Справа № 274/1748/26
Провадження № 1-кс/0274/373/26
У Х В А Л А

Іменем України

"12" березня 2026 р. м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0002369 від 26.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крилівка, Андрушівського р-ну, Житомирської обл., громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -

в с т а н о в и в:

12.03.2026 слідчий СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Обґрунтування клопотання

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до №0002369 від 26.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

12.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Необхідність обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту слідчим мотивовано доведенням обґрунтованої підозри скоєння ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та наявними ризиками: переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Процедура, позиції учасників провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, просить застосувати до запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вказав, що він залишив військову частину 09 квітня 2024 року, оскільки за станом здоров`я не міг продовжувати проходити службу.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Вважає, що зазначені у клопотання ризики прокурором не доведено. Увесь час його підзахисний перебував за місцем проживання. Крім того за місцем проживання підозрюваний має міцні соціальні зв`язки. Просить визначити заставу.

Кримінально-процесуальне законодавство

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

...

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті ( ч. 2 ст. 177 КК України)

За положеннями статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно вимог статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За правилами ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109- 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437- 442 Кримінального кодексу України.

Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

На підставі долучених до клопотання документів встановлено, що СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002369 від 26.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

12.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до пред`явленої ОСОБА_5 підозри досудовим розслідуванням встановлено, що 01.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, ОСОБА_5 призвано на військову службу за призовом під час проведення загальної мобілізації та направлено для проходження військової служби у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2022 №53, старшого солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого водія-гранатометника автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.03.2024 №1255, старшого солдата ОСОБА_5 виведено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

У відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Пропозиції щодо введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях на розгляд Президентові України подає Рада національної безпеки і оборони України.

У разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, підлягає негайному оголошенню через засоби масової інформації або оприлюдненню в інший спосіб.

У разі оголошення Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Верховна Рада України збирається на засідання у дводенний строк без скликання та розглядає питання щодо затвердження указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у порядку, встановленому Конституцією України та Регламентом Верховної Ради України.

В разі оголошення Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях керівники органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності зобов`язані сприяти негайному прибуттю народних депутатів України на засідання Верховної Ради України та здійсненню їхніх повноважень.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, офіційно оприлюднюється разом із законом щодо затвердження такого указу Президента України та набирає чинності одночасно з набранням чинності таким законом.

Воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.

До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022, який затверджено Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, на всій території України введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Тобто, воєнний стан в Україні введено із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб Указом Президента України № 64/2022, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ 24.02.2022 (з наступними змінами), та станом на 09.04.2024 воєнний стан припинений або скасований не був.

Так, старший солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Відповідно до вимог ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Однак, старший солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 09.04.2024 близько 13:00 години самовільно залишив пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 12.03.2026, коли був затриманий працівниками Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області за адресою: АДРЕСА_1 , чим закінчив вчинення злочину.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_5 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, доводиться долученими до клопотання матеріалами, а саме:

- повідомлення про кримінальне правопорушення від 12.04.2024;

- актом службового розслідування, проведеного військовою частиною НОМЕР_1 щодо самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_5 ;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2022 №53 про зарахування до списків особового складу, на всі види забезпечення та призначення на посаду ОСОБА_5 ;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.03.2024 №1255 про виведення ОСОБА_5 у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 ;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2024 №104 про зняття ОСОБА_5 з забезпечення у зв`язку із самовільним залишенням військової частини;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.04.2024 №1439 про результати службового розслідування;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.07.2024 №151-РС про призупинення військової служби ОСОБА_5 ;

- довідкою військово-лікарської комісії від 05.01.2025 №137 про придатність ОСОБА_5 до військової служби;

- витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.03.2022 №32 про призов ОСОБА_5 по загальній мобілізації

Постановою керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону доручено здійснення досудового розслідування даного кримінального правопорушення слідчим Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області.

Згідно з протоколом затримання від 12.03.2026 ОСОБА_5 затримано о 05-53 год 12.03.2026.

Відповідно до службової характеристики на ОСОБА_5 за місцем служби він характеризується негативно, схильний до порушення військової дисципліни.

Відповідно до довідки про судимість ОСОБА_5 був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України, судимості погашені.

Відповідно до медичних документів на обліку у лікаря нарколога ОСОБА_5 не перебуває, за психіатричною допомогою не звертався.

02.01.2025 ОСОБА_5 звертався до КПН «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, йому встановлено діагноз психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, гостра алкогольна інтоксикація.

ОСОБА_5 перебував на лікуванні у КПН «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради із 23.02.2024 до 04.03.2024 із діагнозом тривожно-депресивний розлад з інсомнією внаслідок тривалою психотравмуючої ситуації.

Із 06.02.2024 до 11.03.2024 та із 12.03.2024 до 01.04.2024 ОСОБА_5 перебував на лікуванні у КНП «ГВВ» ЖОР із діагнозом вегегето-судинна дистонія внаслідок ЧМТ, струсу головного мозку (МВТ- 22.04.22р, 17.07.23р), астено-цефалгічний синдром. Післятравматична невропатія лівого променевого нерву (МВТ, ВОСП м`яких тканин лівого плеча 17.07.23р), парез лівої кисті, порушення функції лівої кисті.

Оцінюючи наявні у справі матеріали та встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини, слідчий суддя вважає доведеними зазначені у клопотанні ризики.

Ризиком у контексті кримінального процесуального законодавства є певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»§58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений, серед іншого, можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Вказаний факт, суть підозри, а також відсутність міцних соціальних зв`язків доводить, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду.

Також є доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на особу підозрюваного, суть пред`явленої підозри, зокрема те, що підозрюваний відсутній за місцем проходження військової служби понад півтора роки.

Слідчий суддя також враховує положення ч. 8 ст. 176 КПК України, відповідно до якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 цієї статті тобто тримання під вартою.

Тому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри, встановлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, виходячи із положень ч. 8 ст. 176 КПК України слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та доведеність того, що до ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За положеннями п. 2 ч. 5 ст. 182 ЦПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного, тяжкість пред`явленої підозри, стан здоров`я підозрюваного, слідчий суддя визначає підозрюваного заставу в розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, при сплаті якої він звільняється з-під варти та покладає на обов`язки, визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі сплати ним такої застави.

Керуючись статтями 3, 176-177, 182, 183, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 -задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 10 травня 2026 року.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 83 200 грн, яка може бути внесена на депозитний рахунок суду для внесення застави (реквізити для сплати застави: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26278626, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0000277, призначення платежу вказати, хто і за що платить, справа № 274/1748/26 Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області), при сплаті якої строком на 2 місяці покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із с. Крилівка, Бердичівського району, Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити, що з моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а у разі їх невиконання, внесені у якості застави кошти звертаються в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, а підозрюваним у той же строк із дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1