Справа № 553/3043/25
Провадження № 1-кп/553/374/2026
В И Р О К

Іменем України

27.03.2026м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянув у закритому судовому засіданні в залі Подільського районного суду міста Полтави кримінальне провадження № 0000003 від 02.01.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України такого, що судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Упродовж 2023-2025 років ОСОБА_6 , діючи умисно, в порушення приписів ст. 28 Конституції України, згідно з якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, ст. 29 Конституції України, яка передбачає, що кожна людина має право на особисту недоторканість, в порушення вимог ст. 52 Конституції України, де визначено, що будь-яке насильство над дитиною переслідується законом, в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та Конвенції про права дитини, безпричинно, систематично, у тому числі, в присутності малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно вчиняв фізичне, психологічне та економічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою спільно проживав однією сім`єю, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя останнього, а також психологічних страждань та погіршення якості життя малолітнього ОСОБА_4

17.04.2024 близько 15:40 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_8 , а саме: ображав, нецензурною лайкою виражався, погрожував фізичною розправою.

17.04.2024 працівниками ДОП відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

13.10.2024 близько 12:40 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи свої умисні та протиправні дії, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до існування норм співжиття в сім`ї, вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_8 , а саме ображав останню, виражався нецензурною лайкою, погрожував їй фізичною розправою.

13.10.2024 працівниками ДОП відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За результатами виїзду та реагування відповідних служб на факт домашнього насильства з боку ОСОБА_6 стосовно своєї матері ОСОБА_8 було винесено три заборонні приписи серії АА586649, АА586747, АА 175943 відносно ОСОБА_6 , відповідно до яких

йому було заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалими особами.

Таким чином, упродовж 2023-2025 років ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем спільного проживання однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , через алкогольну залежність та фінансові труднощі, у присутності малолітньої дитини ОСОБА_4 , систематично вчиняв щодо своєї матері ОСОБА_8 домашнє насильство у формі психологічного насильство, а саме словесних образ, погроз застосування фізичного насильства, приниження, залякування, та інші дії, що викликали у потерпілої ОСОБА_8 побоювання за свою безпеку та безпеку своїх онуків, та які призвели до психологічного дискомфорту, зумовивши тривалі та інтенсивні психологічні страждання, які існують до даного часу, тривалих, інтенсивних й негативних за своїми проявами психологічного (моральних) страждань, зміст яких локалізований у межах дослідженої ситуації.

Він же, у вказаний період часу, діючи в порушення приписів статті 28 Конституції України, згідно з якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, статті 29 Конституції України, яка передбачає, що кожна людина має право на особисту недоторканість, а також в порушення вимог Закону, умисно вчинив фізичне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_8 із якою вони спільно проживали однією сім`єю у присутності малолітньої дитини ОСОБА_4 , а саме ударів в ділянку тулубу та голови, тобто вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством щодо особи, з якою перебував у сімейних відносинах.

Упродовж 2023-2025 років ОСОБА_6 , порушуючи ст. 48 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантоване право на достатність життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло, безпричинно, умисно, систематично, вчинив економічне насильство стосовно своєї матері ОСОБА_8 , з якою спільно проживав однією сім`єю, що призвело до психологічних страждань останньої, здійснюючи при цьому психологічний тиск відносно своєї матері.

