ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 676/1643/26

Провадження № 11-сс/820/180/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000306 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за апеляційною скаргою прокурора Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2026 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2026 року скаргу захисника ОСОБА_6 про незаконне затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 206 КПК України у кримінальному провадженні № 0000306 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, задоволено.

Підозрюваного ОСОБА_8 негайно звільнено з-під варти в залі суду.

Клопотання слідчого СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000306 до підозрюваного ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю строком на 60 діб, але не більше строку досудового розслідування.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; цілодобово не відлучатися із житла на АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 КПК України постановлено негайно доставити ОСОБА_8 до місця проживання АДРЕСА_1 .

У решті вимог клопотання відмовлено.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

На вказану ухвалу суду першої інстанції прокурор Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді місцевого суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 про незаконне затримання ОСОБА_8 та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів у межах строку досудового розслідування.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду від 18 березня 2026 року апеляційну скаргу прокурора Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 задоволено та скасовано ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2026 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Постановлено нову ухвалу, якою відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 про незаконне затримання ОСОБА_8 у порядку ст. 206 КПК України у кримінальному провадженні № 0000306 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Задоволено клопотання слідчого СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000306 до підозрюваного ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у межах строку досудового розслідування, тобто до 01 травня 2026 року, без визначення розміру застави.

ОСОБА_8 негайно взято під варту із зали суду.

Разом з тим, у процесі апеляційного розгляду цього провадження колегією суддів встановлені численні порушення, допущені слідчим суддею Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_10 , серед яких, як низька якість складання процесуального документу (ухвали суду), так і процесуальні порушення, які в кінцевому результаті вплинули на законність прийнятого рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Моріс проти Франції» (Morice v. France [GC], no. 29369/10, ECHR 2015) зазначив, що особливе завдання судової системи в суспільстві вимагає від суддів бути обачними. Цей обов`язок переслідує особливу мету: висловлювання судді, на відміну від висловлювань адвокатів, сприймаються як об`єктивна оцінка, яку виражає не тільки особа, яка висловлюється, але і через нього вся судова система.

Європейський суд з прав людини вважає обов`язковим для осіб, які працюють у судовій сфері, щоб вони демонстрували стриманість при здійсненні своєї свободи вираження думки в усіх випадках, де авторитет і неупередженість правосуддя можуть бути поставлені під сумнів (рішення у справі «Вілле проти Ліхтенштейну» від 28 жовтня 1999 року, заява № 28396/95, п. 64).

Авторитет суду та його рішень багато в чому пов`язується з авторитетом судді, оцінкою його поведінки, насамперед, при здійсненні судочинства.

Повноваження, надані суддям, тісно пов`язані з такими цінностями правосуддя, як незалежність, неупередженість, чесність, честь, гідність, професіоналізм. Стандарти суддівської діяльності загалом і поведінки суддів, зокрема, випливають із конституційних принципів, міжнародних договорів, до яких приєдналась держава Україна, а також із законів України. Зазначені цінності і є передумовами довіри суспільства до здійснення правосуддя.

У пункті 10 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада 1985 року та 13 грудня 1985 року, закріплено, що особи, відібрані для судових посад, повинні мати високі моральні якості і здібності.

Відповідно до Кодексу суддівської етики забезпечення права кожного на судовий захист на основі утвердження принципу верховенства права, здійснення правосуддя від імені держави України на підставі Конституції та законів України встановлюють високі вимоги до моральних якостей судді.

Усвідомлюючи значущість (важливість) своєї місії, з метою зміцнення та підтримки довіри суспільства до судової влади судді України зобов`язані демонструвати і пропагувати високі стандарти поведінки, у зв`язку із чим добровільно беруть на себе більш істотні обмеження, пов`язані з дотриманням етичних норм як у поведінці під час здійснення правосуддя, так і в позасудовій поведінці.

Суддя як носій судової влади повинен бути прикладом неухильного дотримання принципу верховенства права і вимог закону, присяги судді.

Суддя має усвідомлювати постійну увагу суспільства та демонструвати високі стандарти поведінки з метою зміцнення довіри до судової влади та утвердження авторитету правосуддя.

У ситуаціях, коли незалежність та авторитет судової влади під загрозою, судді мають право виступати на їх захист як на національному, так і на міжнародному рівнях.

Суддя повинен поводитися стримано, гідно та ввічливо. Неприпустимим є зневажливе ставлення до учасників судового розгляду.

