Справа № 344/1683/26
Провадження № 11-сс/4808/83/26
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2026 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2026 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою визнати бездіяльність слідчого П`ятого слідчого відділу ДБР (з дислокацією у м. Івано-Франківську), зобов`язати службову особу П`ятого слідчого відділу ДБР (з дислокацією у м. Івано-Франківську) внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань отримане повідомлення про скоєний злочин за вих. №20260123 від 2026.1.23 в порядку ст. 214 КПК України та розпочати досудове розслідування.

Вважає, що слідчий суддя порушив імперативну вимогу ст. 214 КПК України та перевищив межу своїх повноважень. Висновки слідчого судді про «відсутність складу злочину» прямо суперечать наданим письмовим доказам.

Зокрема, посилається на те, що у повідомленні про злочин від 23 січня 2026 року вона вказувала на конкретний факт здійснення прокурором ОСОБА_7 службового підроблення документів. Зазначає, що ОСОБА_8 20.12.2025 року відправив поштовим зв`язком поштове відправлення з підробленою постановою про відмову у задоволенні клопотання від 12.12.2025 року, яке виготовив заднім числом, що підтверджується копією конверту поштового відправлення та самою постановою за підписом процесуального керівника Окружної прокуратури міста Івано-Франківська. Вважає, що наведені обставини свідчать про наявність обґрунтованих даних щодо можливого вчинення прокурором ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 366, 372, 374, 382 КК України.

До початку апеляційного розгляду ОСОБА_6 подала клопотання про розгляд даного провадження без її участі на підставі, поданих нею письмових доказів.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду провадження до суду не подавав.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності учасників провадження.

Обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами перевірки законності і обґрунтованості рішень, дій чи бездіяльності слідчого має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, поряд з іншим, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 23 січня 2026 року звернулася до ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, із повідомленням про злочин, у якому просила невідкладно внести відомості до ЄРДР за фактами, викладеними у цьому повідомленні, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364,366,372,374,382 КК України та розпочати досудове розслідування; визнати її потерпілою у кримінальному провадженні та вручити пам`ятку про права; перевірити законність винесення постанови прокурора від 12.12.2025 року; у разі підтвердження фактів вирішити питання про відсторонення процесуального керівника та передачу провадження іншому органу досудового розслідування; повідомити автора про внесення відомостей до ЄРДР та про хід розгляду цього повідомлення про злочин.

Оскільки зазначені ОСОБА_6 відомості не були внесені до ЄРДР, вона звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого П`ятого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її повідомленням про злочин від 23.01.2026 року.

До початку судового розгляду ТУ ДБР, розташоване у місті Львові надіслано заперечення на скаргу ОСОБА_6 , за змістом якого слідує, що у заяві ОСОБА_6 не встановлено жодних обставин, які б свідчили про вчинення уповноваженими особами органу прокуратури злочину, передбаченого КК України, оскільки в заяві остання не наводить жодних об`єктивних відомостей, які б дійсно підтверджували факт вчинення кримінального правопорушення. Доводи щодо вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 364, 366, 370, 372 КК України, не містять об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення уповноваженою особою прокуратури кримінального правопорушення, а ґрунтуються на незгоді з прийнятими рішеннями в межах кримінального провадження, у зв`язку із чим, відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 , оскільки суду не надано доказів на обґрунтування обставин за скаргою.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно ч.1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Детальний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають тільки ті повідомлення про кримінальне правопорушення, які містять дані про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та дають можливість здійснити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що судовий розгляд здійснюється у відповідності до принципу змагальності сторін, відповідно до якого кожна із сторін самостійно доводить правильність її правової позиції та надає суду відповідні докази на підтвердження своїх доводів.

Колегія суддів вважає, що кримінальне процесуальне законодавство не містить правових норм, які зобов`язують заявника довести наявність обставин, на які він посилається та які свідчать про вчинення правопорушення. Слідчий суддя повинен тільки встановити, що заява про правопорушення містить достатні дані для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та дозволяє встановити попередню правову кваліфікацію вчиненого правопорушення.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У своїй заяві ОСОБА_6 зазначала про наявність в діях прокурора ОСОБА_9 можливих ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 366, 372, 374, 382 КК України. Зокрема, посилалась на те, що на виконання ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року, за її заявою було внесено відомості до ЄРДР за №0000118 від 14.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, за фактом умисного невиконання службовими особами ГУ ДКС України в Івано-Франківській області судового рішення. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , 11.12.2025 року звернулася до прокурора із заявою про визнання її потерпілою. Постановою прокурора від 12 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні її клопотання. Однак, стверджує, що така постанова була виготовлена заднім числом тільки 20.12.2025 року та цього ж дня направлена їй, що підтверджується копією конверту поштового відправлення та самою постановою. При цьому, зауважує, що постановою від 27 грудня 2025 року закрито дане кримінальне провадження. Вважає, що такі дії прокурора ОСОБА_10 мають прямі ознаки складу злочину, передбаченого ст. 366 КК України (службове підроблення), а також є додатковою обґрунтованою підставою для: скасування постанови про закриття кримінального провадження та призначення нового досудового розслідування; заміни слідчого та процесуального керівника у відповідному кримінальному провадженні. Вважає, що такі дії прокурора мали наслідки для судового розгляду її скарг на бездіяльність органу досудового розслідування, оскільки слідчі судді були позбавлені можливості надати належну правову оцінку обставинам, а заявник був позбавлений ефективного доступу до правосуддя. На думку ОСОБА_6 , вказані обставини свідчать про можливе вчинення прокурором ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 366, 372, 374, 382 КК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що переконання заявниці в тому, що було вчинено певні правопорушення обґрунтовується посиланням на обставини, які носять вірогідний характер та які можуть бути перевірені в межах провадження щодо оскарження рішення про закриття кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що повідомлення про вчинення правопорушення повинно бути викладено таким чином, що особа, яка зобов`язана внести відповідні відомості до ЄРДР могла зрозуміти суть вчиненого правопорушення, визначити наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як протиправне та дозволяють здійснити попередню правову кваліфікацію.

Частиною 4 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Внесення відомостей до ЄРДР урегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298.

Згідно з п. 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Колегія суддів, виходячи із принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права, звертає увагу, що не підлягають реєстрації заяви про вчинене кримінальне правопорушення, які містять посилання на обставини, що явно не відповідають дійсності, які носять вірогідний характер та засновані на припущеннях, або які не містять достатньої інформації щодо обставин вчиненого правопорушення, яка дозволяє конкретизувати об`єктивну сторону вчиненого правопорушення та встановити відповідну правову кваліфікацію.

Таким чином, детальний аналіз змісту заяви ОСОБА_6 свідчить про відсутність даних, які дозволяли виявити наявність ознак кримінальних правопорушень та прийти до висновку про необхідність внесення відомостей до ЄРДР за вказаною нею правовою кваліфікацією.

З огляду на наведене, слідчий суддя прийняв законне рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 , а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2026 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5