», «Наслідки», «Рух правопорушення», «Файли», «Зміни»); (іі) інформацію про дати та уповноважених осіб, якими вносились зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні, а також копії процесуальних рішень, на підставі яких вносились зміни.

Відповідно, клопотання подається з метою належної реалізації права на захист, збору та подання доказів відповідно до ст. 22, 84, 93, 159-165 КПК, а також забезпечення принципів змагальності, рівності сторін та справедливого судового розгляду, гарантованого як національним законодавством, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

11. Суть доводів клопотання…

З урахуванням наведених обставин та встановленої послідовності процесуальних дій, отримання тимчасового доступу до повного масиву відомостей ЄРДР у кримінальних провадженнях 0001123 та 0001124, а також до історії їх об`єднання, змін фабули, коригування кваліфікації та внесення (чи невнесення) відомостей щодо окремих епізодів, є об`єктивно необхідним.

Такий доступ дозволить перевірити законність початку досудового розслідування, відповідність первинної та подальшої фабули вимогам ст. 214 КПК України і п. 6 розд. IV Положення про ЄРДР, з`ясувати, чи здійснювалося належне окреме внесення відомостей щодо автономного епізоду від 12.01.2026, а також встановити, чи не відбулося постфактум розширення або зміна предмета розслідування без належної процесуальної фіксації.

Без дослідження цих даних неможливо надати належну правову оцінку дотриманню вимог кримінального процесуального закону при формуванні підозри та визначенні меж кримінального провадження…

Отже, як правило, доручення та вказівки щодо проведення конкретних слідчих (розшуковик) дій мають надаватися у письмовому виді, де їх отримання слідчим у письмовій формі є процесуальною гарантією їх належного виконання, оскільки вони отримують статус офіційного документу. В той же час якщо закон прямо не вимагає письмової форми, прокурор має право надавати доручення та вказівки слідчому про виконання процесуальних дій усно, якщо це обумовлено, зокрема, невідкладними випадками або виконанням незначного обсягу процесуальних дій.

Захисту невідома форма у котрій було надано доручення на вчинення слідчої дії, як і фактор того, чи було воно наявним на момент учинення слідчої дії. Водночас, нині триває процесу оскарження ухвали про надання дозволу на обшук постфактум.

Тому, стороні захисту необхідний доступ до матеріалів, що відображають рух кримінального провадження, оскільки лише таким чином можливо перевірити належність суб`єкта проведення обшуку та законність процесуальної взаємодії між прокурором і слідчим на момент учинення цієї слідчої дії. Без встановлення факту входження конкретного прокурора та детектива до складу групи процесуальних керівників після об`єднання проваджень, неможливо оцінити дотримання вимог ст. 36, 37, 40 КПК та перевірити критерій «належного суб`єкта» формування доказової основи здобутої уході обшуку.

У свою чергу, згідно ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК, саме тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження… За обставин цього кримінального провадження тимчасовий доступ до матеріалів, що відображають рух кримінального провадження, є необхідним не лише для формального ознайомлення, а з мстою перевірки законності процесуальних рішень та дій сторони обвинувачення, встановлення належності суб`єктів їх прийняття, послідовності та моменту виникнення повноважень, а також для оцінки допустимості сформованої доказової бази в контексті вимог КПК…

III. Інші процесуальні питання..

Відповідно, ураховуючи мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження, слушним є здійснити тимчасовий доступ з можливістю вилучення запитуваних даних в копії, з огляду на відсутність у проваджені щодо них обставин, визначених ч. 7 ст. 163 КПК України».

2.2. В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав клопотання і просив таке задовольнити.

