Справа № 643/3122/26
Провадження № 1-кс/643/1708/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0002558 від 04.09.2025,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2026 до Салтівського районного суду міста Харкова надійшло зазначене клопотання прокурора.

З клопотання та наданих до нього матеріалів слідує, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції №2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню №0002558 від 04.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню встановлено, що 04.09.2025 до ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшли матеріали ЖЕО 45277 від 03.09.2025 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області про те, що 03 вересня 2025 року, в кімнаті огляду речей ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 під час перевірки посилки, яка надійшла заарештованому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відправника ОСОБА_5 з відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 адреси АДРЕСА_2 , виявлено речовину, ззовні схожу на наркотичний засіб.

16.02.2026 року було направлено клопотання слідчому судді Салтівського районного суду м. Харкова про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3

16.02.2026 року було отримано ухвалу слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

17.02.2026 в період часу з 06:38 години по 09:34 годину за адресою: АДРЕСА_3 було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_4 по справі №643/2790/26, провадження № 1-кс/643/1622/26. Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено:

- дві скляні трубки пипетки зі слідами кіптяви

- два полімерні пакети всередині яких міститься речовина білого кольору кристалічної форми

- мобільний телефон марки «Redmi», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 .

- мобільний телефон марки «Huawei», IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , з сім картою НОМЕР_6 .

- лампа зі слідами кіптяви та горіння

- чорна шкатулка всередині якої містяться використані шприці у кількості 10-15 штук

- три фрагменти скляної трубки пипетки із слідами кіптяви

Мобільні телефони марки «Redmi», марки «Huawei» належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Чорна шкатулка всередині якої містяться використані шприці у кількості 10-15 штук, три фрагменти скляної трубки пипетки із слідами кіптяви належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .. Лампа зі слідами кіптяви та горіння належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ). Інше майно було вилучено з квартири, якою користується на постійній основі ОСОБА_8 .

Вилучене вищевказане майно під час обшуку було визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги, що вищевказане майно буде використане у кримінальному проваджені в якості речових доказів, з метою збереження речових доказів та позбавлення можливості його знищення або переховування є необхідність у накладенні арешту.

Прокурор у судове засідання не з`явився.

Власники майна у судове засідання не з`явилися, повідомлявся належним чином, згідно відомостей наданих прокурором у клопотанні.

Підстав для визнання явки прокурора чи власників майна обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановив таке.

Слідчим відділом Харківського районного управління поліції №2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню № 0002558 від 04.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Вказані обставини стороною обвинувачення доведені.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди вчиненого кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату.

Відтак, всі обставини проаналізовані та досліджені в сукупності, свідчать про можливість і необхідність накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на речі та предмети, які були виявлені та вилучені 17.02.2026 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: дві скляні трубки пипетки зі слідами кіптяви, два полімерні пакети всередині яких міститься речовина білого кольору кристалічної форми, мобільний телефон марки «Redmi», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Huawei», IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , з сім картою НОМЕР_6 , лампа зі слідами кіптяви та горіння, чорна шкатулка всередині якої містяться використані шприці у кількості 10-15 штук, три фрагменти скляної трубки пипетки із слідами кіптяви.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_9