УХВАЛА

10 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 2-41/97

провадження № 51-4541 зр19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28 січня 2026 року,

встановив:

Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду ухвалою від 28 січня 2026 року залишено без зміни ухвалу Черкаського апеляційного суду від

09 вересня 2025 року, якою відмовлено засудженому ОСОБА_4 у відновленні строку на подання касаційної скарги на постанову Черкаського обласного суду від 01 червня 2000 року та визнано касаційну скаргу такою, що не підлягає розгляду, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 - без задоволення.

06 лютого 2026 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Суду від 28 січня 2026 року, в обґрунтування якої зазначено, що йому не зрозуміло: чи виходив касаційний суд із наявності у матеріалах провадження повного масиву кримінальної справи № 2-41/97; чи визнано допустимим формування апеляційним судом висновків щодо неповажності причин пропуску строку за відсутності матеріалів даної справи; яку правову оцінку надано доводам касаційної скарги щодо необхідності витребування матеріалів кримінальної справи у повному обсязі; чи вплинули розбіжності у посиланнях на томи справи між апеляційною та касаційною інстанціями на повноту касаційної перевірки; яку правову оцінку надано доводам про державну перешкоду доступу до касаційного перегляду.

Перевіривши заяву засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення вказаного судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне її повернути, враховуючи наступне.

13 квітня 2012 року був прийнятий Кримінальний процесуальний кодекс України, який набрав чинності 19 листопада 2012 року, відповідно до якого, а саме пунктів 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду, розглядаються судами першої, апеляційної і касаційної інстанції в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених параграфом 3 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Судовий розгляд кримінальної справи за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 09 вересня 2025 рокуздійснювався та завершений за правилами і в порядку, передбаченому Кримінально-процесуальним кодексом України 1960 року, який не передбачав роз`яснення судових рішень.

Системне тлумачення кримінальних процесуальних норм глави 29 розділу ІV глави 32 розділу V, розділу ХІ КПК, Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147- VІІІ (розділу 4 § 3 перехідних положень) дає підстави до висновку, що до касаційних проваджень, закінчених до набрання чинності цим Кодексом, у частині роз`яснення судових рішень мають застосовуватися положення КПК 1960 року, де відсутні положення, які передбачають процедуру роз`яснення судового рішення.

Такий висновок зроблено у низці рішень Верховного Суду (наприклад, справа

№ 05-198к2001, провадження № 51-2889 зр19; справа № 1-10/02, провадження

№ 51-93 зр24; справа № 658/1015/17, провадження № 51-5608 зр18).

З урахуванням викладеного та керуючись пунктами 11, 15 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, Суд

постановив:

Заяву засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28 січня 2026 року повернути останньому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3