У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

31 березня 2026 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Самарівського районного ВП Головного управління поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Магдалинівка Магдалинівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2026 слідчий СВ Відділення поліції № 1 Самарівського районного ВП Головного управління поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 отримав копію клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання 25.03.2026, підтвердженням вручення є: розписка на клопотанні.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 07 серпня 2025 року близько 01 години 00 хвилин по вул. Центральній в с. Оленівка Самарівського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ-211010» з р/н НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони центру с. Оленівка в напрямку с-ща Магдалинівка, на не освітленій міським освітленням ділянці дороги не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, допустив кримінально протиправну недбалість та не виконавши покладені на нього обов`язки, як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху при відсутності зовнішніх факторів, які б змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався ліворуч за напрямком руху автомобіля в районі буд. 22 б, вул. Центральної с. Оленівка та здійснював маневр зміни напрямку руху праворуч за напрямком свого руху.

Своїми діями ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.п. 1,3, 1.5, 2.3б, 12.3, 12.4, 12.9 (б), Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

12.3 «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»

12.9 «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлені дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил

Порушення водієм ОСОБА_5 п.п. 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: забійної рани потиличної ділянки; перелому кісток основи черепа; забою головного мозку; крововиливів у товщу м?яких тканин голови, під оболонки головного мозку і ускладнились набряком головного мозку, розділенню не підлягають та у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню (Згідно п. 2.1.1, а Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 16.01.1995); є небезпечними для життя в момент їх отримання та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала ІНФОРМАЦІЯ_4 о 01 год. 30 хв., в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня і. І.І. Мечникова Дніпропетровської обласної ради».

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 07 серпня 2025 року близько 01 години 00 хвилин по вул. Центральній в с. Оленівка Самарівського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ-211010» з р/н НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони центру с. Оленівка в напрямку с-ща Магдалинівка, на не освітленій міським освітленням ділянці дороги не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, допустив кримінально протиправну недбалість та не виконавши покладені на нього обов`язки, як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху при відсутності зовнішніх факторів, які б змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, у порушення п.п. 12.3,12.4,12.9 (б) Правил дорожнього руху України, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався ліворуч за напрямком руху автомобіля в районі буд. 22б, вул. Центральної с. Оленівка та здійснював маневр зміни напрямку руху праворуч за напрямком свого руху, спричинивши останньому тілесні ушкодження, чим призвів його до безпорадного стану та позбавив можливості вжити заходів до самозбереження, після чого, в порушення вимог п. 2.10 а), г) та д) Правил дорожнього руху України, розуміючи, що вчиненими ним діями поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, нехтуючи своїми правовими обов`язками та маючи реальну можливість надати потерпілому допомогу і доставити його в медичну установу, заходів для надання медичної допомоги потерпілому чи виклику бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, не повідомивши про дану дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, з місця події зник на своєму автомобілі, залишивши потерпілого на узбіччі проїзної частини вул. Центральна в с. Оленівка Самарівського району Дніпропетровської області в небезпечному для життя стані.

Внаслідок залишення без допомоги ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 о 01 год. 30 хв. в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня і. І.І. Мечникова Дніпропетровської обласної ради».

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинили смерть потерпілого.

18.03.2026 у кримінальному провадженні за 0000154 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України:

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.08.2025, протоколом огляду місця події від 07.08.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , висновком експерта № 2313-25 від 28.08.2025, висновком експерта № 261 від 16.12.2025, висновок експерта № СЕ-19/104-26/1421-ФХД від 11.03.2026 та всіма іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлені волі від трьох до восьми років.

Під час досудового розслідування у слідства виникли достатні підстави, щодо виникнення ризиків, що підозрюваний ОСОБА_5 , може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки наявний ризик, що підозрюваний може ухилитися від досудового слідства та суду, також з метою переховування від органу досудового розслідування та суду може безперешкодно покинути межі населеного пункту де проживає, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, крім того останній офіційно не одружений, та малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про те, що у подальшому він зможе безперешкодно покинути місце свого проживання та межі області;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які були встановлені слідством, та показання яких мають суттєве значення для об`єктивності та повноти досудового розслідування кримінального провадження. Тому з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 , може здійснювати на останніх незаконний вплив шляхом умовляння, підкупу тощо для зміни останніми показань під час досудового розслідування та подальшого судового розгляду зазначеного кримінального провадження на користь підозрюваного;

У зв`язку із викладеним, орган досудового розслідування у кримінальному провадженні вважають за можливе клопотати перед слідчим суддею про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час з 22:00 години по 05:00 години, без застосування електронного засобу контролю, оскільки саме такий вид запобіжного заходу у повній мірі зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпечить захист прав і свобод інших учасників процесу.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання з підстав, наведених у клопотанні, та просили його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши доводи, якими обґрунтовується клопотання, а також документи, які містяться у матеріалах справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбаченні частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що відділенням поліції № 1 Самарівського районного ВП Головного управління поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000154 від 07.08.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України.

