Справа №523/2234/25
Провадження №1-кс/522/378/26
УХВАЛА

Іменем України

12 лютого 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 поданої в порядку статей 303, 306, 307 КПК України, на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 08.01.2025 року,

учасники процесу:

скаржник ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ

До Приморського районного суду міста Одеси надійшла слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 поданої в порядку статей 303, 306, 307 КПК України, на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 08.01.2025 року.

Заява обґрунтована тим, що до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 надійшла заява про скарги ОСОБА_4 поданої в порядку статей 303, 306, 307 КПК України, на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 08.01.2025 року. Також, раніше, скаржник ОСОБА_4 звертався до Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на дії слідчого судді Приморського районного судді міста Одеси ОСОБА_3 та за його скаргою було внесено відомості до ЄРДР за фактом порушення слідчою суддею чинного законодавства.

З огляду на наведене, для того, щоб у стороннього спостерігача не виникало сумнівів щодо неупередженості судді під час вирішення питання про розгляду скарги ОСОБА_4 поданої в порядку статей 303, 306, 307 КПК України, на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 08.01.2025 року, слідчий суддя ОСОБА_3 подала заяву про самовідвід та просила передати справу до повторного автоматизованого розподілу.

У своїй заяві, слідча суддя ОСОБА_3 просила розглядати заяву за її відсутності.

У судовому засіданні, ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення самовідводу судді, зазначив що викладені у заяві обставини є необґрунтованими.

Вивчивши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід, суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 знаходиться скарга ОСОБА_4 поданої в порядку статей 303, 306, 307 КПК України, на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 08.01.2025 року. Разом з тим, раніше, ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 03.03.2025 року, було зобов`язано уповноважену особу Київської окружної прокуратури м. Одеси внести відомості до ЄРДР за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень слідчою суддею Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_3 .

Згідно положень статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні в тому числі за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості .

Як визначено положеннями ст. 80 ч.1 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки судді, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання своїх обов`язків.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував слідчий суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з: (і) суб?єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об?єктивним у цій справі, та її) об?єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24.02.1993, Series A N? 255, пп. 28 та 30, та «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N? 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

Згідно практики ЄСПЛ (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Вештан проти Швейцарії»), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України N?8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу або самовідводу, якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності неупередженості судді.

Разом з тим, слід зазначити, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Незважаючи на те, що поведінка судді ОСОБА_6 не викликає об`єктивних побоювань щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача, однак може бути пов`язана з питанням особистих переконань під час розгляду справи.

При цьому, суд вважає, що у разі не задоволення заявленого самовідводу та розгляду суддею ОСОБА_3 скарги ОСОБА_4 по суті незалежно від прийнятого рішення, учасники кримінального провадження, або інші сторонні спостерігачі, можуть стверджувати, що таке рішення судді, є наслідком його упередженості.

Враховуючи вищевикладене, з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів, також забезпечення об`єктивного розгляду скарги ОСОБА_4 поданої в порядку статей 303, 306, 307 КПК України, на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 08.01.2025 року, що заява слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 76, 80 КПК України, ст.19 Конституції України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», суд,

ПОСТАНОВИВ

Заяву слідчої судді Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 , поданої в порядку статей 303, 306, 307 КПК України, на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 08.01.2025 року. задовольнити.

Відвести слідчу суддю Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 поданої в порядку статей 303, 306, 307 КПК України, на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 08.01.2025 року.

Передати розгляду скарги ОСОБА_4 поданої в порядку статей 303, 306, 307 КПК України, на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 08.01.2025 року на новий автоматизований розподіл, згідно з ст. 35 КПК України, для визначення нового складу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського

районного суду міста Одеси ОСОБА_1