Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/476/26

Номер провадження: 1-кс/511/134/26

17.02.2026 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Велика Михайлівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, з середньою освітою, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , студента вищого навчального закладу ОДАУ, 1 курс, ФОП, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину та батька, який є особою з інвалідністю третьої групи, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України

Учасники розгляду клопотання:

прокурор ОСОБА_4

слідчий ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6 (дистанційно)

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обґрунтування клопотання сторони обвинувачення.

У невстановлений час та в невстановленому місці у ОСОБА_5 , який використовує у мобільному застосунку «Telegram» акаунт « ОСОБА_7 » з ім`ям користувача ОСОБА_8 виник прямий корисливий злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб віком від 18 до 60 років щодо яких діють обмеження на виїзд за кордон за грошову винагороду.

З метою реалізації свого злочинного плану, спрямованого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, відносно яких діють обмеження щодо виїзду за кордон на період дії воєнного стану, поза пунктів пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова, діючи з метою особистого збагачення, розуміючи, що він самостійно виконати дії, пов`язані з незаконним переправленням осіб через державний кордон України, один не зможе та йому потрібні співучасники, ОСОБА_5 , у січні 2026 року, більш точний час та місце в ході досудового розслідування не встановлено, вступив у попередню змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка використовує акаунт ім`я користувача ОСОБА_9 месенджері «Telegram», а також невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка використовує акаунт « ОСОБА_10 » з іменем користувача ОСОБА_11 месенджері «Telegram» та іншими наразі невстановленими особами, з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза визначеними державними пунктами пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова, за грошову винагороду, у зв`язку з чим вони розподілили між собою ролі для досягнення злочинного результату.

Відповідно до попереднього узгодженого злочинного плану невстановлена досудовим розслідуванням особа в месенджері «Telegram», яка використовує акаунт ім`я користувача ОСОБА_9 , розповсюджувала інформацію про те, що за грошову винагороду має можливість «допомогти» заінтересованим в цьому особам перетнути державний кордон України поза визначеними державними пунктами пропуску громадян (далі - «клієнт») та залишити територію України.

Невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка використовує акаунт «ОСОБА_10» з іменем користувача ОСОБА_11 після того, як знаходився «клієнт», інформував про вартість незаконної «послуги» у розмірі 8000 доларів США, умови та подальші інструкції щодо незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова.

У свою чергу, ОСОБА_5 виконуючи роль організатора, здійснював взаємодію між невстановленими досудовим розслідуванням особами, які використовують акаунт з ім`ям користувача ОСОБА_9 та акаунтом « ОСОБА_10 » з іменем користувача ОСОБА_11 , надавав їм методичні рекомендації щодо інструктажу «клієнтів», а також підшукував «перевізників», які здійснювали транспортування «клієнта» до обумовленої точки в межах Одеської області, з якої він особисто забирав та транспортував до найближчої «точки» до державного кордону України, та, після отримання грошової винагороди, мав організувати зустріч між «клієнтом» та «провідником» річкового шляху.

На виконання своєї ролі, з метою реалізації спільного злочинного плану, невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка використовує акаунт ім`я користувача ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, протягом січня 2026 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, через месенджер «Telegram» підшукала громадянина України призовного віку ОСОБА_12 , який після контакту з особою, яка використовує акаунт ім`я користувача ОСОБА_9 виявив бажання співпрацювати з правоохоронними органами та викрити злочинців.

Використовуючи месенджер «Telegram» як засіб конспіративного зв`язку, особа обліковий запис у мобільному додатку «Telegram» під акаунт ім`я користувача ОСОБА_9 та невідома особа з акаунтом « ОСОБА_10 » з іменем користувача ОСОБА_11 , проінформували ОСОБА_12 щодо умов незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова.

