Справа № 296/1225/26
Вирок

Іменем України

18 лютого 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000005 від 03.01.2026 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця республіки Азербайджан, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 05.01.2026 обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 скеровано до Корольовського районного суду м. Житомира,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

установив:

02 січня 2026 року, близько 05 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебував в кімнаті хостелу за адресою: АДРЕСА_3 , де він проживав у період з 30.12.2026 по 02.01.2026.

В цей день, час та місці за вказаних обставин у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, а саме мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy А06 (SM-A065F/DS) 4/128Г6», який належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна у період воєнного стану, ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу коли потерпілий ОСОБА_7 спав викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А06 (SM-A065F/DS) 4/128Г6», вартістю 3 765 грн 08 коп.

В подальшому, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_6 , місце вчинення злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на суму 3765 грн 08 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, надав показання, які відповідають фактичним обставинам справи.

Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали провадження, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, виходячи з того, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеним та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину.

Водночас суд звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_6 на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, тяжкі наслідки від його неправомірних дій не настали.

Наведені обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та дані про його особу в своїй сукупності та співвідношенні, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та свідчать про можливість призначення ОСОБА_6 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання.

Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Звільняючи від відбування покарання з випробуванням суд покладає на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави 1782 грн 80 коп витрат на залучення експертів під час проведення судової експертизи.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Арешт на майно не накладався. Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта під час проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 1782 (одну тисячу сімсот вісімдесят дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок (, UA0006797, код класифікації доходів: 24060300, одержувач: банк отримувача Казначейство України).

Речові докази: - DVD-R диск залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним. Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію повного тексту вироку в день його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1