Номер провадження 1-кп/175/1748/25
УХВАЛА

іменем України

25 березня 2026 року селище Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000071 від 09.07.2019, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Новотроїцьке Волноваського району Донецької області, громадянин України, освіта вища, розлучений, працює директором КП «КНП Шепетівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Шепетівської міської ради Хмельницької області, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що підстави, які можуть перешкоджати призначенню розгляду справи відсутні, просив призначити провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, викликати учасників.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти призначення провадження до судового розгляду.

Представник потерпілої особи не заперечувала проти призначення провадження до судового розгляду.

Відтак, суд заслухав учасників судового розгляду, дослідив обвинувальний акт, та встановив, що наразі відсутні перешкоди призначення судового розгляду, обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, правила визначення підсудності дотримані, відсутні підстави до закриття провадження, підготовчі дії виконані і за таких обставин слід призначити судовий розгляд, який проводити у відкритому судовому засіданні з викликом учасників.

Також у підготовчому судовому засіданні розглянуто питання можливості прийняття до розгляду цивільного позову прокурора, що долучений до обвинувального акту та датований 24.09.2025, поданий в інтересах держави в особі Департаменту житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації про стягнення з ОСОБА_5 4 772 245,46 грн матеріальної шкоди.

Заслухавши позицію прокурора, суд з`ясував, що при підготовці цього позову та визначення суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесено витребування майнової шкоди у спірних правовідносинах, в яких сторона обвинувачення встановила подію і склад кримінального правопорушення за ч.2 ст.364 КК України, прокурором не здобуто фактичних даних, які б доводили факт того, що такий суб`єкт владних повноважень не здійснив або неналежним чином здійснив захист інтересів держави.

Так, відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.

Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 в тім, що вони надають прокуророві можливість здійснювати представництво інтересів держави в суді у зв`язку з нездійсненням або неналежним здійсненням захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду №6-р(II)/2025 від 03.12.2025. Окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23, визнані неконституційними, втрачають чинність із 1 січня 2027 року.

Конституційний Суд України наголосив, що пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України уповноважує прокуратуру на здійснення представництва інтересів держави в суді тільки у виключних випадках та в порядку, що визначені законом, а не на здійснення такого представництва у випадках, визначених органами прокуратури.

В пункті 3 частини першої статті 131-1 Конституції України прикметник „виключний означає виняток із загальних правил. З огляду на це словосполучення „у виключних випадках, яке міститься в зазначеному конституційному приписі, вказує на обмежувальний характер останнього. Він не наділяє прокуратуру універсальними повноваженнями щодо представництва інтересів держави в суді та не встановлює для неї загальної чи альтернативної компетенції, а стосується представництва інтересів держави в суді лише у виняткових, нетипових за своєю юридичною природою обставинах.

На думку Конституційного Суду України, такими виключними випадками можуть бути, зокрема: невизначеність (відсутність) у законодавстві України суб`єкта владних повноважень, уповноваженого на захист відповідних інтересів держави; колізії повноважень кількох органів публічної влади, якщо це унеможливлює захист ними інтересів держави в межах спірної компетенції; заподіяння шкоди інтересам держави правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, якщо цивільний позов у кримінальному провадженні не був чи не міг бути поданий або залишений без розгляду; звернення до прокуратури уповноваженого на захист інтересів держави суб`єкта з клопотанням про подання позову до суду; виявлення прокурором під час здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням фактів порушення або загрози порушення важливих інтересів держави, що потребують належного судового захисту.

Юридичне регулювання представництва прокурором інтересів держави в суді має чітко закріплювати його допоміжний (субсидіарний) характер, а також забезпечувати, щоб прокуратура, виконуючи цю функцію, не здійснювала функцій інших суб`єктів владних повноважень без наявності об`єктивних підстав.

Крім того, Закон передбачає, що прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді лише після підтвердження судом підстав для цього (абзац другий частини четвертої статті 23). Тобто контроль за тим, чи діє прокурор в інтересах держави, що порушені чи загрожені, звертаючись до суду з відповідним позовом, покладено на суд.

У логіці зазначеного Рішення Конституційного Суду, у підготовчому засіданні судом з`ясовано у прокурора та представника потерпілої юридичної особи наявність підстав для представництва.

Так, згідно абзацу другого ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

У цій справі з`ясовано, що на порушення вимог абзацу третього ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурором попередньо, до звернення до суду, не повідомлено потерпілу юридичну особу - Департамент житлово-комунального господарства Донецької ОДА про наявність підстав для звернення до суду із позовною заявою, та не з`ясовано позицію потерпілої особи, не обґрунтовано неможливість самостійного захисту інтересів потерпілою особою.

Як свідчить долучена до обвинувального акту розписка, прокурор обмежився лише направленням копії цивільного позову потерпілій особі.

Натомість доказів неналежного здійснення повноважень Департаментом суду не представлено.

В судовому засіданні з пояснень представника потерпілої юридичної особи - головного спеціаліста-юристконсульта Департаменту житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_4 встановлено, що Департамент фактично функціонує, не ліквідований, має матеріальну базу, керівництво, юридичну службу та повноваження на звернення до суду із відповідною позовною заявою. Усі можливості підготувати і подати позов - як матеріальні, так і процесуальні - у потерпілої особи є. Представник позивача повідомив, що потерпіла юридична особа не звернулась із позовною заявою, оскільки у інкримінованих подіях мало місце встановлення обладнання. Тобто вже на стадії підготовчого засідання наявна інша оцінка обставин цивільного спору, ніж та, яка у позовній заяві обґрунтована прокурором.

Згідно п.4 ч.4 ст.185 ЦПК України, позовна заява повертається, у випадку коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Зважаючи на викладені положення законодавства, суд дійшов висновку про те, що прокурор на довів дійсних переконливих підстав для самостійного звернення до суду з поданим цивільним позовом у виді невиконання чи неналежного виконання фукнцій потерпілою юридичною особою, а тому він підлягає поверненню.

При цьому повернення такої позовної заяви не перешкоджає Департаменту житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації самостійно звернутись до суду за захистом порушених, невизнаний чи оспорюваних прав.

Керуючись ст.ст. 314-316, 395 КПК України, ст.185 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, у відкритому судовому засіданні у залі Дніпровського районного суду Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, Дніпровський район, селище Слобожанське, вул. Героїв України, 7) на 21.04.2026 об 11:00.

Для участі в судовому розгляді викликати учасників.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Департаменту житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації про стягнення з ОСОБА_5 4 772 245,46 грн матеріальної шкоди від 24.09.2025 - повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1