КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №359/4168/25 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3678/2026 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2026 року про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2026 року задоволено клопотання прокурора та обрано обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб. Постановлено утримувати обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Держаної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, до 24.00 год. 24.03.2026 року. Визначено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2026 року. Направити справу на перегляд до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги зазначає, що суд, постановляючи оскаржувану ухвалу та встановлюючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , визнав його таким, що раніше судимий. Водночас, у судовому рішенні не наведено жодних відомостей щодо того де, коли і яким судом він був засуджений, за якою статтею Кримінального кодексу України та яке покарання йому було призначено.

На переконання апелянта, наявність судимості має важливе значення у кримінальному провадженні, а також впливає як на майбутнє рішення суду, так і на умови утримання в СІЗО.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Враховуючи, що стороною захисту не заявлено такого клопотання, яке б узгоджувалося з наведеним положенням ч. 4 ст. 422-1 КПК України щодо участі сторін кримінального провадження, розгляд даної апеляційної скарги здійснюється без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції посилався на доведеність продовження існування заявлених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України та встановив, що відсутні підстави для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Зокрема, про високу імовірність настання ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчать обставини встановлені судом першої інстанції та які характеризують особу обвинуваченого. Так, суд прийшов до висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування обвинуваченого від суду, є доведеним та реальним, що підтверджується систематичною неявкою ОСОБА_6 у судові засідання без поважних причин, його відсутністю за місцем проживання, оголошенням у розшук та тривалим зупиненням судового провадження.

Що стосується ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд зазначив, що з урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а також поведінки обвинуваченого, яка свідчить про ухилення від суду та ігнорування процесуальних обов`язків, наявні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити ухилятися від кримінальної відповідальності.

Крім того, беручи до уваги, що раніше обраний щодо обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечив його належної процесуальної поведінки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_6 раніше судимим, не спростовують правильність висновків суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції виходив із наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому матеріали провадження, надані суду апеляційної інстанції, не містять даних, які б свідчили про те, що наявність або відсутність судимості обвинуваченого була визначальною підставою для прийняття рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи, що будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, колегія суддів за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2026 року про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4