ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/7193/25 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/360/26 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

//секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 27 лютого 2026 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000203 від 14 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Слідчим відділом СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000203 від 14 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

27.11.2025 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

25.02.2026 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про зміну запобіжного заходу- застави на запобіжний захід виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 без визначення застави. Звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету заставу у сумі 211 960 грн.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що підозрюваний ОСОБА_8 порушив покладені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 28.11.2025 року на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_8 , будучи обізнаним про розгляд клопотання про продовження строку досудового розслідування в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим в судовому засіданні було постановлено ухвалу про привід підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 27 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, погоджене прокурором про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання та змінити запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що ч.1 ст.193 КПК України уповноважено прокурора приймати участь у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного, однак ухвала слідчого судді була постановлена без участі сторін, що свідчить про необхідність скасування ухвали, що оскаржується.

Вказує, що підозрюваний порушив покладені на нього обов`язки та не з`явився в судове засідання за викликом суду у зв`язку з чим контроль за його процесуальною поведінкою можливо забезпечити лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор до початку судового засідання подав клопотання? в якому просив провести судове засідання без його участі.

Захисник до початку судового розгляду подав клопотання? в якому просив провести судове засідання без його участі. Також, посилаючись на вимоги ст.335 КПК України, подав клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з тим, що 03.04.2026 року ОСОБА_8 пройшов військово-лікарську комісію, був визнаний придатним до військової служби та на даний час вибув до розташування ВЧ НОМЕР_1 для проходження військової служби.

Відповідно до відомостей наданих захисником 06.04.2026 року підозрюваний ОСОБА_8 прибув у розташування ВЧ НОМЕР_1 .

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності підозрюваного, захисника та прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви суду

Розглядаючи клопотання захисника про зупинення апеляційного провадження на підставі ст.335 КПК України то колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню.

Так відповідно до ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Тобто, вищезазначена норма стосується вирішення питання щодо зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням обвинуваченого під час проходження військової служби. В даному випадку ОСОБА_8 у кримінальному провадженні не набув статусу обвинуваченого, а тому колегія суддів позбавлена процесуальної можливості зупинити провадження у даній справі.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання захисника слід відмовити, розгляд справи слід продовжити.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

На підставі ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 200 КПК у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність зміни запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

До клопотання додаються:

1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання;

2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання;

3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення названих ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на це, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

Так, із наданих матеріалів оскарження ухвали убачається, що СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000203 від 14 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

27.11.2025 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 28.11.2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 січня 2026 року включно з визначенням застави в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 211 960 гривень 00 коп, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем)

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утриматись від спілкування зі свідками, потерпілими, іншими підозрюваними у цьому провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Крім того, як на підставу звернення до суду з клопотанням орган досудового розслідування посилається на те, що під час розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 25.02.2026 року було зобов`язано СУ ГУНП в Харківській області здійснити привід ОСОБА_8 у судове засідання, призначене на 26.02.2026 року.

Однак, як убачається зі змісту ухвали Київського районного суду м.Харкова від 25.02.2026 року, слідчим суддею зазначено про те, що у судове засідання підозрювані не з`явились, за повідомленням захисників обізнані про розгляд клопотання, проте не з`явилися з поважних причин, доказів слідчому судді не надали.

Разом з цим, відповідно до ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч.1 ст.136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Тобто, зі змісту ухвали слідчого судді від 25.02.2026 року не вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 був належним чином повідомлений саме судом у відповідності до вимог ст. 135 КПК України про необхідність з`явитись до суду першої інстанції для вирішення клопотання про продовження строку досудового розслідування. Таких відомостей не містить і клопотання слідчого, погоджене прокурором, про зміну запобіжного заходу.

Будь-яких інших відомостей прокурором в апеляційній скарзі щодо порушення підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України наведено не було.

Перевіряючи доводи прокурора про те, що ухвала слідчого судді була постановлена без участі сторін, що свідчить про необхідність скасування ухвали, що оскаржується, то колегія суддів зазначає, що такі доводи є необґрунтованими, оскільки як убачається з матеріалів справи, 26.02.2026 року слідча СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 подала клопотання, в якому просила не проводити розгляд клопотання щодо зміни запобіжного заходу та повернути його з додатками для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що ч.1 ст.193 КПК України уповноважено прокурора приймати участь у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного, разом з цим, слідча у даному провадженні, якою було подано клопотання про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , погоджене прокурором, скористалась своїм правом для звернення до суду з клопотанням щодо повернення зазначеного клопотання.

Таким чином, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність предмету розгляду оскільки слідчий не підтримала подане нею клопотання, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні клопотання.

За таких обставин колегія суддів не вбачає процесуальних та фактичних підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Разом з цим, при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність застосованого до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш суворий.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст.404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 27 лютого 2026 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4