Провадження № 1-кс/752/8217/25
УХВАЛА

30 вересня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000650 від 14 серпня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 305,ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_16 ,

обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

встановив:

Голосіївським районним судом м. Києва здійснюється підготовче судове провадження у вищевказаному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_13 подав клопотання про відвід від участі у кримінальному провадженні головуючого судді ОСОБА_19 , мотивуючи тим, що, на думку обвинуваченого, суддя необґрунтовано відмовляє у задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, що викликає сумніви у неупередженості судді.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали клопотання.

Інші учасники з боку сторони захисту вважали, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що обвинувачений фактично не погоджується з процесуальними рішеннями судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-76 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Приймаючи присягу, суддя бере на себе зобов`язання, зокрема, безсторонньо, неупереджено та незалежно здійснювати правосуддя.

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі «Мироненко та Мартиненко проти України», де вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з усталеною практикою Суду застосування одного із цих критеріїв (підходів) або обох залежить від конкретних обставин, пов`язаних зі спірною поведінкою судді.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 3 травня 2007 року у справі «Бочан проти України» вказав, що Суд далі нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

З огляду на вищевказані норми для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно вказують на можливу упередженість судді.

Як убачається зі змісту заяви, обвинувачений не зазначив підстав, передбачених пунктами 1-3, п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, які би безумовно виключали участь судді ОСОБА_19 у даному кримінальному провадженні.

При цьому обставини, на які обвинувачений послалася як на підставу відводу, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді.

Так, за суб`єктивним критерієм сторона захисту не надала доказів наявності особистої упередженості судді ОСОБА_19 у даному кримінальному провадженні.

Щодо об`єктивного критерію, то сама по собі незгода сторони захисту з процесуальними рішеннями судді не свідчить про упередженість та небезсторонність судді ОСОБА_19 , а тому не може бути підставою для його відводу.

У випадку незгоди з рішеннями судді, ухваленими в межах даного кримінального провадження, учасники не позбавлені можливості оскаржити їх чи подати на них заперечення до судів вищої інстанції у встановленому процесуальним законом порядку.

Враховуючи викладене, заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 369, 372, 376 КПК, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_13 про відвід судді ОСОБА_19 від участі у кримінальному провадженні.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1