Представник володільця речей і документів ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, пояснивши, що ОГП не має доступу до відомостей ЄРДР щодо кримінального провадження №0001123, який обмежено САП як реєстратором, й подав письмові заперечення, де зокрема зазначив таке: «Встановлено, що автор клопотання просить надати тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме витягів з ЄРДР у кримінальному провадженні N? 0001123. Вказане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Порядок надання відомостей з Реєстру визначений Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298 (зі змінами) (далі - Положення)… Опрацюванням масиву даних ЄРДР встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001123 не закінчено та здійснюється ІНФОРМАЦІЯ_2 за процесуального керівництва Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, працівники яких реєстраторами у цьому кримінальному провадженні. Відповідальність за своєчасність, повноту та об`єктивність внесення інформації до Реєстру, відповідно до вимог розділу VII Положення, покладається на реєстраторів. Інформація з Реєстру у кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому не закінчено, містить відомості досудового розслідування, розголошувати які, у відповідності до вимог ст. 222 КПК України, можна лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слід зазначити, що незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом (стаття 387 КК України). Тобто лише слідчий та прокурор самостійно визначають які саме відомості та на якій стадії досудового розслідування підлягають розголошенню з обов`язковістю попередження осіб, яким вони стали відомі, про їх нерозголошення, так і про наслідки незаконного розголошення. Забезпечення нерозголошення даних кримінального провадження є однією з гарантій встановлення істини, так і захисту прав і свобод людини… Крім того повідомляємо, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 не є стороною обвинувачення та реєстраторами у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку з цим не наділені технічними можливостями формування витягу з ЄРДР у ньому… Таким чином, задоволення вказаних клопотань адвоката може призвести до: порушення вимог КПК України (ст. ст. 222, 290); порушення конституційних приписів, відповідно до яких органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України); може мати місце розголошення даних досудового розслідування, що підпадає під ознаки злочину (стаття 387 КК України). Крім того, необхідно зазначити, що доступ до відомостей кримінального провадження №0001123 в Реєстрі обмежено згідно з пунктом 5 глави 3 розділу І Положення, відповідно до якого доступ до внесених у Реєстр відомостей щодо захоплення заручників, кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, а також пов`язаних з прийняттям пропозиції, обіцянки одержання або одержанням неправомірної вигоди, незаконним зайняттям гральним бізнесом, створенням або утриманням місць розпусти, звідництвом, сутенерством або втягненням особи в заняття проституцією, збутом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, отруйних чи сильнодіючих речовин або отруйних чи сильнодіючих лікарських засобів, відкривається з моменту повідомлення про підозру особі або прийняття рішення про закриття провадження без оголошення підозри особі».

Прокурор САП ОСОБА_5 , який входить до групи прокурорів у кримінальному провадженні №0001123 від 27.11.2025 та прибув без судового повідомлення за власною ініціативою, заперечував проти задоволення клопотання заявника, зазначивши, що розголошення відомостей ЄРДР щодо цього кримінального провадження, яке наразі триває, може завдати шкоди досудовому розслідуванню у такому.

3. Обґрунтування позиції суду.

3.1. Відповідно до статті 2 КПК, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 7 КПК зокрема визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належать законність, зміст чого розкриває стаття 9 КПК, згідно із частиною 2 якої прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. При цьому частиною 3 статті 7 КПК визначено, що зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині 1 цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом ІХ-1 цього кодексу.

Частинами 2 і 6 статті 22 КПК визначено зміст однієї з засад кримінального провадження-змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а саме, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Стаття 93 КПК встановлює порядок збирання доказів як стороною обвинувачення, так й стороною захисту, й згідно із її частиною 3, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

3.2. Згідно із частиною 1 статті 131 КПК, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 5 частини 2 статті 131 КПК передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до статті 159 КПК, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Статтею 162 КПК визначено перелік інформації та відомостей, що належать до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, а саме: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; 2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; 4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; 5) відомості, які можуть становити банківську таємницю; 6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру; 7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; 8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; 9) державна таємниця; 10) таємниця фінансового моніторингу; 11) відомості, що становлять професійну таємницю відповідно до Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки».

Частиною 5 статті 163 КПК визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з частиною 6 статті 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною 5 цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 164 КПК, в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено строк дії ухвали, який не може перевищувати двох місяців з дня постановлення ухвали, за виключенням ухвал, постановлених на виконання вимог частини другої статті 562 цього кодексу (тобто при зверненні за допомогою в іноземній державі).

3.3. Крім того, належить зазначити, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введений воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ) із 05.30 24.02.2022 строком на 30 діб, та згодом строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, зокрема наразі указом Президента України від 20.10.2025 №793/2025 (затверджений Законом України №4643-IX від 30.10.2025) продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб до 03.02.2026 включно.

Відповідно до пункту 20-7 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, під час дії надзвичайного або воєнного стану на території України тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини 1 статті 162 цього кодексу (тобто до відомостей, які можуть становити лікарську таємницю, банківську таємницю, інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних) здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури.

3.4. Дослідивши клопотання із доданими матеріалами слідчий суддя встановив, що заявник просив надати тимчасовий доступ до відомостей, які становлять конфіденційну інформацію (тобто належать до охоронюваної законом таємниці згідно із пунктом 4 частини 1 статті 162 КПК), стверджуючи, що такі будуть в подальшому використані як докази стороною захисту.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI , таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську, розвідувальну таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю. Порядок доступу до таємної інформації регулюється цим Законом та спеціальними законами. Частина 2 статті 6 того ж Закону визначає, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Пунктами 1, 3, 4 глави 1 розділу І чинного Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 №298 (в редакції наказу Генерального прокурора від 17.08.2023 № 231) із змінами визначено таке: 1. Це Положення визначає порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - Реєстр), а також надання відомостей з нього… 3. Реєстр - електронна інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, захисту, оброблення, обліку, пошуку, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 1 розділу II цього Положення, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким урегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом. Реєстр може використовувати засоби інших інформаційно-комунікаційних систем. 4. Реєстр утворений та ведеться відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) з метою забезпечення: реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та осіб, які їх учинили, обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень та результатів судового провадження; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; формування звітності про стан кримінальної протиправності та результати роботи органів досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі; інформаційно-аналітичного забезпечення державних органів, у тому числі правоохоронних та судових відповідно до вимог законодавства; Реєстр не використовується для провадження дозвільної діяльності, надання адміністративних, соціальних та інших публічних послуг, провадження іншої управлінської діяльності та здійснення державного регулювання.

Пунктами 1-3 глави 2 розділу І чинного Положення про ЄРДР визначено, що власником і розпорядником Реєстру є держава в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Власник). Володільцем інформації, що обробляється в Реєстрі, є ІНФОРМАЦІЯ_1 . Офіс Генерального прокурора здійснює: розробку та удосконалення нормативно-правової бази для функціонування Реєстру; розробку засобів організаційного, методологічного та програмно-технічного ведення Реєстру; організацію взаємодії з іншими державними інформаційними ресурсами (системами, реєстрами та базами даних); виконання функцій адміністратора Реєстру (забезпечення належної роботи обладнання, технічне і технологічне створення та супроводження програмного забезпечення Реєстру, його адміністрування та моніторинг використання інформації, зберігання та захист даних Реєстру, надання та контроль права доступу тощо); навчання Реєстраторів щодо наповнення та користування Реєстром; інші функції, передбачені цим Положенням.

Відтак відомості, які містяться в Єдиному реєстрі досудових розслідувань (ЄРДР) належать до таємної інформації, яка охороняється законом.

3.5. Статтею 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI зокрема визначено, що адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту… Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.З доданих заявником до клопотання матеріалів, вбачається, що він не звертався до ОГП із запитом про надання належним чином завірених копій відомостей ЄРДР щодо кримінального провадження №0001123 як до власника та адміністратора ЄРДР.

Відтак заявником не доведена неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою документів, до яких він просив надати тимчасовий доступ, бо як адвокатом ним не реалізована можливість самостійно на запит отримати відомості, які можуть бути використані для встановлення обставин у кримінальному провадженні, що є неприпустимим відповідно до частини 5 статті 132 КПК.

3.6. Згідно із статтею 91 КПК, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру та спеціальної конфіскації.

