Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/364/2026 Справа № 641/1583/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року

Слідчий суддя Слобідського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2025 за №0000161 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Слобідського районного суду міста Харкова надійшло клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , в якому він просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 27.02.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1) Мобільний телефон марки «IPhone 7», IMEI: НОМЕР_1 , який поміщено до сейф-пакету № WAR1248676 та опечатано; 2) Договір виконання робіт № ЦПХ 1-2025 на 2 аркушах, який поміщено до сейф-пакету № WAR1248675 та опечатано.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального правопорушення №0000161 від 19.11.2025 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено факти вимагання неправомірної вигоди посадовими особами структурного підрозділу органу місцевого самоврядування за попередньою змовою групою осіб за безперешкодне виконання останнім функціональних обов`язків в рамках виконання договору.

26.02.2026 ухвалою слідчого судді Слобідського районного суду м. Харкова у справі № 641/1583/26, провадження № 1-кс/641/330/2026, надано дозвіл на проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі зазначеної ухвали 27.02.2026 прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 проведено обшук за вказаною адресою, в ході якого виявлено та вилучено: 1) Мобільний телефон марки «IPhone 7», IMEI: НОМЕР_1 , який поміщено до сейф-пакету № WAR1248676 та опечатано; 2) Договір виконання робіт № ЦПХ 1-2025 на 2 аркушах, який поміщено до сейф-пакету № WAR1248675 та опечатано. Власником вилученого майна є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого, зазначені предмети та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та приєднано до його матеріалів.

Прокурор вважає, що повернення вилученого майна негативно вплине на встановлення істини по кримінальному провадженню, встановлення усього кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим просить накласти арешт на вище зазначене майно, яке було вилучено під час обшуку.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, разом із клопотанням надав заяву, в якій клопотання про арешт майна підтримав, просив розглянути без його участі.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надійшла заява в якій вона просила розгляд клопотання провести за її відсутністю.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи, дійшов висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні в провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000161 від 19.11.2025 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

На підставі слідчого судді Слобідського районного суду м. Харкова від 26.02.2026 прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: 1) Мобільний телефон марки «IPhone 7», IMEI: НОМЕР_1 , який поміщено до сейф-пакету № WAR1248676 та опечатано; 2) Договір виконання робіт № ЦПХ 1-2025 на 2 аркушах, який поміщено до сейф-пакету № WAR1248675 та опечатано.

Як вбачається з протоколу обшуку від 28.02.2026 ОСОБА_4 не мала заяв, пропозицій та зауважень, щодо проведеного обшуку.

Постановами слідчого СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта ОСОБА_6 від 27.02.2026 вказані предмети визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження №0000161.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 1702 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вказане вище майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 170-173, 309, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2025 за №0000161 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення 27.02.2026 обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1) Мобільний телефон марки «IPhone 7», IMEI: НОМЕР_1 , який поміщено до сейф-пакету № WAR1248676 та опечатано; 2) Договір виконання робіт № ЦПХ 1-2025 на 2 аркушах, який поміщено до сейф-пакету № WAR1248675 та опечатано.

Визначити, що після проведення відповідних експертиз, зняття виявленої інформації на електронні носії спеціалістами (експертами) в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться в мобільному телефоні марки «IPhone 7», IMEI: НОМЕР_1 , для залучення до матеріалів кримінального провадження, а також проведення необхідних інших слідчих дій, слідчий та/або прокурор повинні передати на відповідальне зберігання вказане майно особі, у якої таке майно було вилучене, або власнику цього майна, та попередити таких осіб про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна, у разі відсутності інших підстав для неповернення такого майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1