ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового засідання: прокурора ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №000145 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ваньчиківці Новоселиціького району Чернівецької області, гр.України, військовослужбовця, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-19.08.2020 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області зва ч.2 ст.286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 20.10.2020 року вирок змінено в частині призначеного покарання і призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 роки позбавлення волі, звільнений 24.05.2023 року умовно-достроково з невідбутим основним покаранням 1 рік 2 місяці 25 днів;

- 18.12.2024 року Вінницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч.2 ст.289 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 19.08.2020 року та остаточно призначено покарання 6 років 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна. Зараховано у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 09.06.2024 по 17.02.2025;

ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.04.2025 року звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Вінницького міськрайонного суду Вінницької області від 18.12.2024 року, умовно-достроково на не відбуту частину цього покарання для проходження військової служби за контрактом, невідбута частина покарання становить 5 років 3 місяці 11 днів позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А :

ЄУНСС 724/3649/25 НП 11кп/822/82/26 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_8

Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 09.12.2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і йому призначено покарання у виді 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Вінницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 грудня 2024 року і за сукупністю вироків призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з 21 серпня 2025 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 26 742 гривні.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем у військовому званні «солдат», перебуваючи на посаді санітара медичного пункту штурмового спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 10:30 год. 21.08.2025 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно придбав одну ручну осколкову гранату «Ф-1» із спорядженим запалом УЗРГМ, яка являється бойовим припасом і вибуховим пристроєм, та одну ручну осколкову гранату «РГО» споряджену запалом УЗРГМ з використанням полімерної деталі - перехідника, яка являється вибуховим пристроєм, які надалі без передбаченого законом дозволу зберігав та переносив у внутрішній кишені камуфльованого рюкзака та які 21.08.2025 року близько 10:48 год. було виявлено працівниками ДПСУ на стаціонарному посту поліції «Атаки», що розташований на вул. 28 червня (автодорозі Н -03) с. Атаки Дністровського району Чернівецької області.

На цей вирок адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та визнати ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

На обґрунтування своїх вимог зазначав, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та в судовому засіданні пояснив, що в серпні 2025року, в зоні бойових дій взяв чужий рюкзак і склав в нього свої речі. Про те, що в чужому рюкзаку буди дві гранати, він не знав. Цей рюкзак належав іншій особі, що підтверджується маркуванням, на якому зазначено інше прізвище його власника. Також обвинувачений неодноразово наголошував, що у нього була можливість позбутися цих грант, коли він помітив автомобіль з прикордонниками, але цього не зробив. Це, на думку апелянта, підтверджує факт відсутності в обвинуваченого умислу на зберігання вказаних гранат, що ставить під сумнів наявність в обвинуваченого умислу на вчинення кримінального правопорушення. Зазначав, що допитані в судовому засіданні свідки не змогли підтвердити факт придбання та умисного зберігання обвинуваченим бойових гранат, а один зі свідків лише підтвердив факт вилучення в обвинуваченого двох предметів, зовні схожих на гранати. Вказані обставини, на думку апелянта, є розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення саме ОСОБА_7 і ці сумніви стороною обвинувачення не спростовані. Вважає, що ОСОБА_7 необхідно виправдати за ч.1 ст.263 КК України у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_9 в режимі відеоконференції, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог адвоката, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги є необґрунтовані і в задоволенні скарги захисника необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в поданій апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме незаконне придбання, носіння та зберігання обвинуваченим бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, колегія суддів не наводить в цій ухвалі доказів на підтвердження цих обставин.

Щодо тверджень захисника про те, що обвинувачений не усвідомлював, що зберігає та переносить в рюкзаку бойові припаси та вибухові пристрої, оскільки, залишаючи військову частину, він взяв не свій рюкзак і не знав, що в тому рюкзаку знаходяться гранати і тому у нього не було умислу на вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що така версія подій є надуманою, обраним стороною захисту способом захисту з метою уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності.

При цьому колегія суддів враховує фактичні обставини провадження, дані про особу обвинуваченого, дані протоколу огляду місця події і відеозапису проведення цієї слідчої дії, а також показання свідка ОСОБА_10 .

Так, з матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений кілька днів з місця залишення військової частини, де він проходив службу, добирався до с. Атаки Дністровського району. А тому колегія суддів виключає той факт, що за цей проміжок часу він не міг виявити наявність в його рюкзаку двох осколкових гранат. Той факт, що обвинувачений намагався обійти контрольний пункт пропуску, де знаходились працівники прикордонної служби, також свідчить про те, що обвинувачений намагався уникнути бути виявленим прикордонним нарядом з метою, щоб у нього не були вилучені гранати, які знаходились в його рюкзаку.

Крім того, з відеозапису, який проводився під час огляду місця події та долучений до протоколу проведення цієї слідчої дії, вбачається, що ОСОБА_7 при проведенні огляду місця події вказував, що рюкзак, в якому було виявлено дві гранати, належить йому, а наявні в рюкзаку гранати він забув здати після повернення з позиції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що в серпні 2025 року під час несення служби на КПП «Атаки» було виявлено двох військовослужбовців, які рухались полем, оминаючи блок-пост. Ці особи були затримані та запрошено їх на блок-пост для проведення фільтраційної бесіди і з`ясування їхньої мети приходу в контрольований прикордонний район. Під час проведення поверхневого огляду в рюкзаку одного з військовослужбовців, а саме в ОСОБА_7 було виявлено два предмети, схожі на гранати Ф-1 та РГД. ОСОБА_7 вказав, що рюкзак належить йому, а гранати він, вийшовши з позиції, забув витягти з рюкзака і здати.

Твердження захисника про те, що обвинувачений не мав умислу на вчинення кримінального правопорушення, є безпідставний ще і тому, що, самовільно залишаючи місце несення служби, обвинувачений усвідомлював протиправність своїх дій, але байдуже відносився до цього. Також колегія суддів враховує і те, що обвинувачений неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів.

Сукупність наведених в цій ухвалі доказів свідчить про правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Твердження апелянта про наявність обґрунтованого сумніву у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, є недоречним та суперечить дослідженим доказам і дійсним обставинам провадження.

Вирок суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.404, 405, 407, 418, 419 КК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 відмовити, а вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 , який утримується під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя