ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 675/150/26

Провадження № 11-сс/820/107/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2026 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою засудженого ОСОБА_5 , поданою в його інтересах адвокатом ОСОБА_6 про скасування постанови Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань від 21 січня 2026 року № 7/2026, та

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставин

До слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшла скарга засудженого ОСОБА_5 , яку подала його представник адвокат ОСОБА_6 на постанову Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань від 21 січня 2026 року №7/2026

Ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2026 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною скаргою.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя посилався на положення ч.4 ст.304 КПК України, якою передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню. Окрім цього, підстави для застосування положень ст.206 КПК України та задоволення скарги відсутні, оскільки ОСОБА_5 просив скасувати постанову Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань від 21 січня 2026 року №7/2026, а повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із ухвалою слідчого судді представник скаржника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2026 року скасувати, та постановити нову ухвалу, якою призначити розгляд скарги ОСОБА_5 на постанову Комісії року по суті, скасувати постанову комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань від 21 січня 2026 року №7/2026.

В апеляційній скарзі представник скаржника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 вказувала, що зазначена ухвала слідчого судді місцевого суду є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилалась на те, що предметом скарги є акт органу публічної влади Комісії, який заперечує факти неналежного тримання особи в установі, розташованій у межах територіальної юрисдикції Ізяславського районного суду, тому, відповідно до принципу «законного судді» та ст.206 КПК України саме слідчий суддя за місцем перебування особи зобов`язаний реагувати на такі порушення.

Посилалась на те, що ОСОБА_5 утримується в державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)» з 27.10.2022 року та протягом усього цього часу перебуває в умовах, що не відповідають вимогам ст.115-1 Кримінально-виконавчого кодексу України. Зокрема, має місце систематичне незабезпечення мінімальної норми житлової площі, встановленої для засуджених до довічного позбавлення волі (не менше 4 кв. м на одну особу), відсутність належного природного освітлення, порушення нормативного температурного режиму, а також неналежна вентиляція камер, тощо. Перебуваючи у стані повної залежності від рішень адміністрації установи виконання покарань та контролюючих органів, ОСОБА_5 позбавлений можливості самостійно впливати на умови свого тримання, а відмова слідчого судді місцевого суду перевірити законність рішення Комісії фактично позбавляє його єдиного ефективного механізму судового контролю за дотриманням прав засудженого, що становить пряме порушення ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у її аспекті заборони нелюдського та такого, що принижує гідність, поводження.

Комісія у постанові № 7/2026 від 21 січня 2026 року дійшла висновку про «відсутність факту» неналежних умов тримання, обмежившись формальною перевіркою на підставі паперових звітів адміністрації установи. Такий підхід суперечить п.3 Положення № 1549, який зобов`язує Комісію діяти на засадах відкритості та об`єктивності, а також ч.8 ст.8 КВК України, що покладає на державу обов`язок забезпечити належні умови тримання.

З урахуванням практики ЄСПЛ, держава несе повну відповідальність за умови тримання, а будь-яка затримка у судовому контролі за такими умовами є порушенням ст.13 Конвенції.

На думку апелянта, відповідно до ст.407 КПК України апеляційний суд має право скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, оскільки суд першої інстанції відмовився розглядати скаргу по суті, а засуджений продовжує утримуватися в неналежних умовах, повернення справи на новий розгляд призведе до надмірного затягування та подальшого порушення прав.

Позиції учасників судового провадження

Скаржника ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 було повідомлено вчасно про місце, день та час розгляду апеляційної скарги, однак у судове засідання вони не з`явилися, в поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просила провести розгляд без її участі та без участі ОСОБА_5 .

Керівників Хмельницької обласної прокуратури та Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції було вчасно повідомлено про місце, день та час розгляду апеляційної скарги, однак зазначені учасники провадження у судове засідання не з`явилися, про поважні причини свого неприбуття не повідомили, що не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 4 статті 405, статті 422 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви суду

Згідно зі ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Розглядаючи апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою заявника, суд апеляційної інстанції уповноважений здійснювати перевірку правильності застосування законодавства в частині прийнятого рішення щодо відмови у відкритті провадження за скаргою (ст. 304 КПК України).

Адвокат ОСОБА_6 діючи в інтересах ОСОБА_5 09.02.2025звернулася до слідчого судді Ізяславського районного суду зі скаргою на постанову Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення в установах виконання покарань від 21 січня 2026 року № 7/2026.

Слідчим суддею відмовлено у відкритті провадження за вказаною скаргою на підставі ч.4 ст.304 КПК України, якою передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню, підстав для застосування положень ст.206 КПК України та задоволення скарги відсутні, оскільки ОСОБА_5 просив скасувати постанову Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань від 21 січня 2026 року №7/2026, а повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Колегія суддів погоджується з даним висновком слідчого судді зважаючи на наступне.

На підставі вимог частини 1 статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Можливість особи звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є її невід`ємним правом. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини у справі «Мельник проти України» зазначив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У відповідності до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окрім цього, відповідно до ст.303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню до слідчого судді під час досудового розслідування.

Частиною 4 ст.304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відповідно до ч.1 ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

З аналізу ст.206 КПК України слідує, що слідчого суддю наділено повноваженнями забезпечити додержання прав особи, за умови тримання такої особи під вартою з порушенням її прав.

Тобто, за наявності у слідчого судді даних про незаконне затримання, тримання під вартою, з порушенням прав особи, яка утримується, слідчий суддя зобов`язаний діяти за приписом ст.206 КПК України.

Частиною 6 ст.206 КПК України визначено, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до ч.7 ст.206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Як убачається з матеріалів скарги засудженого ОСОБА_5 , яку подала його представник адвокат ОСОБА_6 , остання просила про скасування постанови Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань від 21 січня 2026 року №7/2026.

Тобто, у скарзі не вказується про незаконне затримання та/або тримання ОСОБА_5 під вартою.

Відтак, заявлені вимоги скаржника не входять до компетенції слідчого судді місцевого суду.

Отже, слідчий суддя правильно зазначив, що підстави для застосування положень ст.206 КПК України та задоволення скарги відсутні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про те, що у відкритті провадження слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, тому не заслуговують на увагу.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею місцевого суду не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які, перешкодили би постановити законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність апеляційних вимог представника скаржника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , оскільки слідчий суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 про скасування постанови Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення в установах виконання покарань від 21 січня 2026 року № 7/2026.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вимог ч.7 ст.115-1 КВК України та п. 25 Положення про Комісію з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань, затвердженого Постановою КМУ від 31.12.2024 № 1549, засуджений у разі незгоди з рішенням Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань має право оскаржити таке рішення до суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

При цьому саме статтею 537 КПК України визначені питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, а статтею 539 КПК України - порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Таким чином, аналізуючи викладене, судова колегія вважає, що слідчий суддя прийняв законне, вмотивоване і обґрунтоване рішення, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для його скасування, колегією суддів не встановлено, тому апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги представника скаржника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 .

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 січня 2026 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою засудженого ОСОБА_5 , яка подана в його інтересах адвокатом ОСОБА_6 на постанову Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань від 21 січня 2026 року № 7/2026, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3