ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/65/26 Справа № 711/813/26 Категорія: ст. 182 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

17 лютого 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_9 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.02.2026 про застосування запобіжного заходу, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коровинці Недригайлівського району Сумської області, громадянина України, з повною вищою освітою, який не є особою з інвалідністю, розлученого, працюючого заступником директора виробничого підрозділу «Хлистунівський кар`єр» філії «Центр управління промисловістю» АТ «Укрзалізниця», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 664 000 (один мільйон шістсот шістдесят чотири тисячі) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.02.2026 відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 664 000 (один мільйон шістсот шістдесят чотири тисячі) гривень.

Слідчий суддя при винесенні даної ухвали керувався наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, даними про особу та майновий стан підозрюваного.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні, вважаючи її незаконною, необґрунтованою в частині визначеного розміру застави, подала апеляційну скаргу, якою просить її скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 700 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 329 600,00 грн.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, прокурор наголошує на тому, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину. Органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний не має у власності рухомого та нерухомого майна, таке майно оформлював на своїх родичів, зокрема, дружину та дочку. При цьому в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій ОСОБА_7 здійснював замовлення робіт з технічного огляду на членів його родини та домовлявся про покупку транспортних засобів, які в подальшому було зареєстровано на членів його родини, у тому числі на матір дружини. Вказане свідчить про те, що підозрюваний достовірно розуміючи протиправність своїх дій з метою укриття незаконної діяльності, приховування незаконно отриманих активів здійснював дії щодо реєстрації майна, яке фактично придбане останнім, на третіх осіб з подальшою перереєстрацією на своїх родичів з метою приховування фактів володіння цим майном. Тому, на думку прокурора, при обранні альтернативного запобіжного заходу має бути обрана застава у розмірі саме 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

09.02.2026 вказуючи на незаконність, необґрунтованість ухвали слідчого судді захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, якою просив її скасувати в частині запобіжного заходу у вигляді застави, постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, заборонивши з 22 години 00 хв. до 06 години 00 хв. покидати зазначену адресу та покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України суду не доведені, зокрема, ризик переховування від слідства та суду, оскільки ОСОБА_7 здав паспорт для виїзду за кордон та належним чином з`являється на всі виклики слідчого та суду, що свідчить про його належну процесуальну поведінку. Ризик знищити, сховати або спотворити речі або документи необґрунтований, оскільки на підставі вилучених документів проведена відповідна експертиза, висновок якої покладений в основу повідомлення про підозру. Судом також не враховано, що ОСОБА_7 не має відомостей про свідків у кримінальному провадженні та відсутні відомості про намагання останнього чинити тиск на учасників кримінального провадження.

Крім того, сторона захисту ще під час розгляду клопотання зазначала про те, що розмір застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів фактично позбавляє підозрюваного можливості її внесення. Захисник вважає, що з метою забезпечення виконання ОСОБА_7 , покладених на нього процесуальних обов`язків, до останнього можливо застосувати запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту в певний час доби і покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-4,8,9 ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки метою запобіжного заходу не є покарання особи, а негативні наслідки від застосування запобіжного заходу не повинні позначатися на рідних та близьких особи.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 також подав апеляційну скаргу, вказуючи про незаконність та необґрунтованість цієї ухвали просив її скасувати, постановити нову, якою обрати запобіжних захід у вигляді нічного домашнього арешту з 24:00 до 06:00 години або у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано на те, що повідомлена підозра ОСОБА_7 носить формальний і декларативний характер, тому не може бути покладена в основу при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Підозрюваний заперечує вину в інкримінованому йому злочині. Крім того, на думку захисника ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує сторона обвинувачення, не знайшли підтвердження у наданих суду доказах.

В апеляційній скарзі також зазначено про те, що згідно з довідкою про доходи ОСОБА_7 за 2025 рік він отримав заробітну плату на загальну суму 175 295, 89 грн. проте при визначенні розміру застави слідчий суддя проігнорував задокументовані доходи ОСОБА_7 та визначив розмір застави, який є явно нереальним, необґрунтованим та непропорційним для підозрюваного.

