Справа № 206/1515/26
Провадження № 1-кс/206/383/26
У Х В А Л А

25 березня 2026 року в залі суду в місті Дніпрі, слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2018 року за №0000389, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижня Вільхове Станично-Луганського району Луганської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 Кримінального кодексу України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням.

Клопотання обґрунтовано тим, що з травня 2014 року, більш точний час та дату встановити не представилось можливим, на території Луганської області створено не передбачене законом збройне формування, члени та структурні підрозділи якого, за попередньою змовою зорганізувалися для спільної злочинної діяльності, з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

Приблизно в кінці травня 2014 року (більш точний час та дату під час досудового розслідування встановити не представилось можливим) в структурний підрозділ не передбаченого законом збройного формування, що дислокувалось на території Станично-Луганського району Луганської області, на добровільній основі увійшов ОСОБА_4 , який мав умисел брати активну участь в діяльності даного збройного формування, при цьому розуміючи, що діяльність зазначеного збройного формування спрямована на: заволодіння окремими територіями та їх утримання, здійснення методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур, придушення організованого опору населення на окупованій території, протистояння Збройним силам України, правоохоронним органам, органам державної влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень, у тому числі з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншого озброєння.

Вступивши в зазначене збройне формування, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність функціонування вказаного формування, в період часу з кінця травня 2014 року по кінець червня 2014 року здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі не передбаченого законом збройного формування, разом з іншими учасниками зазначеного формування, маючи при собі автоматичну зброю, здійснював несення служби, а саме ніс службу в с. Нижня Вільхова Станично-Луганського району, де одягнутий у камуфльований одяг зі знаками розрізнення, тримаючи при собі автоматичну зброю здійснював патрулювання вулиць у вищевказаному селищі, а також ніс службу на блокпості незаконного збройного формування, який розташовувався на автомобільному мості через р. Сіверський Донець смт. Станиця Луганська Луганській області по дорозі до м. Луганськ де здійснював перевірку паспортного режиму та транспортних засобів громадян, які перетинали вказаний блокпост.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

31.08.2018 органом досудового розслідування повідомлено про підозру

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України у кримінальному провадженні №0000389 від 13.07.2018.

Прийнятими заходами в становити місце знаходження підозрюваного ОСОБА_4 не представилося можливим, оскільки він переховується від органів досудового слідства, у зв`язку з чим 06.09.2018 на підставі ст. 281 КПК України його оголошено у розшук та зупинено кримінальне провадження.

07.03.2026, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням майже всієї території Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повідомлення про підозру та повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278, 279 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №53 (8245) від 07.03.2026, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, опубліковано повідомлення підозру та повістку про виклик ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до СУ ГУНП в Луганській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Перемоги, 113, каб. 27 (фактичне місцезнаходження) о 10.00 год 12.03.2026, о 10.00 год 13.03.2026 та о 10.00 год 14.03.2026 для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, допиту як підозрюваного, проведення інших слідчих та процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

У жодний із призначений час ОСОБА_4 у визначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття до прокурора не повідомив.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідків та протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

З метою встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , в порядку ст. 40 КПК України направлено доручення оперативному підрозділу УКР ГУНП в Луганській області. Підозрюваного перевірено за базами обліків ІКС ІПНП «Аркан», «ВПО» однак інформації яка представляє інтерес досудового розслідування не виявлено. В порядку ст. 93 КПК України направлено запит до Головного центру обробки спеціальної інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України з метою встановлення можливого факту перетину державного кордону України, ДСЗН Луганської ОДА з метою отримання відомостей про реєстрацію як внутрішньо переміщена особа.

Відповідно інформації, наданої Центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, за результатами перевірки відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України, громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 08.11.2017 по теперішній час в Базі даних не виявлено.

Згідно інформації, наданої ДСЗН Луганської ОДА, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 не зареєстрований як ВПО.

Отримано дані з Державного реєстра актів цивільного стану громадян, відповідно до яких ОСОБА_4 та його родинні зв`язки, в період з 21.12.1991 по теперішній час жодних реєстрацій цивільного стану не здійснювали.

Також в ході огляду публікацій на сайті «Миротворець» та Інтернет-сторінці соціальної мережі «Вконтакте» громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджена інформація щодо участі підозрюваного в участі у діяльності не передбачених законом збройних формуваннях, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, а також наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на території визнаною державою-агресором, а саме на території рф або на тимчасово окупованій території України (лнр, днр).

Таким чином, наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та/або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Про існування ризику, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду свідчить той факт, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим 06.09.2018 його оголошено у розшук. Тяжкість покарання, передбаченого санкцією вчиненого ОСОБА_4 тяжкого злочину, та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, відсутністю інших альтернативних видів покарань. Вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що підтверджується показаннями свідків, тощо.

Про існування ризику, що ОСОБА_4 може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, свідчить тривалість, систематичність та зухвалість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке він вчиняв протягом тривалого часу, що вказує на ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї. Вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що підтверджується показаннями свідків, тощо. Не передбачене законом збройне формування, в якому приймає участь ОСОБА_4 продовжує свою діяльність на тимчасово окупованій території Луганської області до теперішнього часу.

