справа № 488/1441/26
провадження № 1-кп/488/220/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м.Миколаєва в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду кримінальне провадження №0000018 від 11.03.2026 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черчик Ташкентської області, Узбекистан, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- засуджений за ст. 126-1 КК України до 1 року пробаційного нагляду, ст. 59-1, п.5 ч.І ст.91-1 КК України із застосуванням обмежувального заходу, направлення для проходження програми для кривдників строком на 2 місяці вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.03.2026 року, що не набрав законної сили;

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

9 вересня 2025 року постановою Корабельного районного суду міста Миколаєва ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та окрім накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. (триста сорок) гривень, ОСОБА_3 направлено до Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради для проходження корекційної програми для осіб, які вчинили домашнє насильство відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на З (три) місяці. 06.02.2026 співробітником відділення поліції №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 був належним чином ознайомлений з постановою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 09.09.2025 року та отримав направлення для проходження програми для кривдників в Миколаївському міському центрі соціальних служб, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Марка Кропивницького, 95-А. Окрім того, вищевказаною постановою ОСОБА_3 роз`яснено, що за ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, передбачена кримінальна відповідальність за ст. 390-1 КК України. Згідно листа Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради ОСОБА_3 станом на 09.03.2026 року для проходження програми для кривдників жодного разу не з`явився. У подальшому, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про покладений на нього обов`язок проходити програму для кривдників, діючи умисно, маючи реальну можливість проходити програму для кривдників, з метою ухилення від її проходження, без поважних причин для проходження програми для кривдників до Миколаївського міського центру соціальних служб не з`явився, такими діями, умисно ухилився від проходження програми для кривдників.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.390-1 КК України як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Частиною 2 ст.382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження. Також ОСОБА_3 надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Дана заява узгоджена із захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 .

Прокурором ОСОБА_5 також заявлене клопотання про розгляд даного кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, враховуючи те, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву останнього, в якій він визнає та не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження щодо розгляду даного обвинувального акту у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом зі змісту наданих, відповідно до п.3 ч.3 ст.302 КПК України, матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 , яка підписана останнім у присутності захисника, він в повному обсязі ознайомлений із матеріалами кримінального провадження, визнає встановлені органами досудового розслідування обставини. В поданій суду заяві ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, підтверджено сукупністю наданих стороною обвинувачення письмових доказів та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 390-1 КК України як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який засуджений вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.03.2026 року за ст. 126-1 КК України до 1 року пробаційного нагляду, ст. 59-1, п.5 ч.І ст.91-1 КК України із застосуванням обмежувального заходу, направлення для проходження програми для кривдників строком на 2 місяці, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку психіатра, нарколога та не перебуває, враховує обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття у скоєному, відсутність обставин, які обтяжують покарання, з чого дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді пробаційного нагляду.

Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, зокрема, покарання, призначеного за даним вироком, та вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.03.2026 року за ст. 126-1 КК України, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки, визначені ст. 59-1 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Визначене ОСОБА_3 остаточне покарання не скасовує застосований до нього вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.03.2026 року за ст. 126-1 КК України обмежувальний захід, визначений ст.91-1 КК України у виді проходження програми для кривдників строком на два місяці.

Роз`яснити засудженому, що наслідком ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду є направлення уповноваженим органом з питань пробації відповідних матеріалів до органів Національної поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ:

-відеозапис з нагрудного відеореєстратора на диску DVD-R, 4,7 Gb - залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня отримання копії даного вироку особою, яка його оскаржує.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1