Справа № 466/1459/26
Провадження № 1-кп/466/587/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового розгляду кримінальне провадження №0000063 від 24.02.2026 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Армянськ, Красноперекопського району, Кримської області, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, розлученого, взятого на облік бездомної особи та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України

встановив:

обвинувачений ОСОБА_3 , 14.02.2026, приблизно о 07 годині 20 хвилин, перебуваючи у салоні громадського транспорту (автобуса, який курсує маршрутом №6а), на зупинці «Крупзавод», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 111а, помітив на підлозі пластикову банківську картку, емітовану АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № НОМЕР_1 , та переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», привласнив вказану банківську картку, емітовану АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_4 , що за функціональним призначенням, як засіб доступу до банківських рахунків, відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банку та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та видана повноваженою юридичною особою з дотриманням визначеної законом форм та містить передбачені законом реквізити, з метою подальшого незаконного використання такої картки, позбавивши таким чином ОСОБА_4 можливості використовувати зазначену карту за призначенням, тобто умисно привласнив вказаний офіційний документ.

В подальшому ОСОБА_3 здійснив розрахунок вищевказаною карткою 14.02.2026 о 07:49 год. у магазині «Близенько», що за адресою: м. Львів, вул. Кропивницького, 7/8.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України.

Як вбачається з обвинувального акта та доданих до нього матеріалів, обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Аналогічно потерпіла ОСОБА_4 згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження та надала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Судом, шляхом дослідження відповідних заяв встановлено, що сторони, які обізнані із своїми правами, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.

Відповідно до ст.381 КПК України, після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд. Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

За вказаних обставин прокурор обґрунтовано просив розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку повністю знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.357 КК України, як привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Згідно з ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, те, що він раніше не судимий, щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 373-376, 381-382, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази по справі, а саме: DVD-R диск світлого кольору, на якому містяться файли, де зафіксована події, яка мала місце 14.02.2026 за адресою: м. Львів, вул. Кропивницького, 7/8 - зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000063 від 24.02.2026 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1