Після згоди ОСОБА_12 щодо умов незаконного перетину державного кордону, ОСОБА_5 який використовує месенджер «Telegram» як засіб конспіративного зв`язку з акаунтом « ОСОБА_7 » з ім`ям користувача ОСОБА_8 , вищевказані невстановлені досудовим розслідуванням особинадали контакт ОСОБА_12 .

В подальшому ОСОБА_5 за допомогою месенджеру «Telegram» зателефонував ОСОБА_12 та узгодив час і місце зустрічі з метою організації у незаконному перетині державного кордону України поза пунктами пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова.

ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_12 , що він на автомобілі доставить його до місця перебування «перевізника» річковим шляхом, при цьому висловив вимогу надання йому грошових коштів у розмірі 8000 доларів США.

Надалі, 15 лютого 2026 року близько 16:00 години, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом та за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідування особами, організував транспортування ОСОБА_12 до АЗС «СОКАР» розташованій по вулиці Базовій, 18, Авангардівської територіальної громади Одеського району Одеської області, де ОСОБА_5 очікував прибуття ОСОБА_13 на транспортному засобі марки «Audi A4» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Після приїзду на АЗС «СОКАР» ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_5 і вони сіли до салону автомобіля марки «Audi A4», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , та вирушили в напрямку міста Біляївка Одеського району Одеської області.

Прибувши до міста Біляївка Одеського району Одеської області, близько 20:00 години ОСОБА_5 провів ОСОБА_12 до місця зустрічі з «перевізником» по річковому шляху, що знаходиться за межами міста Біляївка, за координатами 46.4690227, 30.1896683, на відстані 5 км від державного кордону України та отримав від ОСОБА_12 грошову винагороду у розмірі 8000 доларів США, після чого був викритий співробітниками правоохоронних органів, які проводили оперативний супровід у межах контролю за вчиненням злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, кваліфікованого як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Водночас, у ході проведення досудового розслідування встановлено ряд ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а саме:

-підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З метою запобігання встановлених у ході досудового розслідування ризикам та виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, сторона обвинувачення вважає необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 120 розмірів прожиткових мінімумів для не працездатних осіб, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.

Стислий виклад позиції учасників розгляду клопотання.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили задовольнити.

Захисник підозрюваного та підозрюваний просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або зменшити розмір застави.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000025 від 07 січня 2026 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

1. Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», слідчий суддя, враховуючи статті 8, 9 КПК України, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Із клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 наразі підтверджується фактичними даними, які містяться у долучених до клопотання документах, а саме:

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.01.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.02.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.02.2026;

-протоколом затримання ОСОБА_5 від 15.02.2026;

-протоколом обшуку від 15.02.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 16.02.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 16.02.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.02.2026;

-іншими матеріалами в сукупності.

2. Щодо наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Частина 1 статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо заявленого ризику про можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя зазначає, що існування зазначеного ризику обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 332 КК України за класифікацією є тяжкими.

Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК України.

Разом із цим, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частина 1, 2 статті 23, статті 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

У зв`язку з чим, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх.

Оцінюючи наявність ризиків щодо перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя бере до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству, а тому на даній стадії досудового розслідування зазначені ризики існують.

3. Вирішення питання щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, слідчий суддя враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, аргументи сторін, дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведено про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, для запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вказаний розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буте завідомо непомірним для нього, оскільки ЄСПЛ у своїй практиці наголошує на необхідності встановлення розміру застави, який не є надмірним і враховує індивідуальні обставини обвинуваченого. Зокрема, у справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ підкреслив, що розмір застави повинен визначатися з урахуванням особистості підсудного, його майнового стану та стосунків з поручителями.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України- задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів,в межах строку досудового розслідування, з моменту затримання, тобто з 15 лютого 2026 року по 15 квітня 2026 року (включно) з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Одночасно визначити розмір застави у межах 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2026 року) в сумі 399 360,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-прибувати до слідчого прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

-заборони спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000025 від 07 січня 2026 року, в тому числі, з ОСОБА_12 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, строк дії обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України - 15 квітня 2026 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1