Справа № 461/9090/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/345/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, у м. Львові, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 січня 2026 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

та його захисника-адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , строком на 60 днів, без визначення розміру застави, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Клопотання мотивував тим, що з метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків як підозрюваного, щодо нього необхідно продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зважаючи на особу підозрюваного, спосіб вчинення злочину, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Наголошував, що обмеження конституційних прав підозрюваного є виправданим, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, із застосуванням насильства, пошкодження майна потерпілого.

Зазначав, що з урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_6 , особи підозрюваного, а також те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, із застосуванням насильства, пошкодження майна потерпілого, а тому жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, без визначення розміру застави, не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 січня 2026 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001205 від 31.10.2025 року.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» терміном на 60 днів, тобто до 27 березня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 ,в інтересах ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою клопотання старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 задоволити частково. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, за адресою АДРЕСА_2 , у період з 22 год. до 6 год. за виключенням часу необхідності для про слідування в укриття цивільного захисту, під час оголошення сигналу «Повітряної тривоги», з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В доводах апеляційних скарг зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, а викладені в ній обставини не відповідають дійсності.

Наголошує, що прокурором не надано достатніх доказів, які б підтверджували наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України.

Зазначає, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК відсутні, ґрунтуються виключно на тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення та потенційних наслідках покарання, припущеннях сторони обвинувачення.

Звертає увагу, що стороною обвинувачення не доведено, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам зазначеним у клопотанні.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваного та його захисника на підтримку аргументів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційних скарг, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Згідно з матеріалами клопотання, яке на думку колегії суддів відповідає вимогам ст. 184 КПК України, встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001205 від 31.10.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_12 , діючи умисно, тобто передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення у невстановлений органом досудового розслідування час та місці, однак не пізніше 29 жовтня 2025 року вступив у попередню змову із ОСОБА_6 , та іншими невстановленими особами, узгодивши єдиний спільний злочинний план дій, спрямований на вимагання чужого майна, а саме під надуманим приводом заволодіння грошовими коштами та майном потерпілого ОСОБА_13 , в сумі 120000 (сто двадцять тисяч) доларів США, поєднаного з погрозою насильства над потерпілим, спричинення останньому тілесних ушкоджень та пошкодження його майна, в умовах воєнного стану, при цьому в період часу з 29 жовтня 2025 року по 03 грудня 2025 року отримали від ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 6400 (шість тисяч чотириста) доларів США, при цьому незаконно заволоділи годинником потерпілого марки «Tissot yellow Submarine 42 mm», серійний номер годинника: № 9C44D466Y вартістю 80000 гривень, а також пошкодили автомобіль марки «BMW 540I, р.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який перебуває у користуванні потерпілого за наступних обставин.

Так, ОСОБА_12 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та з єдиним спільним попередньо узгодженим злочинним планом, реалізовуючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами та майном ОСОБА_13 перебуваючи 29 жовтня 2025 року в квартирі АДРЕСА_3 , в грубій формі висловили ОСОБА_13 протиправну вимогу про передачу їм грошових коштів в сумі 120000 (сто двадцять тисяч) доларів США, під приводом наявності у останнього боргових зобов`язань, висловлюючи при цьому в нецензурній формі погрози про застосування насильства до нього, а також з метою залякування останнього та підтвердження своїх злочинних намірів, ОСОБА_12 наніс удар скляною пляшкою по потиличній ділянці голови потерпілого ОСОБА_13 , в результаті чого останній впав на диван, який знаходився у вказаній квартирі. В подальшому, ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, з корисливих мотивів, забрав у потерпілого ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 1400 (одна тисяча чотириста) доларів США, що станом на 29 жовтня 2025 року згідно курсу НБУ становить 58916,34 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот шістнадцять гривень тридцять чотири копійки) гривень, а також годинник марки «Tissot yellow Submarine 42 mm», серійний номер годинника: № 9C44D466Y вартістю 80000 гривень, які знаходились у внутрішній кишені куртки, в яку був одягнутий потерпілий ОСОБА_13 . В подальшому, ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, з метою залякування потерпілого ОСОБА_13 та підтвердження своїх злочинних намірів почали наносити пряжкою з-під ременя та іншими предметами хаотичні удари по сідницях, спині, руках, голові, ногах та тулубу потерпілого ОСОБА_13 , в результаті чого в потерпілого згідно висновку експерта ЛОБСМЕ № 792 від 10 грудня 2025 року виявлено: «рану в потиличній ділянці, підшкірні крововиливи на правій вушній раковині, на чолі справа, в скроневій ділянці справа, в ділянці правового плечового суглобу, в ділянці правого надпліччя, синці в потиличній ділянці, на правій вушній раковині, на спині, на правій і лівій сідницях, садна в поперековій ділянці справа, які утворились від дії тупих предметів, тупого предмета з продовгуватою і квадратною поверхнею і відносяться до легкого ступеня тяжкості».

В подальшому, ОСОБА_12 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та з єдиним спільним попередньо узгодженим злочинним планом, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами та майном потерпілого ОСОБА_13 , використовуючи належні їм термінали мобільного зв`язку, висловлювали погрози про застосування насильства щодо потерпілого та протиправні вимоги останньому про негайну передачу їм грошових коштів, під приводом наявності у останнього боргових зобов`язань, при цьому ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, з метою залякування потерпілого ОСОБА_13 та підтвердження своїх злочинних намірів перебуваючи 26 грудня 2025 року приблизно о 15:00 год. по вул. Трускавецька, 64 у м. Дрогобич Львівської області пошкодив: передній бампер, праву фару, праве крило та номерний знак автомобіля марки «BMW 540I», р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , який перебуває в користуванні потерпілого ОСОБА_13 .

