Справа № 188/4332/25
Провадження № 1-кс/188/541/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року с-ще Петропавлівка

Слідчий суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області

ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

кримінальне провадження №0000313

підозрюваний:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кам`янка , Кам`янець-Поділський район,Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей не має, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період в посаді командира першого інженерно- саперного відділення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю:

слідча ОСОБА_4

підозрюваний ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

прокурор ОСОБА_6

в режимі відеоконференції

ВСТАНОВИВ:

Слідчим СВ відділення поліції №4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000313 від 11.І2.2025 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Солдат ОСОБА_3 підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, проходячи її на посаді командира першого інженерно-саперного відділення військової частини НОМЕР_1 , 11 грудня 2025 року в період часу з 16.00 по 17:00 годину (точний час в ході досудового слідства не встановлений), знаходячись у кімнаті будинку розташованого за адресою АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_7 , з яким вони разом вживали спиртні напої, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, де на грунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, на умисне вбивство ОСОБА_7 . Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, діючи умисно, з метою вбивства , ОСОБА_3 взяв до рук закріплену за ним автоматичну вогнепальну зброю автомат АКМ 1973 АК 4119 та умисно здійснив з неї не менше двох пострілів у напрямку ОСОБА_7 , внаслідок чого останньому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді ВКНП лівого стегна з вогнепальним багатоуламковим переломом лівої стегнової кістки в н/3, ВКНП правої гомілки з вогнепальним дірчастим переломом проксимального метаепіфізу правої великогомілкової кістки. З отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_8 терміново був госпіталізований до медичної установи, та після надання медичної допомоги загроза для його життя минула. Таким чином ОСОБА_3 виконав усі дії які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин які не залежали від його волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України - замах на умисне вбивство, тобто замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , протоколом огляду та вилучення речей потерпілого ОСОБА_7 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, в тому числі вилученими у встановлений законом спосіб речовими доказами.

У ході досудового слідства у кримінальному провадженні та вивчення особистості підозрюваного ОСОБА_3 встановлено ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо невиконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Крім того, перебування поза межами тримання під вартою, підозрюваний як особа, що не має підстав для звільнення з військової служби зобов`язаний буде повернутися до підрозділу, в якому він проходить службу, тобто до місця, де також проходять службу свідки, що беззаперечно створить умови для здійснення тиску на них.

За таких обставин покладення обов`язків без застосування запобіжного заходу не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

Прокурор вважає, що в умовах воєнного стану на території України, з метою належного покарання осіб, які вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, такий підхід національних судів щодо застосування виключного виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не допустить негативного впливу на обороноздатність держави в умовах воєнного стану, підриву авторитету, бойової готовності та боєздатності підрозділу Збройних Сил України та не створить в очах військовослужбовців уяву безкарності та свавілля.

Отже, досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом взяття під варту підозрюваного.

В судовому засіданні слідча та прокурор клопотання підтримали.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на території дислокації військової частини, в який служить підозрюваний, так як перебуваючи на гауптвахті він не може надавати необхідну допомогу потерпілому.

Підозрюваний підтримав правову позицію захисника.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані докази вважаю, що на даному етапі досудового розслідування клопотання підлягає задоволенню.

Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу встановлено, надані стороною обвинувачення докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи тяжкість передбаченого кримінальним законом покарання , такий запобіжний захід як тримання під вартою, є необхідним і має запобігти доведеним під час розгляду ризикам на даному етапі досудового розслідування .

Наявні достатні підстави вважати, що існує ризик , передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК, на який вказує слідчий.

Слідча просить продовжити запобіжний захід в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.03.2026 року.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленому ризику є обґрунтованою.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених п.3 ч.1 ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто постановлення обвинувального вироку (п. п. "а" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини суд приходить до висновку про доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 із правом внесення застави.

Враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного розмір застави визначити у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 183-184, 194, 615, 369, 372, 392 КПК України, суд

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194 ч.5, 196, ст.395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 про продовження підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Проодовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів з 09:30 год. 11.02.2026 року до 09:30 год. 12.03.2026 року або зміни запобіжного заходу відповідно до положень § 1 глави 18 КПК України в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 з правом внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в розмірі 242240 грн.

При сплаті застави та зміні запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_3 наступні процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання або служби.

У разі внесення підозрюваним або іншою особою застави, згідно з ухвалою суду щодо підозрюваного, передбачені ст.182 КПК України роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію цієї ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому направити прокурору, начальнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1