Справа №333/8066/25
Провадження №1-кс/333/1458/26
УХВАЛА

іменем України

13 квітня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000067 внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування 19.08.2025, за підозрою ОСОБА_5 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 368-3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2026 старший слідчий слідчого управління ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні СУ ГУНП в Запорізької області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000067, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2025року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 368-3КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що відповідно до протоколу № 07/02/23 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІФУД ЕКСПРЕСС» (надалі ТОВ «АГРІФУД ЕКСПРЕСС») від 07 лютого 2023 року учасники одноголосно прийняли рішення про обрання з 08 лютого 2023 року на посаду Директора ТОВ «АГРІФУД ЕКСПРЕСС» громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на три роки відповідно до Статуту Товариства.

Відповідно до Статуту ТОВ «АГРІФУД ЕКСПРЕСС» затвердженого рішенням засновників від 03.08.2020 (далі Статут), а саме відповідно до пункту 3.2 Предметом діяльності Товариства є - усі види перевезень вантажним автомобільним транспортом, згідно з пунктом 9.2. Статуту посадовими особами Товариства є Директор, Голова та члени Наглядової ради, а також інші особи згідно діючого законодавства. Директор є виконавчим органом Товариства, який здійснює управління його поточною діяльністю, відповідно до п. 12.1 Статуту.

Пунктом 12.2 Статуту передбачено, що Директор, як одноосібний виконавчий орган Товариства, має право без довіреності діяти від імені Товариства, в тому числі представляти його інтереси в державних органах, інших установах та організаціях, вчиняти правочини від імені Товариства, видавати накази та давати розпорядження, обов`язкові для виконання всіма представниками Товариства. Директор затверджує штатний розклад, призначає своїх заступників, яким може бути надане право підпису, укладає угоди з додержанням вимог Закону та цього Статуту.

Відповідно до пункту 12.6 Статуту визначена компетенція Директора, в тому числі:

- приймає на роботу та звільняє працівників підприємства, переводить на іншу роботу, накладає стягнення та заохочення;

- в межах своєї компетенції керує поточними справами Товариства;

- розробляє та затверджує поточні фінансово-господарські плани і оперативні завдання Товариства та забезпечує їх реалізацію;

- визначає умови праці та її оплати особам, що знаходяться у трудових відносинах з Товариством, затверджує штатний розклад Товариства та зміни до нього;

- організовує військовий облік та мобілізаційну підготовку, забезпечує захист державної таємниці, відповідно до чинного законодавства України;

- здійснює інші дії, які необхідні для організації, ведення та забезпечення господарської діяльності Товариства і які не відносяться до компетенції Загальних Зборів учасників та Наглядової ради товариства.

Таким чином, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду директора заступника директора ТОВ «Агріфуд Експресс», у відповідності до ч. 3 ст. 18 КК України, є службовою особою, яка постійно обіймає у комунальному закладі, посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 Порядку бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 року № 76 «Деякі питання реалізації положень Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час» (далі - Порядок бронювання), встановлено, що цей Порядок визначає механізм бронювання під час воєнного стану засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, які працюють або проходять службу, серед іншого, на підприємствах, в установах та організаціях, які в установленому порядку визначено критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (далі - критично важливі установи).

Бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час (далі - список), в електронній формі засобами Порталу Дія.

Заброньованим військовозобов`язаним надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації (далі - відстрочка).

Відповідно до пункту 4 Порядку бронювання керівники органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відповідають за включення військовозобов`язаних працівників до списків.

Пунктом 8 Порядку бронювання визначено, що кількість військовозобов`язаних, які займають посади в критично важливій установі і відповідно до закону підлягають бронюванню, повинна становити не більше 50 відсотків загальної кількості військовозобов`язаних працівників.

Військовозобов`язаним працівникам критично важливих підприємств, критично важливих установ, які включаються до списків, повинна бути нарахована щомісячна заробітна плата протягом строку, на який надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та на воєнний час, не нижче за розмір мінімальної заробітної плати по країні, помноженої на коефіцієнт 2,5.

Відповідно до пункту 25 Порядку бронювання, бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється засобами Порталу Дія за списками, які формуються керівником державного органу, критично важливого підприємства, критично важливої установи або уповноваженою ним особою.

