Справа № 202/5180/24
Провадження № 1-кп/202/585/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, дистанційно в режимі відеоконференції, клопотання про продовження запобіжного заходу, подане в рамках кримінального провадження, внесеного внесеному 17.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027, у відношенні:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

Обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України, -

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

Обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України, -

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Дніпропетровська, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України, -

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Маломихайлівка, Покровського району, Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України, -

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Дніпропетровська, який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 309 КК України, -

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця смт. Губиниха, Новомосковського району, Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України, -

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Дніпропетровська, який проживає за адресою: АДРЕСА_6 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська перебуває кримінальне вищевказане кримінальне провадження.

У відношенні обвинуваченого ОСОБА_16 на досудовому застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого спливає, у зв`язку з чим, під час підготовчого судового засідання прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_16 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України. Підставою обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту були ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не змінилися. Враховуючи, що строк запобіжного заходу спливає, просить суд продовжити обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк два місяці.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити в його задоволенні, просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні обвинуваченого таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2024 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_16 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк два місяці, який в подальшому був продовжений ухвалами слідчих суддів.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_16 , суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 Кримінальний процесуальний кодекс України (далі КПК України), а саме ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, є належним чином обґрунтованим та підтверджується сукупністю встановлених у кримінальному провадженні обставин.

Зокрема, ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні низки особливо тяжких злочинів, санкції яких передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Суворість можливого покарання, у поєднанні з усвідомленням обвинуваченим невідворотності кримінальної відповідальності у разі доведення його вини, сама по собі є суттєвим мотивуючим чинником для уникнення правосуддя. Вказані обставини об`єктивно підвищують імовірність того, що обвинувачений може вдатися до дій, спрямованих на ухилення від участі у кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України, а саме ризик знищення, приховування або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, також є обґрунтованим.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, полягає у можливості незаконного впливу на потерпілих, свідків, інших обвинувачених, експертів чи спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні. З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_16 обізнаний з обставинами кримінального правопорушення, а також володіє інформацією щодо осіб, які надали органу досудового розслідування викривальні показання, у тому числі їх анкетними та біографічними даними.

Крім того, встановлені обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого пунктом 4 частини першої статті 177 КПК України, а саме перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Такий ризик може проявлятися, зокрема, у підшукуванні осіб, які за винагороду або з інших мотивів погодяться надати суду завідомо неправдиві показання з метою створення штучних доказів на користь підозрюваного або дискредитації доказової бази сторони обвинувачення.

Водночас із плином часу та з урахуванням стадії кримінального провадження, обсягу вже зібраних та досліджених доказів, проведених слідчих (розшукових) дій, а також належної процесуальної поведінки обвинуваченого, інтенсивність зазначених ризиків істотно зменшилася.

Зокрема, основні докази у кримінальному провадженні вже вилучені та долучені до матеріалів справи, що мінімізує ризик їх знищення чи спотворення. Відомості про спроби обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду відсутні, покладені на нього процесуальні обов`язки виконуються належним чином.

Таким чином, хоча формально ризики, передбачені пунктами 14 частини першої статті 177 Кримінальний процесуальний кодекс України, продовжують існувати, на даний час вони не є настільки інтенсивними та вагомими, щоб виправдовувати застосування найсуворішого запобіжного заходу. За таких обставин доцільним є застосування більш м`якого запобіжного заходу, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та одночасно відповідатиме принципу пропорційності.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого обов`язки.

Керуючись ст. ст. 9 Конституції України, ст. ст. 8,9, 31, 177, 178, 181, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , наступні обов`язки, а саме:

- не відлучатись за межі Дніпропетровської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1