ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5479/26

Провадження № 11-сс/820/127/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, у кримінальному провадженні №0000013, внесеному до ЄРДР 03.02.2026року, -

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.

В провадженні ВРЗСПЖЗО СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000013, внесеному до ЄРДР 03.02.2026року щодо ОСОБА_7 ,за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , о 17 год. 59хв. 22 січня 2026 року, перебуваючи у приміщенні магазину «Єва» № 1802 ТОВ «РУШ», що розташований по вул. Кам`янецька, буд. 17 у м. Хмельницький, прийняв рішення про крадіжку чужого майна з метою власного незаконного збагачення.

Тоді ж, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїхдій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, розуміючи та усвідомлюючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введен явоєнного стану в Україні», та який востаннє продовжено згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №793/2025 від20 жовтня 2025 року, затвердженого Законом України № 4643-ІХ від21 жовтня 2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк діївоєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 5 листопада 2025 року строком на 90 діб, перебуваючи у приміщенні магазину «Єва» № 1802 ТОВ «РУШ» (), що розташований по вул. Кам`янецька, буд. 17 у м. Хмельницький, підійшов до одного ізстелажів, на якому розміщені парфуми різних виробників, де скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються не поміченими, шляхом вільного доступу, викрав чоловічу туалетну воду марки «Trussardi» серії «Uomo», об`ємом 100 мл., у кількості 1 шт., вартістю 2 521 гривні та чоловічу туалетну воду марки «Trussardi» серії «Uomo», об`ємом 50 мл., у кількості 1 шт., вартістю 2 180 гривні 40 копійок, які належать ТОВ «РУШ» , сховавши їх у внутрішній карман своєї куртки, у яку був одягнений.

В подальшому, утримуючи вищезазначене викрадене майно при собі, ОСОБА_7 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним в подальшому на власнийрозсуд.

Вказаними умисними, злочинними діями ОСОБА_7 заподіяв ТОВ «РУШ» майнову шкоди на загальну суму 4 701 гривня 40 копійок.»

20 лютого 2026 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, а саме що: « ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим за злочини протии власності, маючи не зняті та не погашені судимості, на шлях виправлення не став та вчинив новий, умисний, корисливий злочин.

20 лютого 2026 року слідчий ВРЗСПЖЗО слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.4 КК України, терміном 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2026 року, клопотання задоволено частково та застосовано відносно підозрюваного у вчинені злочину передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 17 квітня 2026 року включно. Цією ж ухвалою визначено заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560 грн., в разі внесення якої, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 ч.5 КПК України.

Мотивуючи вказане рішення, слідчий суддя послався на положення ст. 177 КПК України та враховує особу підозрюваного, тяжкість інкримінованого йому злочину, а також наявність ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному провадженні, а також продовження злочинної діяльності.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказане рішення підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та змінити міру запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний із триманням під вартою.

Вважає, що перелічені слідчим ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, не знаходять свого підтвердження, оскільки він має сім`ю, постійне місце проживання, що підтверджує його стійкі соціальні зв`язки. Щодо обставин розшуку ОСОБА_7 повідомляє про те, що покладені на нього обов`язки виконував та з`являвся до відповідних органів.

Підозрюваний зазначає, що працює вантажником на ринку, де йому допомагає брат, який є військовослужбовцем.

Звертає увагу суду на те, що жодних слідчих дій з ним не проводилось, водночас слідчим було введено його в оману, внаслідок чого він підписав повідомлення про підозру та клопотання про обрання запобіжного заходу без захисника.

Окрім того, ОСОБА_7 зазначає і про те, що вину він визнав, щиро розкаявся та попросив вибачення за свою поведінку, мав намір примиритися та відшкодувати шкоду потерпілому а також бажав заключити угоду про визнання винуватості, однак це було проігноровано прокурором і судом.

Узагальнені позиції учасників апеляційного перегляду провадження.

Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги поданої підозрюваним, просили ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти апеляційної скарги захисника, відстоював законність та обґрунтованість прийнятого рішення, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю доповідача, учасників апеляційного перегляду провадження, вивчивши матеріали провадження та апеляційні доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисту задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Мотиви суду з посиланням на норми матеріального та процесуального закону.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.177 ч.2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Приймаючи рішення за апеляційними доводами захисту, колегія суддів виходить з того, що обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідає тяжкості інкримінованого йому злочину та з огляду забезпечення в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів правильно оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Колегія суддів виходить з того, що злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , відповідно до ст.12 КК України є умисним тяжким злочином проти власності, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Отже, усвідомлюючи можливість призначення даного покарання, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення відбування покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів також вважає наявними ризики незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілих шляхом умовлянь, чиненням тиску, погроз з метою відмови від дачі показань під час судового розгляду, оскільки слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки та очевидці не встановлені. Окрім того, оскільки після набуття статусу підозрюваного, ОСОБА_7 має право на знайомлення з матеріалами кримінального провадження та буде мати доступ до їх анкетних даних, місця мешкання, отже підозрюваний зможе шляхом погроз чи вмовлять здійснити спробу впливу на них.

Колегія суддів вважає доведеним і ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_7 не офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу немає. Окрім того він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за майнові злочини, востаннє 12.04.2024 року засуджений Хмельницьким апеляційним судом до покарання за ст.185 ч.4 КК України у виді 6 років позбавлення волі, за ст.15 ч.2 ст.185 ч.4 КК України 5 років позбавлення волі, за ст.190 ч.2 до 1 року позбавлення волі, та будучи звільнений 27.11.2024 року від відбування покарання за ці злочини Хмельницьким міськрайонним судом на підставі ст.74 ч.2 КК України, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин, що свідчить про ризики кримінально спрямованої поведінки підозрюваного.

Наведені обставини, які в сукупності характеризують особу підозрюваного та мають враховуватися судом згідно ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу, на думку колегії суддів, не містять достатніх чинників які б утримували підозрюваного від порушення процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та суду.

Колегія суддів враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому висловлена правова позиція про те, що суворість покарання слід вважати суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування особи та вірогідності вчинення нових злочинів, наявність підстав для тримання особи під вартою мають оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості особи, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Посилання сторони захисту на те, що по ОСОБА_7 має сім`ю, постійне місце проживання та працює вантажником на ринку не є визначальними при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказані обставини стосуються характеристики особи в загальному, про те не спростовують наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, та не усувають ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні, а також вчинення нових кримінальних правопорушень. Отже, вони не є такими, що давали б можливість змінити обраний запобіжний захід.

Твердження ОСОБА_7 про визнання ним вини та ініціювання укладення угоди про визнання винуватості свідчить лише про намір підозрюваного скористатися передбаченим законом процесуальним правом, однак саме по собі не є обставиною, що автоматично нівелює ризики, визначені ст. 177 КПК України, які підлягають оцінці з урахуванням сукупності всіх встановлених даних у кримінальному провадженні.

Вирішуючи апеляційні вимог захисту, колегія суддів також виходить з того, що питання застосування запобіжного заходу вирішується судом індивідуально щодо кожної особи з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, його ролі у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також характеру та ступеня ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

З урахуванням наданих матеріалів та встановлених в ході апеляційного розгляду обставин, колегія суддів вважає рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 із визначенням розміру застави законним, обґрунтованим і мотивованим, обмеження його права на свободу в цьому випадку є виправданим та необхідним.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що інший більш м`який запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та у достатній мірі забезпечить правомірну процесуальну поведінку підозрюваного.

При розгляді клопотання слідчого зазначеним обставинам слідчим суддею було надано належну оцінку з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини, на думку колегії суддів усі вони обґрунтовано покладені у висновок слідчого судді про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, а тому відповідно підстав для задоволення апеляційної скарги підозрюваного не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 - 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 до 14 квітня 2026 року включно із визначенням застави у розмірі 66 560 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 ч.5 КПК України - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3