МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 485/2196/25
Провадження № 1-кп/945/447/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_7 (в режимі ВКЗ),

обвинуваченої ОСОБА_8 (в режимі ВКЗ),

у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000045 від 27.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2023 року за № 0000045 за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, судом було заслухано думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду.

Прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а підстави для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 заявили письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України. Зокрема зазначили, що в частині обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України не правильно відображено фактичні обставини кримінального правопорушення. В частині пред`явленого обвинувачення за ч. 5 ст. 191 КК України обвинувальний акт не відповідає нормам КПК України щодо формулювання обвинувачення, а саме, на думку сторони захисту в обвинувальному акті формулювання обвинувачення за ч. 5 ст. 191 КПК України є не конкретним, не дає можливості захисту чітко розуміти якими саме конкретно діями обвинуваченої ОСОБА_8 вчинено інкриміноване їй кримінальне правопорушення. Сторона захисту вважає, що викладене у обвинувальному акті обвинувачення, у такій конструкції, відносно ОСОБА_8 є тим суттєвим недоліком, який перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, оскільки цей недолік об`єктивно вбачається зі змісту обвинувального акту.

В судовому засіданні учасники з боку захисту підтримали подане клопотання з підстав, викладених у ньому, просили його задовольнити та повернути обвинувальний акт прокурору.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта. Зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить усі необхідні відомості.

Представник потерпілого відділу освіти Горохівської сільської ради Миколаївської області ОСОБА_9 подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, вказав, що не має заперечень щодо призначення справи до судового розгляду, просить суд прийняти цивільний позов.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України першочерговим завданням підготовчого судового засідання є вирішення питання про можливість призначення судового розгляду, у зв`язку з чим, суд з`ясовує, чи наявні підстави для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість призначення судового розгляду у цьому кримінальному провадження, суд виходить з такого.

У ході дослідження обвинувального акту по цьому кримінальному провадженню судом було встановлено, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим, який його складав та прокурором, який його затвердив і до нього додані передбачені кримінальним процесуальним законом додатки, а підстави для його повернення прокурору відсутні.

Крім того, суд, з`ясувавши думку сторін, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, встановив, що угоди у даному кримінальному проваджені не укладались і до суду не надходили, а підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 5-8, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КПК України, судом не встановлено.

Також, суд встановив, що дане кримінальне провадження підсудне Миколаївському районному суду Миколаївської області, з урахуванням ухвали Миколаївського апеляційного суду від 22.12.2025.

Судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості, належить проводити відкрито. Обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України судом не встановлені.

Склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді є таким: прокурор, представник потерпілого, обвинувачена, її захисник.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Щодо поданого клопотання з боку захисту про повернення обвинувального акта, дослідивши матеріали обвинувального акта та додатки до нього, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим статтею 291 цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України (п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України). Тобто, для прийняття рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України, суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.

При цьому, на думку Суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, підставою для повернення обвинувального акта не може бути будь-яка його невідповідність вимогам цього Кодексу, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду. Отже, у кожному випадку суд має перевірити, чи створює певна невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України перешкоди для судового розгляду.

Питання про відповідність викладу в обвинувальному акті фактичним обставинам справи, а також узгодженість викладених обставин з формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, не є предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі оцінювати ці обставини або досліджувати докази на їх підтвердження чи спростування.

Судом враховується правовий висновок, викладений у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Крім того, аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15.04.2024 у справі № 753/25892/21, в якій зроблено висновок про те, що в ухвалі про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору суд першої інстанції не вправі зазначати про неповноту чи неправильність досудового розслідування, неправильність кримінально-правової оцінки діяння та про необхідність проведення органом досудового розслідування слідчих (розшукових) дій та/або негласних слідчих (розшукових) дій.

У затвердженому прокурором обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000045 від 27.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_8 викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважав встановленими, визначені обов`язкові та кваліфікуючі ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 185 КК України, а також зазначено формулювання обвинувачення.

Положеннями статті 291 КПК України не передбачено автоматичного повернення обвинувального акта через не зазначення в ньому окремих обставин, якими на думку захисту, є конкретні дата та час, місце вчинення кримінальних правопорушень, механізм заволодіння грошовими коштами, що є предметом злочину, тощо. Такі обставини підлягають доказуванню відповідно до ст. 92 КПК України і обов`язок їх доказування покладається на прокурора.

Отже, підсумовуючи, Суд дійшов висновку, що у клопотанні сторони захисту не наведено такої невідповідності обвинувального акта, складеного у кримінальному провадженні № 0000045 від 27.09.2023, вимогам Кримінального процесуального кодексу України, яка б перешкоджала призначенню його до судового розгляду. Також, Судом не встановлено такої невідповідності під час розгляду поданого клопотання.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшов цивільний позов відділу освіти Горохівської сільської ради про стягнення з ОСОБА_8 матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 4323016,04 грн.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Процесуальні питання щодо прийняття позовної заяви до розгляду у кримінальному провадженні нормами КПК України не врегульовані, а тому для вирішення зазначеного питання судом застосовуються положення цивільно-процесуального законодавства.

Ознайомившись з цивільним позовом, суд приходить до висновку, що позовна заява відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України, підстави, визначені статтями 185-186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні, а тому суд вважає за необхідне прийняти цивільний позов до розгляду з кримінальним провадженням, що відповідає вимогам ст. 127 КПК України.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що потерпілий має до обвинуваченої претензії матеріального характеру, про що звернувся з цивільним позовом, який прийнято судом до провадження, суд вважає за необхідне визнати у даному кримінальному провадженні потерпілого відділ освіти Горохівської сільської ради цивільним позивачем, а обвинувачену ОСОБА_8 цивільним відповідачем, що узгоджується із положеннями ст. 61, 62 КПК України.

Керуючись статями 61, 62, 127, 128, 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 185 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 годину 00 хвилин 26 березня 2026 року в приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів.

У судове засідання викликати прокурора, представника потерпілого, обвинувачену, її захисника.

Прийняти заявлений потерпілим відділом освіти Горохівської сільської ради цивільний позов до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, до провадження з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 185 КК України.

Визнати потерпілого відділ освіти Горохівської сільської ради цивільним позивачем, а обвинувачену ОСОБА_8 цивільним відповідачем у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити відділу освіти Горохівської сільської ради права цивільного позивача відповідно до ст. 61 КПК України, а обвинуваченій ОСОБА_8 - права цивільного відповідача, відповідно до ст. 62 КПК України.

Визначити цивільному відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів цивільний відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує цивільний позов за наявними матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2

16.03.2026