Відповідно до пункту 31 Порядку бронювання надана відстрочка підлягає анулюванню в разі:

- звільнення військовозобов`язаного з органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, критично важливого підприємства, критично важливої установи (підпункт 5);

- тимчасового припинення дії трудового договору військовозобов`язаного з критично важливим підприємством, критично важливою установою (підпункт 6);

- обґрунтованого подання керівника критично важливого підприємства, критично важливої установи, але не частіше ніж один раз на п`ять календарних днів засобами Порталу Дія (підпункт 8);

- невідповідності військовозобов`язаного умовам, зазначеним в абзаці третьому пункту 8 цього Порядку (підпункт 12);

- обґрунтованого подання керівника органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, критично важливого підприємства, критично важливої установи у разі перевищення встановлених пунктами 8 і 9 цього Порядку обмежень щодо кількості військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню (підпункт 15).

Відповідно до пункту 32 Порядку бронювання, керівник державного органу, критично важливого підприємства, критично важливої установи або особа, яка може вчиняти дії від імені юридичної особи, відомості про яку містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, може подати засобами Порталу Дія заяву в електронній формі про анулювання бронювання військовозобов`язаного працівника (далі - заява про анулювання бронювання), в якій містяться відомості, визначені пунктом 32 Порядку бронювання.

Засобами Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в автоматичному режимі здійснюється анулювання відстрочки та переведення військовозобов`язаного на загальний військовий облік у разі, коли військовозобов`язаний:

перебуває у трудових відносинах з державним органом, критично важливим підприємством, критично важливою установою, зазначеними в заяві про анулюванню бронювання;

має бронювання за державним органом, критично важливим підприємством, критично важливою установою, зазначеними в заяві про анулюванню бронювання.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи директором критично важливого підприємства ТОВ «АГРІФУД ЕКСПРЕСС», міг особисто визначати перелік працівників, які будуть включені до списку заброньованих осіб, а також мав повноваження формувати обґрунтовані заяви на анулювання бронювання своїх підлеглих, в тому числі у разі невідповідності заброньованих осіб, умовам, зазначеним в абзаці третьому пункту 8 Порядку бронювання.

Так, з 01.02.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 працює водієм автотранспортних засобів та ТОВ «Агріфуд Експресс».

Наприкінці березня 2025 року ОСОБА_6 після проходження ВЛК був визнаним придатним до проходження військової служби. В подальшому, в якості співробітника ТОВ «Агріфуд Експресс», яке віднесено до переліку критично важливих підприємств, ОСОБА_6 , який перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав відстрочку від мобілізації на підставі бронювання підприємством строком до 10.04.2026.

У невстановлений слідством час, але не пізніше 06.08.2025 у директора ТОВ «Агріфуд Експресс» - ОСОБА_5 , який був достовірно обізнаний про час та розмір отримання працівниками підприємства заробітної плати, виник злочинний намір на вимагання від ОСОБА_6 надання йому, як посадовій особі неправомірної вигоди для себе за бездіяльність, а саме за невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів заяви про анулювання відстрочки та переведення військовозобов`язаного ОСОБА_6 на загальний військовий облік.

Так 06.08.2025 в денний час, ОСОБА_5 , знаходячись на своєму робочому місці в кабінеті директора ТОВ «Агріфуд Експресс», який розташований в адміністративній будівлі за адресою м. Запоріжжя вул. Новобудов б. 6 в особистій бесіді з ОСОБА_6 повідомив останньому що він ( ОСОБА_6 ) повинен сплатити ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 6 440 грн. в якості неправомірної вигоди за подовження його бронювання від мобілізації, а також пригрозив, що у випадку несплати вказаних коштів ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ «Агріфуд Експресс», внесе відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо анулювання відстрочки та переведення військовозобов`язаного ОСОБА_6 на загальний військовий облік, та невідкладно повідомить про це до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою негайної мобілізації ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 сприйняв виказану ОСОБА_5 в його адресу погрозу реально та погодився сплатити останньому грошові кошти в сумі 6 440 грн в якості неправомірної вигоди.