Захисник наголошує на тому, що підозрюваний має хронічні захворювання серцево-судинної системи, захворювання вен нижніх кінцівок, виражені ураження колінних суглобів та він потребує постійного медичного нагляду та лікування. Крім того, ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, має на вихованні неповнолітню дочку 2009 року народження.

На думку захисника існують всі підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, який буде співмірним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а саме: нічний домашній арешт або особисте зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників підозрюваного, пояснення захисників підозрюваного, самого підозрюваного, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора та задовольнити апеляційні скарги захисників, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків з огляду на таке.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів та встановлено слідчим суддею, СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000297 від 05.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

29.01.2026 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме в організації привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи, вчинене в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, організованою групою.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення підтверджується доданими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; матеріалами отриманими в ході проведення обшуку на ВП «Хлистунівський кар`єр» філії «ЦУП» АТ «Укрзалізниця»; матеріалами отриманими в ході проведення обшуку ТОВ «Максигран»; матеріалами за результатами тимчасових доступів до речей та документів кінцевих покупців щебеневої продукції; матеріалами за результатами проведення судової економічної експертизи № 446/489/25-23 від 19.09.2025; іншими матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст. 178 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з ч. ч. 1, 4, 5 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя зазначив, що прокурором належними та допустимими доказами на цій стадії досудового розслідування доведено обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ст. 177 КПК України, враховано дані про особу підозрюваного та його майновий стан у зв`язку із чим слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував запобіжний захід у вигляді застави. При цьому слідчим суддею обґрунтовано визначений розмір застави, який перевищує встановлений розмір п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, який відноситься до особливо тяжкого злочину і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. При цьому, відповідно до приписів ст. 45 КК України, інкримінований підозрюваному злочин є корупційним, що фактично виключає можливість застосування при призначення покарання приписів ст. ст. 69 та 75 КК України.

З урахуванням встановлених ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обставин кримінального правопорушення, тяжкості кримінального правопорушення та те, що злочин пов`язаний з корисливою спрямованістю, направленим на власне збагачення, та використанням особою службового становища, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж застава, що спростовує доводи апеляційних скарг захисників в частині недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. У зв`язку із цим апеляційний суд також зауважує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна, а забезпечувальна функція, тобто до підозрюваного може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігав ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і встановленим в судовому засіданні. Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

При цьому, під час судового розгляду встановлено майновий стан підозрюваного та членів його сім`ї, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 , розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримує офіційну заробітну плату в розмірі близько 17 000 грн. на місяць.

Крім того, у власності ОСОБА_12 , яка є колишньою дружиною підозрюваного перебуває наступне майно:

- 63/100 частки земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0948 (право власності зареєстровано 31.08.2020);

- земельна ділянка за кадастровим номером :02:020:0305, площею 869,8 кв.м (дата реєстрації 11.12.2019);

- житловий будинок, загальною площею 200,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 (дата реєстрації 11.12.2019);

- квартира АДРЕСА_3 , відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 10.06.2021;

- машиномісце АДРЕСА_4 , відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу машиномісця від 25.07.2024;

- гараж, машиномісце № НОМЕР_1 , підвал 1-й рівень в будинку за АДРЕСА_5 , відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу машиномісця від 25.07.2024;

- гараж, машиномісце № НОМЕР_2 , підвал 1-й рівень в будинку за АДРЕСА_5 , відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу машиномісця від 25.07.2024.

У власності дочки ОСОБА_7 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває автомобіль Land Rover Renge Rover Evoque, д.н.з. НОМЕР_3 (дата реєстрації 03.07.2024). При цьому, в ході досудового розслідування встановлено, що вказаний транспортний засіб перебуває у фактичному користуванні підозрюваного ОСОБА_7 , що підтверджується долученим до клопотання рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС УСР в Черкаській області ДСР НП України ОСОБА_13 .

У власності ОСОБА_14 , яка є матір`ю колишньої дружини ОСОБА_7 , перебуває автомобіль Land Rover Discovery Sport, д.н.з. НОМЕР_4 (дата реєстрації 06.06.2024). При цьому, в ході досудового розслідування встановлено, що вказаний транспортний засіб перебуває у фактичному користуванні підозрюваного ОСОБА_7 , що підтверджується долученим до клопотання рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС УСР в Черкаській області ДСР НП України ОСОБА_13 .

В судовому засіданні ОСОБА_7 вказував, що перераховане вище майно придбано за кошти колишньої дружини ОСОБА_12 . Проте, на запитання слідчої судді щодо місця роботи та джерел доходу останньої, зазначив, що колишня дружина не працює.

Крім того, підозрюваний зазначав про спільне проживання в одному будинку з ОСОБА_12 та їх спільною дитиною і після їх розлучення, що свідчить про проживання їх однією сім`єю. Більш того, захисник і сам підозрюваний просили суд про застосування до нього запобіжного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 у житлі, яке належить його колишній дружині і де він не зареєстрований, але постійно проживає і веде господарство.

З огляду на викладене апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про достатній рівень доходів підозрюваного ОСОБА_7 , відтак доводи апеляційних скарг обох захисників щодо надмірного розміру застави для підозрюваного колегія суддів оцінює критично.

Посилання сторони захисника підозрюваного ОСОБА_8 на відсутність підстав стверджувати про наявність обґрунтованої підозри, не може бути предметом вирішення клопотання щодо застосування запобіжних заходів, адже досудове розслідування триває. Питання обґрунтованості повідомленої підозри може бути оскаржено окремо : в порядку ст. 303 КПК України.

Також колегія суддів не погоджується з доводами апеляційних скарг обох захисників про те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу вигляді домашнього арешту є менш суворим, ніж обраний судом запобіжний захід у вигляді застави, оскільки це прямо протирічить вимогам ст. 176 КПК України, де зазначено протилежне, а також приписам чинного законодавства України щодо того, що позиція захисника не може бути спрямована на погіршення становища його підзахисного.

При цьому, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Щодо питання обґрунтованості підозри має застосовуватися стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Необхідно оцінювати обґрунтованість усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому цей стандарт доказування є досить низьким необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

На теперішній час досудове розслідування триває, підстав стверджувати про невідповідність змісту підозри обставинам інкримінованого правопорушення не має, обставини кримінального правопорушення мають встановлюватись та конкретизуватись в подальшому, а наявні докази оцінюватись у сукупності з іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування як стороною обвинувачення, так і підозрюваним, так і стороною захисту.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи сторони захисту про необґрунтованість повідомленої підозри у даному провадженні слід визнати непереконливими.

На противагу доводам прокурора щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання та доцільності визначення розміру застави 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб при обранні альтернативного запобіжного заходу, то апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, нових доказів матеріальної можливості сплатити заставу в розмірі більшому, ніж визначив слідчий суддя, прокурором не надано та він посилався лише на ті, що наявні в матеріалах справи та отримали свою оцінку в суду першої інтанції.

При цьому, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що після проведення у 2023 році санкціонованих обшуків за місцем проживання та роботи ОСОБА_7 , останньому повідомлено про підозру 29.01.2026. Отже підозрюваний знав про існування даного кримінального провадження проте протягом усього цього часу не намагався уникнути органу досудового розслідування та місце проживання не змінював.

Крім того, сторона обвинувачення не навела обставин, які свідчили б, що підозрюваний, після отримання підозри та вручення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вчиняв дії, спрямовані на ухилення від слідства та суду чи перешкоджав досудовому розслідуванню.

Також варто вказати, що з урахуванням обставин даного кримінального провадження, даних про особу підозрюваного та його майновий стан слідчим суддею у відповідності до абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави збільшено до 500 прожиткових мінімумів працездатних осіб замість 300, визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК.

Зважаючи на викладене суд апеляційної інстанції погоджується із висновком слідчого судді, що стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею були заслухані пояснення прокурорів, слідчого, підозрюваного та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, які були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття відповідного судового рішення.

Наведені в апеляційних скаргах доводи були предметом вивчення слідчого судді, їм дана належна, правова оцінка, а тому такі зводяться до незгоди з прийнятим слідчим суддею рішенням і висновків щодо наявності підстав для застосованого відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу - не спростовують.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 182, 193, 194, 199, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

усі апеляційні скарги залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.02.2026 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді у вигляді застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 664 000 (один мільйон шістсот шістдесят чотири тисячі) гривень залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді