Єдиний унікальний номер 341/221/26
Номер провадження 1-кс/341/42/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

11 лютого 2026 року місто Галич

Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні клопотання, подане в межах кримінального провадження від 09.02.2026 № 0000031, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, вважається таким, що самовільно залишив військову частину, раніше неодноразово судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.

установив

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням установлено, що, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , у порушення вимог чинного законодавства, перебуваючи поза розташуванням військової частини, став на шлях злочинної діяльності та вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

06.02.2026 солдат ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , розпивав алкогольні напої зі своїм знайомим, місцевим жителем ОСОБА_6 .

Цього ж дня, близько 20 год 00 хв під час застілля та спільного розпивання алкогольних напоїв у вказаному будинку між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла раптова словесна суперечка на побутовому ґрунті, в ході якої у ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , перебуваючи у будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з прямим умислом, наніс кілька ударів кулаками обох рук в голову ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозко-лицевої травми, набряку та стиснення головного мозку, крововиливу під тверду та м`яку мозкову оболонку, перелому кісток склепіння та основ черепа, які являються безпосередньою причиною настання смерті, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення.

Надалі 07.02.2026 ОСОБА_4 , виявивши ОСОБА_6 мертвим, виніс його зі свого будинку та скинув у криницю, яка розташована на території його господарства.

07.02.2026 внаслідок спричинених ОСОБА_4 . 06.02.2026 ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент спричинення, останній помер за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 .

Таким чином, солдат ОСОБА_4 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

10 лютого 2026 року о 22 годині 28 хвилин ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 615 КПК України.

10 лютого 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Будучи допитаним як підозрюваний, ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, визнав повністю, вказав обставини, за яких було вчинено злочин.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 09.02.2026, у якому зафіксовано тіло ОСОБА_6 у криниці за місцем проживання ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 , із численними тілесними ушкодженнями та сліди речовини, схожої на кров, у будинку за місцем проживання ОСОБА_4 , протоколом огляду місця події від 10.02.2026 із зафіксованими тілесними ушкодженнями ОСОБА_6 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка вказує на відомі їй обставини кримінального правопорушення, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які вказали на відомі їм обставини вчинення кримінального правопорушення та останні, які бачили ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 .

За вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років і відповідно до ст. 12 КК України вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просить обрати такий на строк 60 днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_4 та захисник заперечили щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили обрати більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту. ОСОБА_4 зобов`язався прибувати за першою вимогою до компетентних органів і не переховуватись.

Надаючи правову оцінку клопотанню, заслухавши прокурора, підозрюваного і його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , і яке є тяжким злочином.

Обґрунтованість повідомленої підозри підтверджена показаннями свідків, показанням підозрюваного, протоколами оглядів та іншими зібраними доказами.

Відповідно до п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення цього кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі, яке може бути призначене йому у разі визнання його винуватості, та не маючи міцних соціальних зв`язків, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду. Таких висновків слідчий суддя дійшов з огляду на тяжкість передбаченого покарання та відсутність стійких соціальних зв`язків, з урахуванням попередніх притягнень до кримінальної відповідальності та самовільного залишення військової частини в умовах воєнного стану, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, є наявність такого ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, як незаконний вплив на свідків та потерпілих, оскільки підозрюваному відоме місце їх проживання і, перебуваючи на волі, з метою зменшення своєї участі у вчиненні злочину він може негативно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні шляхом їх залякування, що підтверджується діями, спрямованими на приховування тіла ОСОБА_6 .

Крім цього, також є наявність такого ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , який неодноразово судимий, є військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину в умовах воєнного стану та характер насильницьких дій, у вчиненні яких він обґрунтовано підозрюється за ч. 2 ст. 121 КК України, дають підстави для обґрунтованих висновків про наявність ризику вчинення особою іншого кримінального правопорушення.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені вище, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, зокрема передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Своєю чергою тримання під вартою є співмірним, доцільним та необхідним для забезпечення дієвості цього кримінального провадження.

Таким чином, відповідно до частини третьої статті 132 КПК України прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що існує обґрунтована підозра вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, може бути виконане завдання, для виконання якого орган досудового розслідування звертається із клопотанням.

Під час постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Своєю чергою пунктами 1, 2 частини четвертої статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, вчиненого із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав не визначати розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

Згідно з частинами першою-другою статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

ОСОБА_4 затримано 10.02.2026 о 22:28 год.

Відповідно до частини першої статті 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Виходячи із викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182-184, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, жителя та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, терміном до 10.04.2026.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань №12».

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Івано-Франківську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Копію ухвали після проголошення вручити підозрюваному та прокурору.

Слідчий суддяОСОБА_12