У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_6 ,

обвинувачена ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0002016 від 17.10.2024 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст.28 та ч. 3 ст. 362 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0002016 від 17.10.2024 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст.28 та ч. 3 ст. 362 КК України.

У судовому засіданні представником власника майна адвокатом ОСОБА_5 повторно поставлено на розгляд клопотання власника майна ОСОБА_11 про скасування арешту з транспортного засобу Bentley Continental GT, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , який накладено ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 01 травня 2025 року. В обґрунтування клопотання зазначив, що на даний час у застосуванні вказаного заходу відпала потреба, оскільки під час досудового розслідування були проведені всі необхідні слідчі дії із вищевказаним майном. ОСОБА_11 не є ні підозрюваною, ні обвинуваченою, ні навіть свідком у даному кримінальному провадженні та взагалі учасником даного кримінально провадження не є і не має в ньому жодного процесуального статусу. Вищезгаданий арештований транспортний засіб не має жодного відношення вчинення кримінального правопорушення, яке розслідуються в рамках кримінально провадження N? 0002016.

Крім того, адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , підтримав клопотання, про скасування арешту на автомобіль Bentley Continental GT, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , який накладено ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 01 травня 2025 року (кримінальне провадження №0002016). В обґрунтування клопотання вказує, що власником вищевказаного автомобіля є ОСОБА_11 , обвинувальний акт знаходиться на розгляді Ужгородського міськрайонного суду. На даний час в рамках досудового розслідування огляд вищевказаного майна та інші необхідні слідчі дії, для яких вони потрібні, проведено. Стороною обвинувачення всі докази вже зібрано, а досудове розслідування, завершено. За наведених обставин, потреба в подальшому арешті майна транспортного засобу Bentley Continental GT, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , відпала.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, наголошуючи на тому, що клопотання заявлено передчасно та зазначив, що при ухваленні остаточного рішення за результатами розгляду справи судом буде вирішено питання щодо долі вказаного транспортного засобу.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, прокурора та розглянувши клопотання про скасування арешту майна та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З урахуванням положень ст. ст. 2, 7 КПК України при розгляді клопотань про скасування арешту на майно в порядку ст. 174 КПК України для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, суд повинен з`ясувати мету, правову підставу для накладення арешту на майно.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом».

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "Агосі проти Об`єднаного Королівства"). Тобто, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Як вбачається з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

За ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. (абз. 2. ч. 1 ст. 170 КПК України).

Судом встановлено, що на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002016 від 17.10.2024 постановою старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_12 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002016 від 17.10.2024 автомобіль Bentley Continental GT, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яким фактично користується ОСОБА_3 ..

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.05.2025 (справа № 308/3888/25) задоволено частково клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_2 .. Накладено арешт, на тимчасово вилучене майно, під час проведення обшуку 28.03.2025 року, а саме: автомобіль Bentley Continental GT, 2011 року випуску, д.н.з.: НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яким користується ОСОБА_3 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним автомобілем.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування; арешт було накладено необґрунтовано. Тобто особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому в застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, є підстави для задоволення клопотання, у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статями 170-174, 309, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.05.2025 (справа № 308/3888/25, провадження № 1-кс/308/2357/25) на тимчасово вилучене майно, під час проведення обшуку 28.03.2025 року, а саме: автомобіль «Bentley Continental GT», 2011 року випуску, д.н.з.: НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яким користується ОСОБА_3 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним автомобілем, - скасувати.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали оголошено 31.03.2026 о 09 год. 50 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1