Отримавши згоду ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на отримання неправомірної вигоди, 08.08.2025 о 16-00 годині, знаходячись у невстановленому досудовим слідством місці, надіслав ОСОБА_6 в месенджері Viber повідомлення з сумою грошових коштів 6 440 грн. та номером особистої банківської картки. Цього ж дня ОСОБА_6 , будучи впевненим що у разі не сплати ним на користь ОСОБА_5 неправомірної вигоди в сумі 6 440 грн., останній виконає свої погрози та звернеться до ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявою про зняття бронювання від мобілізації, переказав з розрахункового рахунку своєї банківської картки на розрахунковий рахунок банківської картки ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 6440 грн.

Враховуючи вимоги ОСОБА_5 про надання неправомірної вигоди, як своєрідну плату за бронювання, 13.08.2025 у денний час ОСОБА_6 зателефонував директору ТОВ «Агріфуд Експресс» ОСОБА_5 та повідомив про намір звільнитись з підприємства. Отримавши вказану інформацію, ОСОБА_5 знаходячись у невстановленому досудовим слідством місці, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 за неподання заяви про анулювання бронювання, повідомив останньому, що ОСОБА_6 повинен сплатити на його користь неправомірну вигоду в сумі ще 15 000 грн. за бронювання від мобілізації до остаточного звільнення, при цьому ОСОБА_5 знов погрожував виключити ОСОБА_6 зі списків заброньованих від мобілізації співробітників ТОВ «Агріфуд Експресс». ОСОБА_6 сприйняв виказану ОСОБА_5 в його адресу погрозу реально.

19.08.2025 ОСОБА_5 , будучи службовою особою юридичної особи приватного права директором ТОВ «Агріфуд Експресс», достовірно знаючи про час та розмір виплаченої працівникам підприємства заробітної плати, знаходячись на своєму робочому місці в кабінеті який розташований в адміністративній будівлі на адресою м. Запоріжжя вул. Новобудов б.6 маючи умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 на свою користь, продовжуючи свої противоправні дії, в особистій бесіді з ОСОБА_6 повідомив останньому що приблизно 25.08.2025 на розрахунковий рахунок його банківської картки на яку він зазвичай отримує заробітною платню, будуть нараховані грошові кошти в якості розрахунку перед звільненням в сумі 21 000 грн. Після чого ОСОБА_6 повинен вказані грошві кошти в повному обсязі сплатити на користь ОСОБА_5 , в якості неправомірної вигоди, в іншому випадку ОСОБА_5 виключить ОСОБА_6 зі списків заброньованих від мобілізації співробітників ТОВ «Агріфуд Експресс». ОСОБА_6 сприйняв виказану ОСОБА_5 в його адресу погрозу реально, та погодився виконати вимогу ОСОБА_5

21.08.2025 приблизно о 13:15 год. на розрахунковий рахунок ОСОБА_6 були зараховані грошові кошти в якості заробітної платні в сумі 2 191,10 гривні. Того ж дня 21.08.2025 приблизно о 14-45 годині, ОСОБА_5 , знаходячись у невстановленому досудовим слідством місці, маючи умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 надіслав останньому в месенджені Viber повідомлення з вимогою перерахувати на його користь в якості неправомірної вигоди грошові кошти, які надійшла ОСОБА_6 в якості заробітної плати 2 191 грн., в повному обсязі, на особисту картку ОСОБА_5 . Цього ж дня ОСОБА_6 , будучи впевненим що у разі не сплати ним на користь ОСОБА_5 неправомірної вигоди в сумі 2 191 грн., останній виконає свої погрози та звернеться до ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявою про анулювання бронювання, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , переказав з розрахункового рахунку своєї банківської картки на розрахунковий рахунок банківської картки ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 2 191 грн.

25.08.2025 ОСОБА_5 , знаходячись на своєму робочому місці в кабінеті директора ТОВ «Агріфуд Експресс», який розташований в адміністративній будівлі на адресою м. Запоріжжя вул. Новобудов б. 6 маючи умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 на свою користь, продовжуючи свої противоправні дії, в особистій бесіді з ОСОБА_6 повторив останньому вимогу про перерахування йому ( ОСОБА_5 ) в якості неправомірної вигоди грошових коштів, які надійдуть ОСОБА_6 в якості заробітної плати за серпень 2025 року, в повному обсязі, у разі незгоди ОСОБА_6 надати неправомірну вигоду ОСОБА_5 виключить ОСОБА_6 зі списків бронювання від мобілізації співробітників ТОВ «Агріфуд Експресс». ОСОБА_6 сприйняв виказану ОСОБА_5 в його адресу погрозу реально.

