Провадження № 1-кп/638/1986/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004744 від 03.04.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця Запорізької області, Куйбишевського району, с. Шевченківське, громадянина України, неодруженого, з середньою-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, маючого військове звання «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 05.09.2024 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 1 року 25 днів пробаційного нагляду,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Захисник ОСОБА_4 заявила від імені обвинуваченого клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Обвинувачений клопотання підтримав та просив його задовільнити, підтвердив обставини інкримінованого йому діяння. Зазначив, що розуміє суть обвинувачення та підстави звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 401 КК України і погодився на останнє, а також закриття кримінального провадження

Прокурор в судовому засіданні погодилася з клопотанням сторони захисту, вважала, що його потрібно задовільнити, надала суду письмову згоду командування ВЧ НОМЕР_2 на продовження військової служби обвинуваченим у даній частині.

Суд заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи дійшов наступного.

Згідно обвинувального акту наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2025 солдата ОСОБА_5 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації та призначено на посаду гранатометника 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роди військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до приписів ст.ст. 2,4,24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент інкримінованого діяння обвинувачений вважається військовослужбовцем, який проходив військову службу за призовом під час мобілізації.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язують солдата ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9,11,16,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХГУ, військовослужбовець під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може іх вирішити до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199,216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

На підставі направлення військової частини НОМЕР_3 № 14 від 12.01.2025 солдата ОСОБА_5 направлено на лікування до ПХГ6 КМП ЦМЛ м. Ізюм.

Однак, 19.02.2025, після закінчення лікування, солдат ОСОБА_5 , будучи обізнаним із наведеними законодавчими актами та в порушення них, реалізуючи свій умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості продовжувати військову службу, в умовах воєнного стану, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, не прибув своєчасно на військову службу до місця дислокації підрозділу до АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

За час відсутності у розташуванні військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 , обов`язки з військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами місця служби, в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд, до 03.05.2025 - дня з`явлення останнього до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що здійснювало досудове розслідування в даному кримінальному провадженні.

01.08.2025 ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який судом продовжено до 12.10.2025.

07.08.2025 ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст.407 КК України самовільне залишення місця служби, військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану.

Встановлені вище обставини підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема матеріалами службового розслідування ВЧ НОМЕР_3 , витягом із наказу № 6 від 06.01.2025, копією направлення ПХГ6 КМП ЦМЛ м. Ізюм, характеристиками обвинуваченого, копіями доповідей, копією Акту службового рзслідування по факту неповернення після лікування до тимчасового розташування ВЧ НОМЕР_3 , судовими рішеннями.

Згідно довідки ІАС ОСОБА_5 не одноразово судимий, востаннє за ч. 1 ст. 125 КК України вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 05.09.2024.

Разом з тим, вказана довідка свідчить, що інших кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 407, 408 КК України під час дії воєнного стану обвинувачений не вчиняв.

Командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_6 надано письмову згоду на продовження проходження військової служби в даній частині солдатом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді стрілця-помічника гранатометника стрілецької роти 1 батальйону.

За станом здоров`я обвинувачений, як він повідомив, перешкод для продовження служби не має. На обліку у лікаря нарколога, як свідчить довідка, видана «Обласною клінічною наркологічною лікарнею» від 05.08.2025 не перебуває.

Судом з`ясовано, що обвинувачений добровільно звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності в порядку ч. 5 ст. 401 КК України, розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України та розуміє наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.ч.1 - 2 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Статтею 288 КПК України встановлено що, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Враховуючи, що обвинувачений в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності за ст.ст. 407, 408 КК України не притягався, добровільно виявив бажання повернутися на військову службу, прокурором подано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 на проходження обвинуваченим військової служби, клопотання сторони захисту слід задовільнити, обвинуваченого звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Оскільки ухвала про запобіжий захід припиняє свою дію у разі закриття кримінального провадження, згідно ст. 203 КПК України, обвинуваченого ОСОБА_5 слід звільнити з-під варти негайно в залі суду.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, речові докази, арешт майна відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 401, 407 КК України, ст.ст.284-286,288 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні з №0004744 від 03.04.2025 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України задовільнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України - для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження з №0004744 від 03.04.2025 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - закрити у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти, в залі суду негайно.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою суду законної сили невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 повідомити прокурора та суд про виконання даного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1