УХВАЛА

05 травня 2026 року

м. Київ

справа № 464/4889/23

провадження № 51- 4902 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 15 травня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року,

установив:

29 січня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 15 травня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 09 лютого 2026 року касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 залишено без руху, оскільки в поданій касаційній скарзі останній не дотримався положень Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме:

- всупереч положенням п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 50 КПК, крім наданого захисником доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, ним не було надано Суду копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю;

- у касаційній скарзі захисник фактично просив надати доказам іншу оцінку, ніж ту, яку їм надали суди першої та апеляційної інстанцій, посилався на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що, з огляду на положення, передбачені ст. 438 КПК, не є предметом перевірки в касаційному порядку.При цьому захисник не вказував у чому саме, з огляду на положення ч. 1 ст. 438 КПК, полягає незаконність рішення суду апеляційної інстанції, які конкретно порушення вимог закону, на його думку, були допущені цим судом, та які саме доводи поданої ним апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не перевірив і не дав на них умотивованих відповідей у своєму рішенні;

- захисник ОСОБА_5 не надав до касаційної скарги копій оскаржуваних ним судових рішень;

- захисник подав касаційну скаргу шляхом її направлення через підсистему «Електронний кабінет», без дотримання положень пункту 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, та, всупереч наведеним імперативним вимогам кримінального процесуального закону, до касаційної скарги не додав копій касаційної скарги з додатками для надіслання іншим учасникам справи.

Як убачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яким на адресу захисника направлялася копія ухвали про залишення касаційної скарги без руху, така отримана останнім 14 березня 2026 року особисто, про що свідчить підпис захисника ОСОБА_5 у відповідній графі рекомендованого повідомлення, однак нової касаційної скарги на виконання ухвали Суду від 29 січня 2026 року від захисника не надходило.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 3 статті 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Оскільки в установлений касаційним судом строк захисник ОСОБА_5 не усунув недоліки, визначені в ухвалі суду касаційної інстанції, така касаційна скарга підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Повернути касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 15 травня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3