28.08.2025 об 13:26 год. на розрахунковий рахунок ОСОБА_6 були зараховані грошові кошти в якості розрахунку при звільнені в сумі 15 050,27 гривні.

28.08.2025 приблизно о 15-45 годині, ОСОБА_5 , знаходячись на своєму робочому місці в кабінеті директора ТОВ «Агріфуд Експресс», який розташований в адміністративній будівлі на адресою м. Запоріжжя вул. Новобудов б.6 маючи умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 на свою користь, продовжуючи свої противоправні дії, в особистій бесіді з ОСОБА_6 повторив свою вимогу надання нероавомірної вигоди на його користь за неподання заяви про анулювання бронювання, та повідомив, що ОСОБА_6 повинен переказати на розрахунковий рахунок особистої банківської картки ОСОБА_7 № НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 8 200 грн. в якості неправомірної вигоди. в іншому випадку ОСОБА_5 виключить ОСОБА_6 зі списків бронювання від мобілізації співробітників ТОВ «Агріфуд Експресс». ОСОБА_6 сприйняв виказану ОСОБА_5 на його адресу погрозу реально.

Цього ж дня ОСОБА_6 , будучи впевненим що у разі не сплати ним на користь ОСОБА_5 неправомірної вигоди в сумі 8 200 грн., останній виконає свої погрози та звернеться до ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявою про зняття бронювання від мобілізації з нього, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , переказав з розрахункового рахунку своєї банківської картки на розрахунковий рахунок банківської картки ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 8 200 грн.

Таким чином ОСОБА_5 , будучи службовою особою юридичної особи приватного права директором ТОВ «Агріфуд Експресс» вимагав та отримав від свого підлеглого ОСОБА_6 неправомірну вигоду в загальній сумі 16 831 грн. для себе за неподання заяви до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про анулювання відстрочки та переведення військовозобов`язаного ОСОБА_6 того хто надає неправомірну вигоду, на загальний військовий облік.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання, бойових припасів та вибухових пристроїв, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, тобто без передбаченого законом дозволу, з особистих мотивів, у невстановлену слідством точну дату та час, але не пізніше 13 год. 00 хв. 15.01.2026 року, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, придбав бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, яку зберігав у розібраному стані за місцем свого мешкання, а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , до моменту її вилучення працівниками поліції, а саме 15.01.2026.

15.01.2026, у період часу з 13 год. 03 хв. по 15 год. 28 хв., в ході санкціонованого обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у шафі, що знаходиться в приміщення кухні вказаної квартири виявлено корпус бойової оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який до бойових припасів та вибухових пристроїв не відноситься, але містить в собі заряд бризантної вибухової речовини - тротил, масою 50-56 г та бойовий уніфікований підривач дистанційної дії типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься але є самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містить в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1 г, азид свинцю масою 0,2 г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 г, що у конструктивному поєднанні є бойовою оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів та вибухових пристроїв військового призначення, яку ОСОБА_5 зберігав до моменту вилучення працівниками поліції, без передбаченого законом дозволу.

15 січня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368-3 УК України, а саме: одержання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

31 січня 2026 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який кваліфікується як незаконне придбання, зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (довідка № 471770682 від 07.04.2026), не має у власності нерухомого майна, але має у власності транспортний засобі:

-легковий автомобіль VOLKSWAGEN JETTA з номернім знаком НОМЕР_3 в кузові білого кольору, 2015 року випуску, VIN-номер: НОМЕР_4 .

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №3 від 07.10.2025, з 25.07.2009 ОСОБА_5 перебуває у шлюбі із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), яка є власником наступного нерухомого майна (відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 471770892 від 07.04.2026):

- квартира, загальною площею 64,6 кв.м., житлова площа 39 кв.м. розташована за адресою АДРЕСА_4 , спільна часткова власність в кількості 1/4 частки (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020);

- земельна ділянка, кадастровий номер: :01:093:0344, площею 0.043 га. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

- садовий будинок, загальною площею 47,7 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.

