Провадження № 1-кп/752/2279/25
УХВАЛА

24 грудня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001452 від 16 квітня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

перекладача ОСОБА_12 ,

представника потерпілої ОСОБА_13 ,

встановив:

Голосіївським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 листопада 2025 року продовжено строки дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до 01 січня 2026 року включно.

Прокурор ОСОБА_14 звернулася з клопотаннями про продовження відносно обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, мотивуючи тим, що останні обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачені можуть переховуватись від суду, втому числі шляхом перетину кордону, впливати на потерпілу та свідків з метою зміни показів. При цьому, застосування більш м`яких запобіжних заходів не здатне запобігти вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурори ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора.

Представник потерпілої просила задовольнити клопотання.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 заперечив проти задоволення клопотання прокурора. Вказав на невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та відсутність ризиків у кримінальному провадженні. Наміру переховуватись від суду, впливати на потерпілу чи свідків у обвинуваченого немає. У обвинуваченого на праві оренди є житло у місті Києві. Належне виконання ним процесуальних обов`язків можливо забезпечити шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 також заперечив проти задоволення клопотання прокурора. Вказав, що клопотання не відповідає вимогам процесуального закону, оскільки подане без додатків. Наведені у клопотанні прокурора ризики є необґрунтованими та не підтвердженими доказами у справі. Запобігти переховуванню від суду та впливу на потерпілу і свідків можливо шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів. Просив відмовити у задоволенні клопотання або змінити запобіжний захід на менш суворий.

Захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 також заперечила проти задоволення клопотання прокурора. Вказала на необґрунтованість зазначених у клопотанні доводів. Наміру переховуватись від суду, впливати на потерпілу чи свідків у обвинуваченого немає. Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину не доведена. Клопотання прокурором подано без додатків. Застосування менш суворого запобіжного заходу здатне забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. Просила змінити запобіжний захід на менш суворий.

Обвинувачені підтримали захисників.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність продовження відносно обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 бвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої особи.

Про обґрунтованість підозри обвинувачених свідчить зміст обвинувального акта, реєстр матеріалів досудового розслідування, а також частково досліджені в судовому засіданні документи.

При цьому оцінка обґрунтованості підозри в даному випадку здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості обвинувачених. За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у ст. 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Судом не закінчено з`ясування фактичних обставин кримінального провадження та перевірку їх доказами, не досліджено всі документи сторони обвинувачення, не допитано свідків та обвинувачених.

Обвинувачені є іноземцями, не мають в Україні міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та проживання.

Враховуючи характер інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке їм загрожує у разі визнання винуватими, дані про особу обвинувачених, суд дійшов висновку про продовження існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, зокрема у випадку звільнення з-під варти обвинувачені з обґрунтованою ймовірністю можуть переховуватись від суду, в тому числі шляхом виїзду за межі України, незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою надання ними вигідних їм показань.

Наявність в обвинуваченого ОСОБА_8 на праві оренди житла у Київській області не зменшує існування вищевказаних ризиків.

Більш м`які запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, на даній стадії кримінального провадження, будуть недостатніми для запобігання вказаним ризикам, не забезпечать дієвості кримінального провадження та належного виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Застосування відносно обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, в даному випадку, виправдано наявністю справжніх інтересів суспільства, що не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання прокурором відповідних клопотань, що мало б наслідком залишення їх без розгляду чи відмову у задоволенні, судом не встановлено.

Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду. Стороною обвинувачення раніше було долучено до матеріалів судової справи зібрані під час досудового розслідування в якості доказів документи, судом розпочато їх дослідження, а тому долучення до клопотань прокурора додаткових матеріалів не є обов`язковим.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою підлягають задоволенню.

В силу приписів п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення обвинуваченим розміру застави суд не вбачає.

Керуючись статтями 177, 183, 199, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, до 21 лютого 2026 року включно.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів, до 21 лютого 2026 року включно.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 60 днів, до 21 лютого 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1