В подальшому, ОСОБА_12 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та з єдиним спільним попередньо узгодженим злочинним планом, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами та майном потерпілого ОСОБА_13 , використовуючи належні їм термінали мобільного зв`язку, висловлювали погрози про застосування насильства щодо потерпілого та протиправні вимоги останньому про негайну передачу їм грошових коштів, під приводом наявності у останнього боргових зобов`язань, при цьому ОСОБА_12 діючи з відома ОСОБА_6 та інших невстановлених осіб призначив зустріч ОСОБА_13 , 27 листопада 2025 року на 14:30 год. в кафе «EMILY Brooklyn Pizza», яке знаходиться в ТРЦ «Вікторія Гарденс», що по вул. Кульпарківська, 226А у м. Львові, в ході якої висловлюючи в нецензурній формі погрози застосування насильства щодо нього та знищенням майна потерпілого, з метою залякування потерпілого, при цьому висловив протиправну вимогу про передачу їм грошових коштів в сумі 50000 (п`ять тисяч) доларів США у найкоротший термін, які ОСОБА_13 сприйняв як реальні.

В подальшому, ОСОБА_12 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та з єдиним спільним попередньо узгодженим злочинним планом, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами та майном потерпілого ОСОБА_13 , використовуючи належні їм термінали мобільного зв`язку, висловлювали погрози про застосування насильства щодо потерпілого та протиправні вимоги останньому про негайну передачу їм грошових коштів, під приводом наявності у останнього боргових зобов`язань, при цьому ОСОБА_12 діючи з відома ОСОБА_6 та інших невстановлених осіб призначив зустріч ОСОБА_13 , 03 грудня 2025 року на 15:15 год. в кафе «EMILY Brooklyn Pizza», яке знаходиться в ТРЦ «Вікторія Гарденс», що по вул. Кульпарківська, 226А у м. Львові, в ході якої висловлюючи в нецензурній формі погрози застосування насильства щодо нього та знищенням майна потерпілого, з метою залякування потерпілого, висловив протиправну вимогу про негайну передачу їм грошових коштів в сумі 50000 (п`ять тисяч) доларів США, які ОСОБА_13 сприйняв як реальні та усвідомлюючи можливість заподіяння вказаними особами шкоди для його життя, здоров`я та майна, передав, а ОСОБА_12 діючи з відома ОСОБА_6 та інших невстановлених осіб отримав від потерпілого ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США, що станом на 03 грудня 2025 року згідно курсу НБУ становить 211671 (двісті одинадцять тисяч шістсот сімдесят одна гривня) гривень, після чого протиправна діяльність ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , була припинена правоохоронними органами.

03 грудня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вимаганні, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, спричинення останньому тілесних ушкоджень та пошкодження його майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

05 грудня 2025 року слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова було обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, з утриманням його у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», терміном до 31 січня 2026 року.

26 січня 2026 року старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_14 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , на 60 днів, без визначення розміру застави.

27 січня 2026 року клопотання старшого слідчого було задоволено слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова.

Ухвалюючи своє рішення про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухавши доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність продовження щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та даних про особу підозрюваного.

Як убачається з матеріалів справи, клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 містить в собі обґрунтований виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися і тому подальше тримання під вартою останнього є виправданим та викладені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу. Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на досудовому розслідуванні в тому числі щодо належного виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновки слідчого судді про необхідність збереження обраного запобіжного заходу та продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 належним чином мотивовані та підтверджуються наданими матеріалами.

Разом із тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кодексом.

При цьому, згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Поряд із тим, при визначенні розміру застави до уваги може братися розмір шкоди, що спричинив підозрюваний (справа «Мангурас проти Іспанії», рішення від 28 вересня 2010 року).

Тому, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З огляду на те, що підозрюваний тривалий час перебуває під вартою, а сторона обвинувачення не навела жодних нових обставин, які б свідчили про збільшення або появу додаткових ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, відсутні правові підстави для подальшого застосування виключно тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Наявні у провадженні ризики мають сталий характер і з моменту обрання запобіжного заходу не зазнали жодних змін.

Як встановлено апеляційним судом ОСОБА_6 має на утримані доньку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір ОСОБА_16 , яка є інвалідом III групи загальні захворювання, потребує госпіталізації та догляду, вона одна виховує сина інваліда I групи (ДЦП): згідно довідки ОСББ УПА-22, саме ОСОБА_6 щоденно допомагає здійснювати догляд за ним, колегія суддів враховує конкретні обставини справи, стосунки учасників даного провадження , а тому вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

За таких обставин визначення розміру застави є необхідним та співмірним заходом, який відповідає принципам розумності, пропорційності та мінімального втручання у право особи на свободу, гарантоване Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, та забезпечує досягнення мети запобіжного заходу без надмірного обмеження прав підозрюваного.

Ураховуючи вищезазначене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 слід задоволити частково, продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, та визначити підозрюваному заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 332800 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - задоволити частково.

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 січня 2026 року про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 скасувати.

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задоволити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» терміном на 60 днів, тобто до 27 березня 2026 року включно.

На підставі п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_6 , у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 332 800 гривень, які внести на рахунок Львівського апеляційного суду (Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача UA0085066, ).

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у випадку невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4