Справа № 991/963/26
Провадження 1-кс/991/969/26
У Х В А Л А

11 лютого 2026 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

власника майна - ОСОБА_3 ,

представника власника майна - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000005,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

1.На розгляд слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання адвоката ОСОБА_4 .

2.За змістом клопотання адвокат просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.06.2025, на майно, що належить ОСОБА_3 , а саме: нежитлове приміщення, розташоване за адресою: місто Київ, вул. Заболотного Академіка, 148-Б, групи нежитлових приміщень №335, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; транспортний засіб «Skoda Karoq», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , оскільки такий арешт накладено необґрунтовано.

3.У своєму клопотанні адвокат посилається на те, що: (1) 28.03.2025 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 уклали шлюбний договір, маючи на меті врегулювати майнові відносини, майнові права та обов`язки подружжя, включаючи визначення правового режиму майна, як в шлюбі так і на випадок його розірвання; (2) вказаний шлюбний договір набрав чинності до моменту вирішення питання про арешт вказаного майна, та навіть повідомлення ОСОБА_5 про підозру (12.06.2025) і доказів визнання такого договору недійсним стороною обвинувачення не надано, а тому право особистої приватної власності ОСОБА_3 на її рухоме та нерухоме майно презюмується в силу ст. 204 ЦК; (3) рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 03.07.2025 розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ; (4) стороною обвинувачення не надано доказів того, що ОСОБА_3 є підозрюваною у кримінальному провадженні № 0000088 (у подальшому № 0000005), що виключає можливість накладення арешту на її майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання; (5) накладення арешту на майно ОСОБА_3 порушує її конституційне право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вказані обставини свідчать, що висновок Апеляційної палати вищого антикорупційного суду, зроблені в ухвалі від 05.01.2026, щодо «недобросовісної поведінки подружжя» фактично є припущенням, що не може бути покладене в основу судового рішення.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження

4.Власник майна ОСОБА_3 та її представник - адвокат ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити, з викладених у ньому підстав.

5.Детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, направив до суду заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні клопотання та здійснювати його розгляд без участі детектива. У своїх запереченнях також зазначив: (1) зміна правового режиму майна, шляхом укладення шлюбного договору після початку досудового розслідування, та подальше розірвання шлюбу перебувають у прямому часовому та причинно-наслідковому зв`язку з кримінальним переслідуванням ОСОБА_5 і ризиком застосування до нього майнових санкцій, зокрема конфіскації майна як виду покарання; (2) висновки суду апеляційної інстанції підтверджують наявність ризиків, на усунення яких і був спрямований арешт майна; (3) аналіз фінансового стану ОСОБА_3 не підтверджує доводи щодо її самостійної спроможності набути спірне майно.

ІІІ. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали

6. У відповідності до пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

7. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

8.Водночас положеннями абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

ІV. Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази

9.З матеріалів клопотання встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000005 за ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 369, ч. 4 ст. 368 КК.

10.12.06.2025 в межахкримінального провадження № 0000088, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 369 КК. У подальшому, постановою прокурора від 29.12.2025 матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000088 та № 0000005 об`єднані в одне провадження з присвоєнням об`єднаному кримінальному провадженню загального номеру 0000005.

11. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.06.2025 у кримінальному провадженні накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 (а.с. 13-27).

12.Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 05.01.2026 скасовано ухвалу слідчого судді від 18.06.2025 в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, а в іншій частині ухвалу слідчого судді залишено без змін (а.с. 28-35).

V. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

13.Із аналізу норми ст. 174 КПК вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе лише за таких умов:

- вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба;

- вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

14. У клопотанні адвокат зазначає про необхідність скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 18.06.2025 на вище перелічене рухоме і нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 , з огляду на необґрунтованість такого арешту.

15. Враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя має встановити наявність або відсутність лише вказаної адвокатом підстави для скасування арешту.

16. Перевіряючи наявність фактичних підстав для арешту майна слідчий суддя бере до уваги такі обставини.

17. Згідно з ухвалою від 18.06.2025 слідчий суддя дійшов висновку, що майно підозрюваного, яке, в тому числі, перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_5 і його дружини ОСОБА_3 та зареєстроване на останню, підлягає арешту в розмірі 1/2 частини цього майна.

18.Водночас, відповідно до ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 05.01.202 колегія суддів дійшла таких висновків: (1) посилання представника ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на шлюбний договір від 28.03.2025, зокрема на те, що майно, набуте кожним із подружжя після реєстрації шлюбу, належить на праві особистої приватної власності тому з подружжя, на чиє ім`я таке майно було придбане та оформлене (зареєстроване), оцінюється критично; (2) дата початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 (22.02.2024), дата укладання шлюбного договору між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 (28.03.2025), дати набуття права власності на майно та обсяг такого майна, вказують на те, що дії останніх щодо укладення зазначеного правочину були недобросовісними; (3) укладення шлюбного договору між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 було зумовлене не реальним волевиявленням щодо розпорядження майном, з метою встановлення, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, а наміром уникнути накладення арешту на майно; (4) ОСОБА_5 і ОСОБА_3 використали цивільно-правовий договір як формальний інструмент для обходу вимог закону та порушення прав інших осіб, що суперечить засадам добросовісності, розумності та справедливості; (5) частина ОСОБА_7 у праві власності на майно, яке зареєстроване за ОСОБА_3 у період перебування в шлюбі з підозрюваним, складає 1/2 частини (інші дані відсутні), а тому саме ця частина майна може підлягати арешту, що не суперечитиме вимогам КПК; (5) представникОСОБА_3 не нада переконливих доказів на спростування висновків слідчого судді щодо необхідності накладення арешту.

19.Отже, зазначені в клопотанні про скасування арешту майна доводи адвоката ОСОБА_4 , є тими самими, які були проаналізовані та відхилені в ухвалі колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду 05.01.2026.

20.Водночас посилання адвоката ОСОБА_4 на аналогічні підстави, фактично є спробою переглянути рішення Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду та надати оцінку висновкам колегії суддів, що суперечить принципам остаточності судових рішень та правової визначеності.

21.Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, принцип правової визначеності вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути оскаржені, якщо на це немає вагомих підстав.

22.Водночас станом на день розгляду цього клопотання адвокат ОСОБА_4 не представив нових суттєвих аргументів, які б давали підстави для скасування арешту.

23.Окрім того, арешт накладено в найменш обтяжливий для власника спосіб шляхом заборони відчуження та розпорядження майна з метою запобігання серед іншого переходу права власності на це майно до третіх осіб.

24.Отже, така заборона не обмежує право власника на користування арештованим майном у будь який спосіб, який не має наслідком його відчуження.

25. Також, оцінюючи доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення слідчий суддя вважає, що арешт зазначеного майна необхідний для забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а скасування арешту може призвести до його відчуження та інших негативних наслідків, що можуть зашкодити кримінальному провадженню.

26.З огляду на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування арешту, накладеного на 1/2 частину майна, що зареєстроване за ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 98, 170-174, 309, 372, 376 КПК, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1