ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНС № 766/5010/25 Головуюча в першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/114/26 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.407 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2025 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бережинка Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на посаді стрільця-помічника гранатометника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_10 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14.02.2025 року по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_10 визнано винним та засуджено за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_10 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді стрільця-помічника гранатометника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог ст.ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.1, 3 ч.4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідки, самовільно залишив пункт тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану та ухилявся від проходження військової служби до 24 грудня 2024 року, перебуваючи в різних місцях, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.

Суд першої інстанції кваліфікував дії ОСОБА_10 за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок змінити. Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку суду про визнання обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану». В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована доводами про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, як зазначає апелянт, згідно обвинувального акта в даному кримінальному провадженні не встановлено обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_10 , передбачені ч.1 ст.67 КК України, однак, згідно мотивувальної частини оскаржуваного вироку, судом першої інстанції було зазначено обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, а саме «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану». Таким чином, порушивши вимоги ст.337 КПК України, суд першої інстанції вийшов за межі пред`явленого ОСОБА_10 обвинувачення та за власної ініціативи визнав обставину, яка обтяжує його покарання, тим самим погіршивши становище обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, захисника, який не заперечував проти її задоволення, вивчивши та перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, який наполягає на зміні вироку суду, виключивши з мотивувальної частини вказаного вироку вказівку суду про визнання обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану»", колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з апеляційної скарги прокурора в ній не оскаржується доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій та призначене покарання.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, зокрема, зазначаються обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

Відповідно до ч.1, 3 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні №00355 відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, не встановлено обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_10 , передбачені ч.1 ст.67 КК України.

Водночас, згідно мотивувальної частини оскаржуваного вироку суду першої інстанції зазначено обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану».

Таким чином, суд першої інстанції, у порушення вимог ст.337 КПК України, вийшов за межі пред`явленого ОСОБА_10 обвинувачення та за власної ініціативи визнав обставину, яка обтяжує його покарання, а саме «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану», тим самим погіршив становище обвинуваченого, а тому, на думку колегії суддів, зазначена вказівка суду про визнання обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану» має бути виключена з мотивувальної частини оскаржуваного вироку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно п.4 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_10 за ч.5 ст.407 КК України змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку суду про визнання обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану».

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13