Справа № 466/1788/26
Провадження № 1-кс/466/802/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області, Чемеровецького району, с. Вільхівці, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого, востаннє 22.03.2023 Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч. 3, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, та якого ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2024 звільнено умовно-достроково від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, на підставі ст. 81-1 КК України, за вироком Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 22.03.2023, з невідбутою частиною призначеного покарання 3 роки, 6 місяців, 11 днів, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000217 від 24.02.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.361 КК України

встановив:

25 березня 2026 року слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування клопотання зіслався на те, що в провадженні слідчого відділення Відділу поліції №1 ЛРУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження, яке зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000217 від 24.02.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.361 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 23.02.2026, приблизно о 18:22 год., перебуваючи за координатами GPS 49.8393612 N 24.0170125 E, а саме за адресою: м. Львів, вулиця Листопадового Чину, 26, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом вчинення незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, діючи умисно, шляхом обману та зловживання довірою представившись працівником банку отримав від ОСОБА_8 реквізити банківської картки, емітованої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 (рахунок № НОМЕР_2 ), CVV-код до неї, а також одноразовий код підтвердження, який надійшов на мобільний телефон ОСОБА_8 НОМЕР_3 із номера НОМЕР_4 , після чого, використовуючи вказані відомості та власний мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 15C, ІМЕІ НОМЕР_5 , IMEI2 НОМЕР_6 із сімкартою мобільного оператора Vodafone НОМЕР_7 , отримавши інформацію для зміни паролю до належного ОСОБА_8 облікового запису « НОМЕР_3 » в мобільному застосунку «Приват24», що призвело до несанкціонованої авторизації в обліковому записі потерпілої, отримання повного доступу до її банківських рахунків та, відповідно, до несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованих систем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України.

В подальшому ОСОБА_5 будучи раніше судимим, востаннє 22.03.2023 Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч. 3, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, та якого ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2024 звільнено умовно-достроково від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, на підставі ст. 81-1 КК України, за вироком Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 22.03.2023, з невідбутою частиною призначеного покарання 3 роки, 6 місяців, 11 днів, однак на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, повторно вчинив новий, умисний, корисливий, тяжкий злочин проти власності, а саме реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 14.09.2025, у період часу з 18:32 год. по 18:34 год., перебуваючи поблизу банкомату «10013-13» у відділенні АТ «ОщадБанк», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 9, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, реалізуючи свій злочинний намір, шляхом обману та вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислюваної техніки, видаючи себе за клієнта банку ОСОБА_8 , з використанням мережі Інтернет та мобільного телефону марки Xiaomi Redmi 15C, ІМЕІ НОМЕР_5 , IMEI2 НОМЕР_6 із сім картою мобільного оператора Vodafone НОМЕР_7 , а саме мобільного додатку інтернет-банкінгу «Приват24» маючи доступ до облікового запису « НОМЕР_3 » належного потерпілій ОСОБА_8 , а саме за допомогою сервісу безконтактної оплати «Google Pay» на вищевказаному пристрої, що підтримує функцію NFC (Near Field Communication), здійснив зняття готівкових коштів у банкоматі з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 (рахунок № НОМЕР_2 ) на загальну суму 8800 (Вісім тисяч вісімсот гривень), чим завдав потерпілій шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

23.03.2026 слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.1 ст.361 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколами тимчасового доступу, оглядами відеозаписів, допитом свідка, протоколом обшуку, протоколом затримання, а також іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування у їх сукупності.

Таким чином, зібрані в ході досудового розслідування докази у їх сукупності дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 обґрунтованою.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що:

наявні докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років;

вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, викладеній у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дає можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечує виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначений ризик підтверджується тим, що він є неодноразово судимою особою та підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. У разі встановлення його винуватості це покарання має реальний характер, що створює мотиви для уникнення кримінальної відповідальності. Усвідомлюючи невідворотність можливої суворої міри покарання, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, іншим чином перешкоджати встановленню істини або вчинити нове кримінальне правопорушення. З огляду на зазначені ризики, а також на те, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 може продовжувати злочинну діяльність або ухилятися від правосуддя, орган досудового розслідування вважає, що саме застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, досягнення мети кримінального провадження та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які неможливо усунути шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Беручи до уваги все викладене вище, наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_6 проти клопотання заперечив, вважає, що ризики належними доказами не підтверджені. Просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт або зменшити розмір застави у звязку з скрутним матеріальним становищем.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати до нього домашній арешт.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000217 від 24.02.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.361 КК України.

Так, ОСОБА_5 , підозрюється у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованих систем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України, а також ОСОБА_5 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Слідчим СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області із дотримання вимог ст. 208 КПК України 16 березня 2026 року фактично о 09:42 год. затримано ОСОБА_9 .

23.03.2026 слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.1 ст.361 КК України.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як вбачається, однією з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ знову наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання й що це передбачено п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному ОСОБА_5 . Така стверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколами тимчасового доступу, оглядами відеозаписів, допитом свідка, протоколом обшуку, протоколом затримання, а також іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування у їх сукупності.

Тому слідчий суддя вважає, що є достатньо доказів, які доводять обґрунтованість підозри, яка висунута ОСОБА_5 . Доведеність його вини у скоєнні інкримінованого злочину на цій стадії не перевіряється.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтованими є доводи слідчого та прокурора про те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка обізнана із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; крім цього, підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, не навчається, не одружений, не має на своєму утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей або осіб похилого віку, що свідчить про відсутність міцних соціально стримуючих факторів, які б створювали перешкоди для переховування від органу досудового розслідування; може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів; знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Тому, з метою виконання підозрюваним процесуальних обов"язків, визначених ст.177 КПК України, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити речі і документи, які у подальшому можуть бути визнані речовими доказами, незаконно впливати на потерпілого, свідків, у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, слід обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчим суддею оцінено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність достатності доказів, що свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_5 , і за наслідками розгляду клопотання про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено, що інший, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним обов"язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

При цьому, судом досліджено можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, та дійшов висновку щодо відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно положень ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов"язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов"язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 п. 2 ст.183 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Згідно ч.4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даному кримінальному провадженні, на переконання слідчого судді, підозрюваному ОСОБА_5 слід визначити заставу у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчим суддею, при цьому також враховуються документи, що характеризують підозрюваного, відомості про стан здоров`я та майнове становище підозрюваного.

Відтак, з врахуванням положень ст. ст. 182, 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133120,00 грн.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 193,194,196, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарання (№19)».

Дія ухвали закінчується 21 травня 2026 року включно.

У відповідності до положень ст. ст. 182, 183 КПК України визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133120,00 грн.(сто тридцять три тисячі сто двадцять) гривень.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області, прокурора, слідчого судді та в подальшому до суду;

2) не відлучатися за межі м. Львова, без дозволу слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

6) не вчиняти інших кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_7 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 26 березня 2026 року о 17.00год. в приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова (м. Львів, вул. Січових Стрільців, 12).

Слідчий суддя ОСОБА_1