У рамках зазначеного кримінального провадження 18.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час вирішення питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що в матеріалах клопотання є достатньо фактів та інформації для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.08.2025, протоколом огляду місця події від 07.08.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , висновком експерта № 2313-25 від 28.08.2025, висновком експерта № 261 від 16.12.2025, висновок експерта № СЕ-19/104-26/1421-ФХД від 11.03.2026 та всіма іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя, вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, не встановлює наявність в його діях складу злочину та ступінь його вини, оцінюючи докази з точки зору їх достатності і допустимості, тобто не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а лише об`єктивно та розумно оцінює отримані докази за своїм внутрішнім переконанням та визначає, чи виправдовують вони в своїй сукупності проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинених кримінальних правопорушень, яка є вірогідною та достатньою для застосування до неї запобіжного заходу.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі Браво проти Італії» та згідно з правовою позицію, яка закріплена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення від 28.10.1994), факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Отже, органом досудового розслідування доведене, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України.

Проаналізувавши надані органом досудового розслідування докази на підтвердження обґрунтованості підозри, слідчий суддя прийшов до висновку, що у розумінні вимог ч. 1 ст. 194 КПК України органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Отже, ризик полягає не в настанні певних негативних для кримінального провадження обставин, а в можливості підозрюваного чи обвинуваченого вчинити спроби на досягнення такого результату. Тому слідчий суддя має оцінювати існування такої можливості саме на теоретичному рівні відповідно до наявних в провадженні відомостей, передбачених в статті 178 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий обґрунтовували ризик:

1) Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Разом з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що у судовому засіданні прокурором не доведено, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки не надано в судовому засіданні переконливих доказів стосовно зазначеного ризику. Даний ризик не доведений прокурором у судовому засіданні та ґрунтується лише на припущеннях.

ОСОБА_5 раніше не судимий та жодного разу не притягався до кримінальної відповідальності. У клопотанні не наведено підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Слідчий суддя бере до уваги той факт, що підозрюваний не ухиляється від явки до органу досудового розслідування та суду, підозрюваний не робив спроб втечі та не ухилявся від слідства, підозрюваний самостійно з`являється до органу досудового розслідування та суду.

2) Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує, що на даний час досудове розслідування триває, не проведено всіх необхідних і можливих слідчих дій, не допитано усіх свідків, тому є підстави стверджувати, що існує ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 може здійснювати на свідків незаконний вплив шляхом умовляння, підкупу тощо для зміни останніми показань під час досудового розслідування та подальшого судового розгляду зазначеного кримінального провадження на свою користь.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України. Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України відповідно до ч. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Під час розгляду також встановлено, що ОСОБА_5 не одружений, не має на утриманні дітей, має місце реєстрації та проживання.

Відповідно до ст. 181 КПК України в якості запобіжного заходу може бути застосований домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушеннях, враховуючи дані про особу підозрюваного, наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваногозапобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби.

Даний запобіжний захід є найбільш прийнятним, враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби з покладенням встановлених Законом обов`язків - є можливою мірою запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 під час досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_5 додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 статті 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

Дія застосованого запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, не може перевищувати наявного строку досудового розслідування (два місяці з моменту вручення повідомлення про підозру), з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи те, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України, яким в даному випадку є 18.03.2026 (п.2 абз.3 ч.1 ст.219 КПК України), слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби до 18.05.2026.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Самарівського районного ВП Головного управління поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою:АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши йому залишати житло з 22 годин 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступної доби за адресою проживання, в межах строку досудового розслідування, тобто з 31.03.2026 до 18.05.2026.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язкі, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Відділення поліції № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби становить з 31.03.2026 до 18.05.2026, якщо строк домашнього арешту не буде продовжено.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Направити копію ухвали до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного для виконання.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1