КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 355/2626/25 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2007/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою процесуального керівника у кримінальному провадженні №0002639 - прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 25 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 25 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обрано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого,запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту у період часу з 22 годин до 06 годин за місцем проживання: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці з моменту винесення ухвали, без застосування електронних засобів контролю.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого; не відлучатися з місця обрання домашнього арешту без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Контроль за виконанням ухвали суду про домашній арешт відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покладено на Шевченківське управління поліції ГУНП в місті Києві.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, процесуальний керівник у кримінальному провадженні №0002639 - прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 25.12.2025 у справі №355/2626/25 про відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 скасувати, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, без права внесення застави.

На обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що вважає вказану ухвалу слідчого судді необгрунтованою, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню у зв?язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального процесуального Закону.

Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її з наведених в ній підстав, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002639 від 22 листопада 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 01.11.2024 року у ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 виник умисел наживи за рахунок незаконного збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, та незаконного утримування місця для незаконного виготовлення та виробництва наркотичного засобу, за наступних обставин.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, за обставин, встановити які досудовим розслідування не представилось можливим, діючи всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009, у точний час, встановити який під час досудового розслідування не представилось можливим, але не пізніше 01.11.2024, використовуючи лабораторне обладнання, а саме: електричні прилади (LED-фітосвітильники, вентилятори, кондиціонери, осушувач повітря), прилади системи вентиляції, шланги для поливу, вугільні фільтри, які попередньо придбали у невстановленої особи, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваних ними дій та передбачаючи негативні наслідки у зв?язку з їх вчиненням, обладнали за адресою: АДРЕСА_2 , лабораторію з вирощування рослин конопель.

В подальшому, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , впродовж часу з 02 листопада 2024 року по 22 листопада 2024 року, використовуючи вищевказане лабораторне обладнання, за адресою: АДРЕСА_2 , утримували місце для незаконного виготовлення та виробництва наркотичного засобу, де в подальшому систематично виготовляли вище вказані наркотичні засоби, які обмежені в обігу.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в утриманні місця для незаконного виробництва та виготовлення наркотичного засобу, з корисливих мотивів, групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на отримання єдиного злочинного результату, а саме систематичного збуту з корисливих мотивів наркотичних засобів, впродовж часу з 02 листопада 2024 року по 22 листопада 2024 року, організував незаконний посів та вирощування рослин конопель з метою збуту.

Так, впродовж листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , реалізуючи свій злочинний умисел на незаконний посів та незаконне вирощування рослин конопель, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, придбав насіння конопель, у невстановленій кількості та невстановленою масою, з метою подальшого посіву та вирощування, без відповідного на те дозволу, в порушення вимог ст. ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15 лютого 1995 року та Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року.

У подальшому, ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , у підвальному приміщенні, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 здійснили посів та вирощування, за допомогою лабораторного обладнання, а саме: гофрового повітроходу, двох настінних вентиляторів, металевих ємностей з електроприводом, електричних дротів, шлангів для поливу зі з?єднувальними елементами, вентилятору з повітроводом, електричного модулю з вентиляторами, системи фільтрів для води, шість LED-фітосвітильників, двох мобільних кондиціонерів, осушувачів повітря, вугільних фільтрів, які за своїми характеристиками можна використати для вирощування в штучних умовах нарковмісних рослин не менше ніж 56 рослин конопель у заздалегідь підготовленому приміщенні, з метою подальшого збуту.

При цьому, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 здійснювали різні заходи по вирощуванню посіяних ними не менше ніж 180 рослин конопель, а саме: культивування, підживлення та полив до 22 листопада 2024 року, тобто до моменту проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: гофровий повітрохід, два настінних вентилятори, металеві ємності з електроприводом, електричні дроти, шланги для поливу зі з`єднувальними елементами, вентилятор з повітроводом, електричний модуль з вентиляторами, систему фільтрів для води, шість LED-фітосвітильників, два мобільних кондиціонери, осушувач повітря, вугільні фільтри, які за своїми характеристиками можна використати для вирощування в штучних умовах нарковмісних рослин, а також рослини в горщиках в кількості 180 штук різного розміру.

Надані на дослідження 56 (п`ятдесят шість) рослин зеленого кольору з коренями відносяться до рослин роду коноплі (Cannabis).

Таким чином ОСОБА_7 підозрюється у незаконному вирощуванні конопель, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , реалізуючи свій злочинний умисел, використовуючи лабораторне обладнання, яке попередньо придбано у невстановленої особи, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваних ними дій та передбачаючи негативні наслідки у зв?язку з їх вчиненням, обладнавши у підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , лабораторію з вирощування рослин конопель, виготовляли, а саме: зрізали листя рослин, після чого їх висушували та подрібнювали, впродовж періоду часу з 02 листопада 2024 року по 22 листопада 2024 року наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, який зберігали за вказаною адресою з метою збуту.

Так, 22 листопада 2024 року, за адресою: АДРЕСА_2 , проведено обшук під час якого виявлено та вилучено: пластикову ємність та поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, є наркотичним засобом та рослиною, обіг якого обмежено - канабісом, загальною масою 3 858, 59 г, що є особливо великим розміром.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування чи розфасування, поведінка суб`єкта злочину, якщо особа сама наркотичні засоби чи психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх, тощо.

Канабіс, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 1 наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ» - наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному виробництві, виготовленні, зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

23 грудня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ст. ст. 2, 9, 28, 42, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України.

24.12.2025 року старший слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Баришівського районного суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

В обґрунтування вимог даного клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий зазначила, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

1). Рапортом оперативних співробітників ГУ «Д» ДЗНД СБ України з приводу отримання ними оперативної інформації щодо незаконного виготовлення та зберігання наркотичного засобу - «марихуани» роду конопель групою осіб, на території приватного домоволодіння, розташованого у Броварському районі Київської області, а саме в садовому товаристві «Родзинка», вул. Польова, буд. №5, в підвальних приміщеннях.

2). Рапортом оперативних співробітників ВКП Броварського РУП ГУНП в Київській області.

3). Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 .

4). Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 .

5). Протоколом допиту свідка ОСОБА_18 .

6). Протоколом допиту свідка ОСОБА_19 .

7). Протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

8). Постановою про визнання речовим доказом та приєднання речових доказів до матеріалів кримінального провадження.

9). Протоколами допиту свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

10). Протоколом огляду предмету (перегляд відеозаписів) в рамках кримінального провадження.

11). Висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів.

12). Висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів.

13). Висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів.

14). Висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів.

15). Висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів.

16). Висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів.

17). Висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів.

18). Висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів.

19). Протоколом допиту свідка ОСОБА_22 .

20). Висновком експерта за результатами проведення судової портретної експертизи.

21). Повідомленням про підозру вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1

22). іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме: - п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 , обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, а відтак розуміючи, що у разі визнання його винним у вчиненні вказаних злочинів йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі, через що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей та предметів, що мають істотне значення для встановлення усіх обставин вчинених кримінальних правопорушень;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - обгрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у вказаному проваджені, які надавали викривальні покази щодо нього, оскільки йому відомо їхні місця проживання, роботи та контактні телефони, а відтак підозрюваний, перебуваючи на свободі матиме можливість незаконно впливати на них, таким чином перешкоджати повному та об`єктивному проведенню досудового розслідування;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - обгрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто незаконно впливати на осіб, які на теперішній час не допитані як свідки, однак яким можуть бути відомі відомості щодо обставин даного кримінального правопорушення;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - обгрунтовується тим, що наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне: зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України; підозрюваний ОСОБА_7 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, то ж тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , так як інші запобіжні заходи неспроможні запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного, він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Неможливе і застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 25 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обрано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого,запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту у період часу з 22 годин до 06 годин за місцем проживання: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці з моменту винесення ухвали, без застосування електронних засобів контролю.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого; не відлучатися з місця обрання домашнього арешту без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Контроль за виконанням ухвали суду про домашній арешт відносно ОСОБА_7 , 22 вересня 2000 року, покладено на Шевченківське управління поліції ГУНП в місті Києві.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатніпідстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частин 1-4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя вважав, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується обгрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

1). Рапортом оперативних співробітників ГУ «Д» ДЗНД СБ України з приводу отримання ними оперативної інформації щодо незаконного виготовлення та зберігання наркотичного засобу - «марихуани» роду конопель групою осіб, на території приватного домоволодіння, розташованого у Броварському районі Київської області, а саме в садовому товаристві «Родзинка», вул. Польова, буд. №5, в підвальних приміщеннях.

