Справа № 214/1896/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 , засудженого вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2018 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, від призначеного покарання,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2025 року прокурорКриворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_4 , засудженого вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2018 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК Українидо 3 років позбавлення волі, від призначеного покарання, яке в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити. В обґрунтування свого подання прокурор зазначив, що вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2018 ОСОБА_4 було засуджено ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75КК України, із застосуванням ст.76 КК України, його було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців.

Так як втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки згідно Закону України №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», який набрав чинності 09 серпня 2024 року, викрадення чужого майна стало кримінально караним діянням, якщо його вартість становить понад два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим прокурором ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання через декриміналізацію вчиненого діяння, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, як вбачається зі змісту подання прокурора, засуджений знаходиться у розшуку у зв`язку з ухиленням від виконання вироку, що не є перешкодою для судового розгляду, враховуючи предметність подання прокурора.

Вислухавши позицію прокурора, дослідивши його подання з додатками та матеріали кримінального провадження № 0000227 від 28.01.2017, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон), яким змінено поняття «вартості вкраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки як ознаку складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, що призвело до часткової декриміналізації діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна.

До набрання чинності вказаним вище Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Так, підпунктом 169.1.1 ст.169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, а прожитковий мінімум встановлюється законом станом на 01 січня поточного року. Таким чином, зазначеним Законом крадіжки на суму, що не перевищують на момент вчинення правопорушення у 2024 році - 3028 грн., у 2023 році - 2684 грн., у 2022 році - 2481 грн., у 2021 році - 2270 грн., у 2020 році - 2102 грн., у 2019 році - 1921 грн., у 2018 році - 1762 грн., у 2017 році -1544 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду у постанові №0306/7567/12 вказала, що за загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ч.1 ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ст.5 КК України, згідно із ч.1 якої закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2018 ОСОБА_4 було засуджено ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, із застосуванням ст.76 КК України, його було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців.

Відповідно змісту вищезазначеного вироку суду 18.01.2017 ОСОБА_4 викрав майно, яке належить ПРАТ «ЦГЗК», а саме: лом чорного металу, загальною вагою 75 кг, загальною вартістю 350,63 грн., однак намагаючись зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном, був помічений та зупинений співробітниками служби охорони. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , ПРАТ «ЦГЗК» міг бути спричинений збиток на загальну суму 350,63 грн.

В подальшому ухвалою суду від 26.04.2019 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні ОСОБА_4 та його направлено до кримінально-виконавчої установи для відбування покарання згідно вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2018, яким він засуджений за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Однак вирок не був приведений до виконання, оскільки засуджений оголошений у розшук у зв`язку з ухиленням від виконання вироку, що підтверджено в судовому засіданні прокурором, на підставі оперативно розшукової справи №15719018, заведеної 30.10.2019.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, зважаючи на вищевикладене, приймаючи до уваги, що шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, за вчинення якого було засуджено ОСОБА_4 , менша, ніж встановлена нормою закону, який передбачає кримінальну відповідальність за вчинене засудженим діяння, суд приходить до висновку про задоволення подання прокурора про звільнення засудженого від призначеного покарання за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України через декриміналізацію вчиненого діяння.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст.4, 5, 74 КК України, ст.58 Конституції України, керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 , засудженого вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2018 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, від призначеного покарання - задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_4 , засудженого вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2018 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, від призначеного покарання через декриміналізацію вчиненого діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 21 жовтня 2025 року о 08 год. 45 хв.

Суддя ОСОБА_1