Справа № 331/7239/25
Провадження № 1-кп/331/423/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у судовому засіданні у залі суду у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001036 від 24.11.2025 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калініна Янгіюльського району Ташкентської області Республіки Узбекистан, азербайджанця, громадянина України, який має базову середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

за участі:

прокурорки ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (ВКЗ),

захисника ОСОБА_5 ,

клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрівського районного суду міста Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 16.05.2026 року. В обґрунтування клопотання посилається на те, що під час досудового розслідування, а також під час судового засідання відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Наявність ризиків обґрунтовує поведінкою обвинуваченого у суді, а саме перебування у розшуку під час розгляду кримінального провадження відносно нього в суді. Зазначила, що ОСОБА_3 не має місця проживання, не працевлаштований, що вказує на те, що вчинення корисливих злочинів є єдиним джерелом доходу, також обвинувачений не має соціальних зв`язків, вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає попри вагому кількість доказів його вини. На теперішній час триває стадія дослідження письмових доказів по справі, у зв`язку із чим прокурор вважає не доцільним змінювати запобіжний захід обвинуваченому. Більш того, стан здоров`я дозволяє останньому перебувати в місцях попереднього ув`язнення, а більш м`який запобіжний захід не зможе гарантувати належну поведінку ОСОБА_3 під час розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного. Вказав, що ОСОБА_3 самостійно зможе виконувати покладені судом на нього обов`язки щодо явки у судові засіданні за умови зміни запобіжного заходу на більш м`який. ОСОБА_3 є особою раніше не судимою, у зв`язку із чим доказів негативної поведінки останнього сторона обвинувачення не надала, що унеможливлює застосування крайнього заходу як тримання під вартою.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, встановив наступне.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001036 від 24.11.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України надійшов на розгляд до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя.

Під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Ухвалою суду від 17.02.2026 року обвинувачений ОСОБА_3 у зв`язку із неодноразовою неявкою у судове засідання був підданий примусовому приводу.

18.03.2026 року ухвалою суду відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на вимоги до ч. 4 ст. 199, ч. 2 ст. 177 КПК України, суд має виходити з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також продовження існування ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи доводи прокурора про доцільність продовження ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не вирішуючи наперед питання щодо доведеності чи недоведеності винуватості обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, вважає, що, в даному випадку, є обов`язкова умова - обґрунтована підозра, що обвинувачений вчинив злочин, що, на думку суду, підтверджується скеруванням до суду обвинувального акту.

Обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акту шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, що і здійснюється судом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ст.315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність ризику переховування підтверджується поведінкою обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, він неодноразово порушував обов`язок явки до суду, як наслідок був оголошений у розшук. Також суд зважає на те, що місця реєстрації та проживання ОСОБА_3 не має, також відсутні у нього і будь-які засоби зв`язку.

Суд оцінює ризик повторного вчинення кримінального правопорушення як середній. Не зважаючи на той факт, що обвинувачений не працевлаштований та не має постійного місця проживання, однак він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, є особою немолодого віку.

Як низький рівень суд оцінює ризик знищення або ротхховування будь-якої із речей, адже кримінальне провадження вже перебуває на розгляді у суді, всі докази по справі органом досудового розслідування зібрані.

На недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою вказує те, що обвинувачений стійких соціальних зв`язків не має, що підтверджує наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що в разі не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він може ухилятися від участі у судових засіданнях, крім того, може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З огляду на викладене, а також те, що суду не було надано будь-яких доказів того, що змінились обставини, за яких був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або з`явились підстави, за яких ОСОБА_3 не може в подальшому перебувати в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи зі змісту ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Керуючись 178, 179,194, 217, 314-316 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 02 липня 2026 року включно.

Встановити заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що складає 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Отримувач: ТУ ДСАУ в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA5001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. У призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава за ОСОБА_3 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа.

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

-повідомити письмово прокурора та суд протягом доби після звільнення про засоби зв`язку (номер телефону) та адресу місця проживання;

-повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання, зміну засобів зв`язку протягом 24 год.

-прибувати за кожною вимогою прокурора або суду;

-не спілкуватися зі свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні;

-не відлучатися з меж міста Запоріжжя без дозволу прокурора або суду.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали встановити до 02 липня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 05 травня 2026 року о 10 год. 30 хв.

Суддя: ОСОБА_1