Таким чином, ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, є власником вищевказаного майна, право власності на яке, зареєстровано за його дружиною ОСОБА_9 , оскільки вищезазначене майно набуто подружжям за час шлюбу і є спільним сумісним майном подружжя.

У зв`язку із тим, що вищевказане майно є власністю ОСОБА_5 , якому 15.01.2026 письмово повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України (одержання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди), санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, виникла необхідність у накладені арешту на вищевказане майно, з метою забезпечення застосування у спеціальної конфіскації, а також запобігти ризикам, передбаченим абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме можливості відчуження такого майна.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний, його захисник та власник майна в судове засідання не з`явилися, про дату та час чудового засідання були повідомлені належним чином.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення зазначеного клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 січня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.1 ст.190, ч.4 ст.358, ст.336 КК України (кримінальне провадження № 0000027).

Заявлене клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізької області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 про арешт майна погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підстави для накладення арешту на майно з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Аналіз вищезазначених норм закону вказує, що у разі розгляду клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя повинен перевірити доводи поданого клопотання щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до мети, яку зазначає слідчий чи прокурор у своєму клопотанні.

При цьому, визначення мети арешту, яка передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, та обґрунтування її наявності, є обов`язковою.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому слідчий суддя враховує те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 368-3 КК України, за яке передбачене додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Матеріалами клопотання підтверджується, що ОСОБА_5 належить на праві власності транспортний засіб «Volkswagen Jetta», державний номерний знак НОМЕР_3 , 2015 року випуску. Даний факт підтверджується випискою з Реєстраційної картки транспортного засобу , виданої сервісним центром МВС України.

За таких обставин, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області, погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області про арешт майна підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині накладення арешту на транспортний засіб «Volkswagen Jetta», державний номерний знак НОМЕР_3 , 2015 року випуску, який належить підозрюваному.

Водночас, розглянувши клопотання в частині накладення арешту на майно:

- квартиру, загальною площею 64,6 кв.м., житлова площа 39 кв.м. розташована за адресою АДРЕСА_4 , спільна часткова власність в кількості 1/4 частки (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020);

- земельну ділянку, кадастровий номер: :01:093:0344, площею 0.043 га. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

- садовий будинок, загальною площею 47,7 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до Інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.04.2026 № 471770892, наведені вище об`єкти нерухомого майна належать ОСОБА_9 , яка є дружиною підозрюваного ОСОБА_5 згідно з актового запису про шлюб.

Вирішуючи питання щодо накладення арешту майна, слідчий суддя також враховує сталу прецедентну судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

При цьому, втручання є виправданим, у випадку, якщо воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

Доказів на підтвердження належності підозрюваному ОСОБА_11 майна або частки у перелеченному вище нерухомому майні, про арешт якого ставиться питання слідчим, суду не надано. Водночас, встановлено, що зазначене майно зареєстровано на праві власності за ОСОБА_9 , яка не є підозрюваною по кримінальному провадженню від 19.08.2025 № 0000067.

Слідчий суддя вважає, що накладенням арешту на вказане нерухоме майно може в подальшому невиправдано порушувати право власності третіх осіб на це майно.

При цьому, на стадії досудового розслідування, для забезпечення можливої конфіскації як виду покарання, слідчий суддя не має права здійснювати поділ спільного майна подружжя або виділяти частку підозрюваного у ньому.

У зв`язку з чим, слідчий суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області, погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області в частині накладення арешту на майно: квартиру, загальною площею 64,6 кв.м., житлова площа 39 кв.м. розташована за адресою АДРЕСА_4 , спільна часткова власність в кількості 1/4 частки (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020); земельну ділянку, кадастровий номер: :01:093:0344, площею 0.043 га. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташована за адресою: АДРЕСА_5 ; садовий будинок, загальною площею 47,7 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176178, 183, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000067 внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування 19.08.2025, за підозрою ОСОБА_5 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 368-3 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження, на наступне майно, яке на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 :

- легковий автомобіль VOLKSWAGEN JETTA з номернім знаком НОМЕР_3 в кузові білого кольору, 2015 року випуску, VIN-номер: НОМЕР_4 .

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1