Суддя має уникати конфлікту інтересів, проявляти стійкість до будь-якого тиску або втручання у діяльність, пов`язану зі здійсненням правосуддя, та бути незалежним у процесі прийняття рішень.

Натомість, оскаржена до апеляційного суду ухвала викладена на вкрай непрофесійному рівні, виходить за межі суддівської етики, містить в собі велику кількість граматичних помилок (неправильне написання слів, уживання не того відмінку, відсутність розділових знаків, відсутність букв у словах, тощо), некоректні висловлювання та в цілому не відповідає стандарту офіційного ділового мовлення.

Крім того, під час викладу пояснень прокурора на підтримку заявленого клопотання слідчим суддею фактично надано особистісну характеристику даної службової особи, що є неприпустимим. Зокрема, зазначено, що пояснення прокурора мають характер «цинізму», а відповіді вона надавала з «ухмилкою».

Окрім цього, вбачався агресивний, нестриманий та зверхній стиль ведення судового засідання, з підвищенням голосу до прокурора після заявлення нею всіх клопотань, у тому числі про дослідження доказів (протоколу відеозатримання тощо).

Отже, слідчий суддя місцевого суду замість надання юридичної оцінки підтриманого прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 та заявленого клопотання про дослідження доказів, допустив у судовому рішенні оціночні судження щодо уповноваженої посадової особи.

Також, на думку колегії суддів, слідчий суддя допустив і процесуальне порушення необґрунтовано видалив слідчого ОСОБА_9 із судового засідання, оскільки останній жодним чином не порушував порядку в судовому засіданні.

Так, відповідно до ч.3 ст.330 КПК України у разі невиконання розпорядження головуючого іншими особами, присутніми у судовому засіданні, головуючий робить їм попередження про відповідальність за неповагу до суду. При повторному порушенні порядку у залі судового засідання їх за ухвалою суду може бути видалено із зали судового засідання та притягнуто до відповідальності, встановленої законом.

Однак, слідчий суддя без будь-якого попередження, не вмотивувавши своє усне рішення, безпідставно видалив слідчого із зали судового засідання та в подальшому продовжив розгляд клопотання, автором якого той був, у його відсутність.

Також, як убачається із технічного звукозапису судового засідання, на неодноразові запитання головуючого судді про підстави затримання ОСОБА_8 , прокурор повідомляла їх. Однак, головуючий суддя вказані відповіді тлумачив на власний розсуд, надаючи в судовому засіданні необ`єктивну усну оцінку доказам, зібраним під час досудового розслідування.

При цьому, у зверхній формі протягом усього судового засідання головуючий суддя, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, робив прокурору необґрунтовані зауваження та перебивав останню.

Вищевказане, на думку колегії суддів, може підривати як авторитет судової влади, так і викликати у стороннього спостерігача уявлення про непрофесіоналізм призначених суддів, їх необ`єктивність під час розгляду справ, а отже викликати сумнів у довірі до правосуддя в Україні як інституції в цілому.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 14 червня 2021 року у справі № 686/9636/18 зазначала про можливість постановлення окремих ухвал та їх позитивного впливу у конкретному кримінальному провадженні з метою належного реагування на встановлені у ході судового розгляду порушення закону, прав і основоположних свобод людини органом досудового розслідування чи судом нижчестоящої інстанції.

Чинний КПК України не врегульовує питання постановлення такого виду судових рішень, як то окрема ухвала чи постанова, які би надавали можливість суду звертатися до державних органів, посадових чи службових осіб з метою належного реагування на встановлені у ході судового розгляду порушення закону, прав і основоположних свобод людини органом досудового розслідування чи судом нижчестоящої інстанції.

Проте Верховний Суд убачав за можливе ухвалення рішень, які не пов`язані із суттю кримінального провадження або з його забезпеченням, постановлення таких ухвал має зумовлюватися позитивним впливом на ефективність здійснення правосуддя у конкретному кримінальному провадженні та забезпеченням конституційного права на судовий захист, гарантований ст.55 Конституції України.

Положеннями ст.ст.48, 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» установлено, що судді, серед іншого, зобов`язані при здійсненні правосуддя дотримуватися Конституції та законів України, справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до Закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Хмельницького апеляційного суду приходить до висновку про необхідність постановлення окремої ухвали.

Керуючись ст.ст.369, 372 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Довести до відома голови Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області про недопустимість висловлювань у процесуальному документі, а саме в ухвалі слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2026 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 , для обговорення на зборах суддів цього суду і відповідного реагування.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3