Справа № 466/1623/26
Провадження № 1-кс/466/605/26
У Х В А Л А

04 березня 2026року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони західного регіону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, українця, громадянина України, раніше несудимого, одруженого, має на утриманні трьох дітей, один з яких є неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньою освітою, знятого з місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 призваному по мобілізації, у військовому званні «солдат»,

за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002124 від 18.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

встановив:

04.03.2026 старший слідчий СВ відділу поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що військовослужбовець військової частина НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 09:00 год. 27.06.2023 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) тривалістю понад три доби та перебував поза її межами до моменту добровільної явки 04.03.2026 до відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Ак. Кучера, 5.

Відтак, з 27.06.2023 солдат ОСОБА_4 , проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами місця служби приховував.

Під час незаконного перебування за межами військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

04.03.2026 слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського РУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборону Західного регіону ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

04.03.2026 на підставі абз. 10 п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, бо заявлені ризики існують та мають високий рівень ймовірності настання, а більш м`які запобіжні заходи не в силі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому старший слідчий СВ відділу поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з даним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 визнав обґрунтованість підозри, пояснив, що не повертався у військову частину за станом свого здоров`я, проходив додаткове медичне обстеження, однак має намір в подальшому проходити військову службу, просить визначити йому заставу.

Сторона захисту, адвокат ОСОБА_5 не заперечує щодо пред`явленої підозри, однак просить встановити розмір застави як альтернативний запобіжний захід задля забезпечення можливості проходження підозрюваним військової служби.

Суд, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002124 від 18.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

04.03.2026 слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського РУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборону Західного регіону ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за яке кримінальним законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що у відповідності до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів.

04.03.2026 в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 затримано в порядку п.6 абз.10 ч. 1 ст. 615 КПК України, за вчинення злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно положень ст.177КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які визначені статтею 178 КПК України.

Частиною 1 ст.194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим злочину; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними доказами, а саме: повідомлення про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України, який слугував підставою внесення відомостей до ЄРДР; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 130 від 29.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом обшуку від 04.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;повідомленням про підозру ОСОБА_4 , та іншими матеріалами кримінального провадження.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львів, громадянин України, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, одружений, має на утриманні трьох дітей, один з яких є неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньою освітою, знятий з місця реєстрації, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 призваному по мобілізації, у військовому званні «солдат», на посаді «стрільця стрілецького взводу стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 , в подальшому переведений у військову частину НОМЕР_1 , безпосередньо брав участь в заходах необхідних для забезпечення захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Як вбачається, однією з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ знову наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання й що це передбачено п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлений свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За положеннями ч. 2ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбаченихчастиною четвертоюцієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З огляду на наведене, вирішуючи питання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, яке відносяться до тяжких злочинів, оскільки таке вчинено в умовах воєнного стану, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що останній, у разі доведення його вини у суді, будучи обізнаним про безальтернативне покарання, що йому загрожує за вчинений злочин для уникнення покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може полишити місце свого проживання, виїхати в іншу область або за територію України, де буде переховуватись від суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; що підозрюваний тривалий час переховувався з метою ухилення від проходження військової служби, може надалі вчиняти нові злочини, у тому числі корисливі або продовжити вчиняти злочини пов`язані із ухиленням від проходження військової служби за мобілізацією під час дії воєнного стану; інші обставини, слідчий суддя вважає, що підозрюваному ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів оскільки, інший, менш суворий запобіжний захід не усуне ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ч.8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Обираючи підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, під час дії воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти Української Держави та Українського Народу та спрямоване на грубе порушення суспільних відносин у сфері несення військової служби, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, з часу застосування запобіжного заходу до підозрюваного не зменшилися.

Таким чином, зазначені обставини дають підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, з часу застосування запобіжного заходу до підозрюваного не зменшилися, а тому застосування запобіжних заходів не пов`язаних з утриманням підозрюваного під вартою, не попередить вчинення ним нових злочинів, не забезпечить його належної поведінки та виконання ним процесуальних рішень суду, а тому з врахуванням вказаного слідчий суддя вважає за необхідне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою згідно вимог ч. 1 ст. 197 КПК України в межах 60 днів.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за можливе одночасно визначити розмір заставиз огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави. В ухвалі слідчого судді зазначаються обов`язки, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п.2 ч.5 ст. 182 КПК України застава щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого с.5 ст. 407 КК України ,я ке відносяться до тяжких злочинів.

Тому з врахуванням вимог зазначених в ч. 4 ст. 182 КПК України, а також те, що підозрюваний та його захисник не заперечують щодо обґрунтованості підозри, проте просять суд визначити заставу, яка б дозволила підсудному в подальшому проходити військову службу, слідчий суддя вважає, що підозрюваному, слід визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560,00 грн., оскільки такий розмір буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам, а також буде пропорційним, співмірним заходом.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з 04 березня 2026 року по 02 травня 2026 року включно, із визначенням застави в розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 66 560,00гривень.

У випадку внесення підозрюваним застави, покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та в подальшому до суду;

- не відлучатися за межі міста Львова, без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками в межах даного кримінального провадження.

Строк дії ухвали рахувати з 04 березня 2026 року по 02 травня 2026 року включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Вручити копію ухвали учасникам процесу та скерувати начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань №19» - для відома та виконання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 09.03.2026року.

Слідча суддя ОСОБА_1