Відповідно до висновку експерта № 489 від 28.04.2025, ситуація, що досліджується за справою, є психотравмувальною для ОСОБА_8 , оскільки призвела до порушень в основних сферах життєдіяльності, тим самим викликало у потерпілої прояви психологічного (морального) страждання у формі психологічного дискомфорту, зумовивши тривалі та інтенсивні психологічні страждання.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , систематично у період 2023-2025 років був свідком домашнього насильства з боку батька по відношенню до його бабусі ОСОБА_8 , а саме був свідком бійок, сварок, конфліктів між батьками та бабусею, чув звуки, при цьому відчуваючи себе безпорадним та неспроможним вплинути на цю ситуацію, що мало для нього негативні психологічні наслідки та призвело, згідно висновку експерта № СЕ-19/117-25/1153-ПС від 30.05.2025, до психотравм для малолітнього ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що він дійсно скоїв вказане кримінальне правопорушення при тих обставинах, які викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що сварився з матір`ю, але фізичного насильства не застосовував, підтвердив, що працівниками поліції видавалися 3 обмежувальні приписи. Вказав, що на нього накладались адміністративні стягнення за вчинення домашнього насильства. Не зважаючи на обмежувальні приписи щодо нього все одно повертався додому до матері. Син ОСОБА_9 був присутній під час сварок. В скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що обвинувачений є її братом. З її матір`ю ОСОБА_8 разом проживали онуки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Брат ОСОБА_6 проживав з другою дружиною на ОСОБА_12 , але періодично приходив до матері у п`яному вигляді та влаштовував сварки, ображав її, внаслідок чого мама вимушена була викликати працівників поліції, якщо в неї була можливість вона також приїздила. На даний час точно зазначити дати в які викликалась працівники поліції не може, але пам`ятає, що працівників поліції викликали декілька разів на місяць і вони кожного разу видавали заборонні приписи. Працівників поліції мама викликала, оскільки ОСОБА_6 вчиняв сварки, нецензурно лаявся, вибивав вікна, кидався з ножем та погрожував, тягав за петельки, внаслідок чого вона страждала. Мама була інвалідом 1 групи, коли приїздив брат забороняв їй виходити на кухню. Чи був виклик поліції 13.10.2024 точно не пам`ятає, а 11.10.2024 точно пам`ятає, що викликали поліцію, вона також приїздила в цей день. Не дивлячись на заборонні приписи ОСОБА_6 їх порушував. Під час сварок ОСОБА_6 з матір`ю малолітній ОСОБА_10 постійно був присутній у нього відбувалися істерики, тікав з дому до товариша по сусідству. ОСОБА_6 дитячі гроші, які отримував, як пенсію на сина ОСОБА_13 витрачав на алкогольні напої. Щодо призначення покарання поклалася на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що був присутній під час сварок батька з бабусею, які відбувалися між ними часто. Коли відбувалися сварки приїздили працівники поліції. Він хвилювався під час сварок. Коли відбувалися сварки він виходив із кімнати та просив бабусю не сваритися, під час сварок дуже хвилювався та іноді плакав.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які полягають у учиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного, економічного насильства щодо осіб, з якими винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілих осіб, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 передбачені ст. 67 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Як особа обвинувачений ОСОБА_6 згідно ст. 89 КК України є таким, що судимості не має, перебуває під наглядом з приводу психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності з 2023 та проходив стаціонарне лікування з 01.05.2023 по 12.05.2023 в КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей» Полтавської обласної ради, а також перебував на стаціонарному лікуванні в період з 12.06.2023 по 13.06.2023 з діагнозом психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання декількох препаратів та інших психоактивних речовин в КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради».

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, наявність обставини, що пом`якшує та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення злочину.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин. Суд враховує, що особа вперше притягається до кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України, а тому вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції особи від суспільства.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 28 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм.

З урахуванням характеристики обвинуваченого, а також думки всіх учасників судового провадження, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід,

відповідно до якого на останнього покласти обов`язок пройти програму для кривдників, що передбачено п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, оскільки обвинувачений вчинив домашнє насильство, що також сприятиме його виправленню.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65, 67, 71 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Визначене покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи "Бакланов проти Росії" від 09.06.2005, "Фрізен проти Росії" від 24.03.2005, "Ісмайлова проти Росії" від 29.11.2007).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, обраний ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13.07.2025 закінчився 30.08.2025.

Підстав, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Також, у справі наявні процесуальні витрати на проведення експертизи в розмірі 43 284,80 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 349, 368-371, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок ) годин .

Початок строку відбування покарання у виді громадських робіт обчислюється з моменту початку виконання цих робіт за визначеним місцем роботи.

Направити ОСОБА_6 , відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України для проходження програми для кривдників строком на один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», контроль за виконанням програми для кривдників покласти на орган місцевого самоврядування за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 43 284 (сорок три тисячі двісті вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави ОСОБА_1