2). Рапортом оперативних співробітників ВКП Броварського РУП ГУНП в Київській області.

3). Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 .

4). Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 .

5). Протоколом допиту свідка ОСОБА_18 .

6). Протоколом допиту свідка ОСОБА_19 .

7). Протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

8). Постановою про визнання речовим доказом та приєднання речових доказів до матеріалів кримінального провадження.

9). Протоколами допиту свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

10). Протоколом огляду предмету (перегляд відеозаписів) в рамках кримінального провадження.

11). Висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів.

12). Висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів.

13). Висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів.

14). Висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів.

15). Висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів.

16). Висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів.

17). Висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів.

18). Висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів.

19). Протоколом допиту свідка ОСОБА_22 .

20). Висновком експерта за результатами проведення судової портретної експертизи.

21). Повідомленням про підозру вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1

22). іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

При цьому, слідчим суддею обґрунтовано визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Так, слідчим суддею вірно зазначено про те, що при оцінюванні ризику впливу на свідків та інших підозрюваних слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, та обвинуваченими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).За таких обставин, ризик впливу на свідків та на підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 з метою уникнення чи пом`якшення покарання, може створити штучні докази чи підбурити осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій, що у своїй сукупності створює та встановлює обґрунтований ризик, у даному кримінальному провадженні.

Доведеним є і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, у нього відсутні законні джерела доходів, що об`єктивно вказує на можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що ризик переховування підозрюваного ОСОБА_7 прокурором не доведений, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_23 , яка є інвалідом 2-гої групи, за тривалий час розслідування кримінального провадження, ним не було вчинено дій щодо переховування від органів досудового розслідування.

Такі висновки слідчий суддя зробив, враховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного та з врахуванням того, що останній підозрюється у вчиненні злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При цьому, як вірно встановлено слідчим суддею, під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням даних про особу підозрюваного та конкретних обставин інкримінованих йому кримінальних правопорушень, інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, наведеним слідчим у клопотанні, не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу.

З такими висновками погоджується колегія суддів, та звертає увагу на недоведеність слідчим у клопотанні та прокурором під час апеляційного розгляду тих обставин, що заявлені органом досудового розслідування ризики мають такий ступінь небезпеки, якому зможе запобігти лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи наявність у ОСОБА_7 сталої репутації, постійного місця проживання, матері на утриманні, яка має інвалідність, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дослідив всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, обґрунтовано застосував щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме, у виді домашнього арешту у певний період доби.

Доводи, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі стосовно обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, враховані слідчим суддею при прийнятті рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, який, на думку колегії суддів, співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину, та підстав вважати його занадто м`яким колегія суддів не вбачає.

При цьому, апеляційна скарга прокурора не містить та прокурором не наведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення та особи підозрюваного, запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби не зможе запобігти встановленим у кримінальному провадженні ризикам.

Як встановлено колегією суддів, ні в самому клопотанні слідчого, ні прокурором в судовому засіданні, не було наведено переконливих та достатніх підстав для підтвердження необхідності застосування до ОСОБА_7 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Зокрема, клопотання слідчого не містить переконливого обґрунтування припущень про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби узгоджується з матеріалами справи та відповідає законній меті застосування запобіжного заходу.

ЄСПЛ наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями).

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, слідчому судді належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що і було зроблено слідчим суддею, з обґрунтуванням прийнятого рішення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , в їх сукупності, при цьому, застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як домашній арешт в певний період доби із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 196, 372 КПК України, та містить обґрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, з урахуванням змісту повідомленої ОСОБА_7 підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, особи підозрюваного, а також враховуючи обставини кримінального провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби - без змін, оскільки, на думку колегії, саме такий запобіжний захід у повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу процесуального керівника у кримінальному провадженні №0002639 - прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 25 грудня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4