Номер провадження 1-кс/754/458/26
Справа № 754/3153/26
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2026 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № № 0000420 від 25.02.2026,

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду міста Києва 26.02.2026 надійшло клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000420 від 25.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначає, що у провадженні слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000420 від 25.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.02.2026 приблизно о 17 год. 35 хв., за адресою: м. Київ, пр-т. Червоної Калини, 73-А поблизу відділення «Нова Пошта» № 149 невстановлена особа, в умовах воєнного стану таємно викрала сумку з особистими речами, документами, банківськими картками та грошовими коштами у сумі 4000 грн, які належать ОСОБА_4 з автомобіля «Fiat Doblo».

25.02.2026 року за адресою: місто Київ, вул. Бальзака, 60, було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено: банківська картка банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , банківська картка банку «УкрСібБанк» № НОМЕР_2 .

Крім того, 25.02.2026 року за адресою: місто Київ, вул. Бальзака, 60, у порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході особистого обшуку останнього, було виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі 4000 грн, номіналом 8 купюр по 500 гривень, з номерами: ЛГ2881124; ВЖ0702704, КЗ0721992; ЕА1451427; ХЄ5096114; МБ5888147; КВ4673932; АК1365040; військово-обліковий документ у виді тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 5 зв`язок ключів з сірим брелком; шкіряна сумка темно-коричневого кольору з іншими особистими речами; банківську картку «Monobank» № НОМЕР_4 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ; банківську картку «УкрСібБанк» № НОМЕР_6 ; мобільний телефон «NOKIA» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_7 та абонентським номером НОМЕР_8 .

Постановою слідчого Деснянського УП ГУНП у місті Києві від 26.02.2026 вилучені речі визнано речовими доказами.

Вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме є матеріальними об`єктами - предметами, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказане майно необхідне органу досудового розслідування, як об`єкт для дослідження, і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити, за наведених в ньому підстав.

Власник майна в судове засідання не з`явився, подав заву про розгляд клопотання за його відсутності. Просив суд не накладати арешт на його особисті речі, а саме військово-обліковий документ, зв`язки ключів від квартири та гаража, флешки.

Слідчим суддею визнано за можливе проводити розгляд клопотання за відсутності вказаних осіб.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та додатки до нього, робить наступний висновок.

Як вбачається з клопотання та додатків до нього, СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000420 від 25.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом того, що 25.02.2026 приблизно о 17 год. 35 хв. за адресою: м. Київ, пр-т. Червоної Калини, 73-А поблизу відділення «Нова Пошта» № 149 невстановлена особа, в умовах воєнного стану таємно викрала сумку з особистими речами, документами, банківськими картками та грошовими коштами у сумі 4000 грн, які належать ОСОБА_4 з автомобіля «Fiat Doblo».

25.02.2026 за адресою: місто Київ, вул. Бальзака, 60, було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено банківські картки.

Постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 від 26.02.2026 вилучені речі визнано речовими доказами.

Також 25.02.2026 слідчим слідчого відділу Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 за адресою: місто Київ, вул. Бальзака, 60, у порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході особистого обшуку останнього, було виявлено та вилучено: грошові кошти, військово-обліковий документ у виді тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , 5 зв`язок ключів з сірим брелком, шкіряну сумку темно-коричневого кольору з іншими особистими речами, банківські карткти та мобільний телефон «NOKIA» чорного кольору.

Постановою слідчого Деснянського УП ГУНП у місті Києві від 26.02.2026 вилучені речі визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Клопотання Прокурора відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане ним в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор в клопотанні довів підстави вважати, що накладення арешту на зазначене майно, є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки саме вказані речі були викрадені, за ознаками крадіжки було внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, вони були обєктом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Однак, враховуючи клопотання власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для потерпілого, прокурором необґрунтовано та не доведено в клопотанні необхідність накладення арешту на військово-обліковий документ у виді тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 5 зв`язок ключів з сірим брелком. Не вказано у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні, можливе використання у якості речових доказів вказаного майна.

Враховуючи викладене, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000420 від 25.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити частково.

Накласти у кримінальному провадженні 0000420 від 25.02.2026 арешт на вилучене майно, а саме: банківську картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; банківську картку банку «УкрСібБанк» № НОМЕР_2 ; грошові кошти у сумі 4000 грн, номіналом 8 купюр по 500 гривень, з номерами: ЛГ2881124; ВЖ0702704, КЗ0721992; ЕА1451427; ХЄ5096114; МБ5888147; КВ4673932; АК1365040; шкіряну сумку темно-коричневого кольору з іншими особистими речами; банківську картку «Monobank» № НОМЕР_4 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ; банківську картку «УкрСібБанк» № НОМЕР_6 ; мобільний телефон «NOKIA» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_7 та абонентським номером НОМЕР_8 , з метою збереження речових доказів, на час проведення досудового розслідування.

В іншій частині клопотання в задоволенні відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали, не пізніше наступного робочого дня після її постановлення, надіслати сторонам кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_7