Про існування ризику, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні свідчить той факт, що у кримінальному провадженні наявні анкетні дані та місце проживання свідків, які є місцевими мешканцями, приймали участь у документуванні злочинної діяльності ОСОБА_4 . Життя та здоров`я цих свідків наражається на небезпеку через його схильність до вчинення насильницьких злочинів, в тому числі із застосуванням вогнепальної зброї.

Враховуючи зазначені обставини, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для забезпечення реалізації покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, те, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення покарання за вчинення злочину, в якому підозрюється, а тому згідно ч.1 ст.183 КПК України доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, не зможе запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_4 може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, слідчий просить суд обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання слідчого погоджено прокурором Луганської обласної прокуратури, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Розглянувши та дослідивши матеріали в їх сукупності, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задовольнити клопотання з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Луганській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000389 від 14.07.2018 року.

31 серпня 2018 року слідчим СВ Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області складено письмове повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

06 вересня 2018 року постановою слідчого СВ Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 1 ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням майже всієї території Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278, 279 КПК України, у газеті «Урядовий кур`єр» № 53 (8245) від 07 березня 2026 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_4 .

Також судом оглянуто копії протоколів допиту свідків, копію протоколів огляду документів, копію протоколу огляду сторінки, копії протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, копії протоколів додаткового допиту свідків, копію ухвали слідчого судді Біловодського районного суду Луганської області від 04 березня 2020 року про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 ; та інші матеріали, якими підтверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , які пояснили, що в травні 2014 року ОСОБА_4 перебував у складі бойовиків НЗФ т.зв. «ЛНР», в с. с. Н. Вільхове, Станично-Луганському районі та в смт. Станиці-Луганської, який був одягнутий у камуфльованому одязі з нашивками «Полиция ГИБДД МВД ЛНР» із зброєю в руках;

- протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , які за фотознімками впізнали ОСОБА_4 .

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором свідчить наступне:

- згідно інформації, наданої Центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, за результатами перевірки відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України, громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 08.11.2017 по теперішній час в Базі даних не виявлено;

- згідно інформації, наданої ДСЗН Луганської ОДА, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 не зареєстрований як ВПО;

- згідно даних з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відповідно до яких ОСОБА_4 та його родинні зв`язки, в період з 21.12.1991 по теперішній час жодних реєстрацій цивільного стану не здійснювали

- протоколом огляду публікацій на сайті «Миротворець» та Інтернет-сторінці соціальної мережі «Вконтакте» громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджена інформація щодо участі підозрюваного в участі у діяльності не передбачених законом збройних формуваннях.

24.02.2022 Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан, який триває на цей час.

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Статтею 3 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією».

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 № 376 визначено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокування). Згідно з зазначеним переліком майже всі населенні пункти Луганської області є окупованими Російською Федерацією, станом на час розгляду даного клопотання, а їх залишок, що перебуває під контролем державної влади України, знаходиться на безпосередній лінії бойового зіткнення з країною-агресором.

У відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України,

а саме: можливості ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим 06.09.2018 його оголошено у розшук. Тяжкість покарання, передбаченого санкцією вчиненого ОСОБА_4 тяжкого злочину, та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, відсутністю інших альтернативних видів покарань. Вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що підтверджується показаннями свідків, тощо.

Про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України,

а саме: можливості ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчать такі обставини, як те, що у кримінальному провадженні наявні анкетні дані та місце проживання свідків, які є місцевими мешканцями, приймали участь у документуванні злочинної діяльності ОСОБА_4 . Життя та здоров`я цих свідків наражається на небезпеку через його схильність до вчинення насильницьких злочинів, в тому числі із застосуванням вогнепальної зброї.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення свідчать тривалість, систематичність та зухвалість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке він вчиняв протягом тривалого часу, що вказує на ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї. Вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що підтверджується показаннями свідків, тощо. Не передбачене законом збройне формування, в якому приймає участь ОСОБА_4 продовжує свою діяльність на тимчасово окупованій території Луганської області до теперішнього часу.

Так, не передбачене законом збройне формування т.з.в. «ЛНР», в участі в діяльності якого підозрюється ОСОБА_4 продовжує діяти на території Луганської області, зокрема й після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України (24.02.2022), що дає можливість активно співпрацювати з представниками держави-агресора, що також вказує на наявність ризику продовження протиправної діяльності підозрюваним.

Тому, беручи до уваги обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; продовження діяльності не передбаченого законом збройного формування «ЛНР» на території Луганської області та участі у його діяльності підозрюваного, є достатньо підстав вважати, що незастосування запобіжного заходу або застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, до підозрюваного фактично призведе до продовження його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності, а також дозволяє продовжувати протиправну поведінку і вчинення злочину.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що запобігти вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Отже, враховуючи вищевикладене, у тому числі наявні докази та матеріали, є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 виїхав та перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 260 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тобто тримання під вартою).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, отже до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Частиною 4 ст. 183 КПК України визначено: при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається. Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема ст. 260 Кримінального кодексу України.

Згідно вимогам ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Слідчим суддею встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинення ним іншого кримінального правопорушення становить суспільний інтерес. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання підозрюваному запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Частиною шостою цієї статті передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При цьому після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України можливе після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу, доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Також суд зазначає контактні дані слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_3 : м. Дніпро, вул. Філософська, буд. 39А, контактний телефон .

Керуючись ст.ст. 193-194, 196, 197, 205, 206, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 13.07.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000389 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1