Справа № 347/589/25
Провадження № 1-кп/347/128/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за реєстраційним №0000038 від 26.01.2025 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мілієве Вижницького району Чернівецької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працевлаштованого, на утриманні має п?ять неповнолітніх дітей, депутатом не обирався, згідно ст.89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.287 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив допуск до керування транспортним засобом особи, яка не має права на керування транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставинах.

Так, 26.01.2025 приблизно о 19:00 год. ОСОБА_4 разом із своєю дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітніми синами: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та малолітньою дочкою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебували в гостях у сім`ї ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де мали залишитись з ночівлею.

Однак, в цей день, приблизно о 19:15 год. через господарські обставини, які виникли у них вдома, ОСОБА_4 спільно із членами своєї сім`ї вирішили поїхати до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому ОСОБА_4 , маючи у користуванні транспортним засіб марки та моделі «ВАЗ 2106», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи про те, що його неповнолітній син ОСОБА_6 не має права на керування будь-якими транспортними засобами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи у порушення вимог пункту 1.5 та підпункту "г, г" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, побоюючись адміністративної відповідальності, передбаченої ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, допустив до керування вказаним транспортним засобом свого неповнолітнього сина ОСОБА_6 . Після чого, неповнолітній ОСОБА_6 , здійснюючи керування автомобілем марки та моделі «ВАЗ 2106», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , із ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які перебували в автомобілі як пасажири, розпочали рух в напрямку села Слобідка Косівського району Івано-Франківської області. Рухаючись проїзною частиною ґрунтової дороги по вулиці Довбуша, що в селі Черганівка Косівського району Івано-Франківської області, неповнолітній ОСОБА_6 , керуючи зазначеним транспортним засобом, проявив неуважність та порушив встановлені пп. «а» п.2.1, пп. «б» п.2.3., п.п.10.1, 10.2, 10.4, 10.5, 16.11, 21.1 Правила дорожнього руху України.

В результаті порушення вказаних Правил дорожнього руху України, неповнолітній ОСОБА_6 не врахувавши радіус повороту, виїхав на зустрічну смугу руху де допустив зіткнення із автомобілем «Renault Kangoо», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителя АДРЕСА_3 , який рухався своєю смугою руху в напрямку селища Кути Косівського району Івано-Франківської області.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній ОСОБА_6 , якого допустив до керування транспортним засобом ОСОБА_4 , відповідно до висновку експерта від 06.03.2025 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого двохкісточкового перелому правого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення; забійного садна лобної ділянки голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив допуск до керування транспортним засобом особи, яка не має права на керування транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто кримінальне правопорушення передбачене ст.287 КК України.

11.02.2026 року від законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 поступила заява, в якій вона просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі ст.46 КК України, оскільки вона як представник, та потерпілий ОСОБА_6 , примирились з обвинуваченим.

В судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 подану 11.02.2026 року заяву про закриття кримінального провадження підтримали з наведених у ній підстав та просили задоволити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення заяви поданої законним представником потерпілого про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Ствердив, що дійсно вони примирилися, претензії у потерпілого та його представника до нього відсутні. Зазначив, що зробив для себе правильні висновки та подібного не вчинятиме.

Захисник ОСОБА_5 також підтримав подану заяву, вважав, що така відповідає вимогам закону, і підлягає до задоволення.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав, що заява підлягає до задоволення і обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ст.287 КК України у зв?язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.287 КК України, яке є необережним злочином.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ст. 287 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється виключно судом, а згідно з нормами ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв?язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", передбачене у ст.46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов?язковим.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 згідно ст.89 КК України раніше не судимий.

Із заяви законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 примирилися із нею як законним представником та неповнолітнім потерпілим ОСОБА_6 , і просять його звільнити від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 заяву законного представника неповнолітнього потерпілого підтримав, та вказав, що із потерпілим вони помирилися.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, вину свою у вчиненому визнав повністю, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, потерпілий та його законний представник претензій до обвинуваченого не мають і також просив закрити провадження в зв?язку з примиренням, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні стягнути з обвинуваченого ОСОБА_14 в дохід держави, саме:

- за проведення судової інженерно-транспортної експертизи 3183, 60 гривень;

- за проведення судової інженерно-транспортної експертизи 3183, 60 гривень

- за проведення судової інженерно-транспортної експертизи 3183, 60 гривень

А всього разом 9 550, 80 гривень.

Питання речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

На підставі ст. ст. 12, 46 КК України, керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 288, 314, 370, 371, 372, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання законного представника потерпілого ОСОБА_7 , що діє в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.287 КК України в зв?язку із примиренням і закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України на підставі ст.46 КК України в зв?язку із примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000038 від 26.01.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.287 КК України закрити.

Скасувати арешти накладені ухвалами Косівського районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2025 року на речові докази у даному кримінальному провадженні.

Речові докази:

- автомобіль марки і моделі ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_4 повернути законному володільцю,

- автомобіль марки і моделі Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває в користуванні ОСОБА_13 повернути законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні у сумі 9 550, 80 гривень.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1