Відповідно до правової позиції постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (ККС ВС) від 30.11.2021 у справі №644/7203/19 «Крім того, ОСОБА_7 стверджує, що істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є те, що до ЄРДР не були внесені відомості про всі проведені слідчі дії, оголошення про підозру та про зміну підозри, затвердження групи прокурорів у провадженні та про завершення досудового розслідування. Однак і такі доводи засудженого безпідставні. Кримінальний процесуальний закон передбачає, що до ЄРДР вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (ч. 5 ст. 214 КПК). Проте ні вказаною нормою закону, ні Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, який затверджений наказом Генерального прокурора від 6 квітня 2016 року №139 (чинний на час провадження досудового розслідування), не передбачено обов`язку внесення до ЄРДР відомостей про слідчі дії проведенні під час досудового розслідування провадження».

Тобто відомості з ЄРДР самі по собі не є доказами, не є процесуальним джерелом доказів і лише засвідчують факт реєстрації кримінального правопорушення та внесення відповідних даних до реєстру на момент запиту, виконуючи роль реєстру обліку та фіксації процесуальних кроків, а не джерела фактичних даних про обставини злочин.

Заявник не навів будь-яких належних доводів на підтвердження того, що відомості ЄРДР, до яких він просив надати тимчасовий доступ, будь-яким чином підтвердять чи спростують факт кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , оскільки відомості електронної інформаційної системи щодо руху кримінального провадження за сутністю не дозволяють з`ясувати значення відповідної інформації для встановлення обставин кримінального правопорушення та можливість використання як доказів викладених в них відомостей, тобто всупереч вимогам частин 5, 6 статті 163 КПК не довів того, що самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження такі документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні і можливість використання їх як доказів.

3.7. Окрім того, КПК встановлює особливий порядок ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, зокрема відомостей ЄРДР, для учасників кримінального провадження, для недопущення вчинення протиправних дій, що можуть зашкодити досудовому розслідуванню, а саме процесуальний інститут нерозголошення відомостей досудового розслідування, який регламентується статтею 222 КПК, згідно з якою відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Тобто на стадії досудового розслідування саме слідчий або прокурор є уповноваженою особою, яка визначає обсяг відомостей, що становлять таємницю досудового розслідування, і ухвалює рішення про надання дозволу на розголошення відповідних відомостей чи самостійно їх розголошує, оскільки частиною 1 статті 36 та частиною 5 статті 40 КПК визначено, що прокурор і слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відтак вирішення питання щодо надання прокурором або слідчим відомостей досудового розслідування будь-якій особі або відмова у наданні таких відомостей належить до їхніх дискреційних повноважень та саме вони визначають, які саме відомості й у який спосіб та на якій стадії досудового розслідування можуть бути розголошені, враховуючи що розголошення таких може негативно вплинути на хід і результати досудового розслідування, дати можливість винному приховати або знищити сліди злочину, речі, предмети і документи, що можуть бути джерелами доказів, сфальсифікувати докази, ухилитися від правоохоронних органів і суду тощо, тобто може завдати шкоди не тільки швидкому й об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження, а й законним інтересам заявника, потерпілого, свідка, інших учасників кримінального провадження.

Згодом, відповідно до частини 1 статті 290 КПК, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відтак сторона захисту в майбутньому безперешкодно зможе ознайомитися з усіма матеріалами досудового розслідування в порядку статті 290 КПК, в тому числі з тими, які зазначені у клопотанні.

Ба більше, під час судового розгляду з`ясувалось, що ОГП не має доступу до відомостей ЄРДР щодо кримінального провадження №0001123 від 27.11.2025, оскільки такий обмежено реєстратором на підставі пункту 5 глави 3 розділу І Положення про ЄРДР, що в принципі унеможливлює надання доступу заявнику до запитуваних відомостей.

3.8. З огляду на зазначене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись статтями 131, 132, 159-166, 309, 369-372, 532 КПК суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 25.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1 _____________