Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження 1-кп/641/749/2025 Справа № 641/5496/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року Слобідський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова матеріали кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000187 від 12.06.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, осіб похилого віку та неповнолітніх дітей на утриманні не має, на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1)25.03.2025 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

встановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 будучи судимим за кримінальне правопорушення, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, на шлях виправлення не став та протягом року після засудження за ст.309 КК України вчинив нове кримінальне правопорушення, злочин за наступних обставин. ОСОБА_4 , будучи особою яка вживає наркотичні засоби, діючи умисно, реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел, направлений на придбання та зберігання наркотичного засобу, для подальшого особистого вживання, без мети збуту, 11.06.2025 року близько 08 годин 30 хвилин, проходячи поблизу КПН « Міська клінічна лікарня № 13» ХМР, що розташована за адресою: м. Харків, пр. Аерокосмічний, 137, придбав у раніше невідомого йому чоловіка дві таблетки білого кольору. Розуміючи, що придбані таблетки містять у своєму складі «метадон», який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, ОСОБА_4 поклав їх до коробки з сірниками, яка була при ньому та яку він в подальшому поклав до правої кишені штанів, вдягнених на ньому, тим самим незаконно придбав ти почав зберігати при собі наркотичний засіб з метою подальшого особистого вживання, з мотивів реалізації особистих потреб, без мети збуту.

Протиправні дії ОСОБА_4 припинені працівниками поліції, які 11.06.2025 року в період часу з 09:56 до 10:15, під час огляду місця події, проведеного на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Харків, вул. Олександра Орлова, поблизу, буд.№2А, виявили та вилучили у останнього дві таблетки білого кольору, які згідно висновку експерта, містить у своєму складі метадон, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса метадону становить 0,0246г., 0,0245 г. загальна маса: 0,0491 г.

Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що діяння, пов`язані із придбанням, зберіганням, перевезенням, збутом психотропних речовин, включених до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, що здійснюються у порушення порядку, встановленого законодавством про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, є незаконними.

Згідно з вимогами ст. ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 1 наркотичних засобів» в «Таблиці 2» - метадон віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.

Проте, всупереч вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконно придбав та зберігав при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,0246 г., 0,0245г., загальною масою 0,0491 г.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні-злочині визнав повністю щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення наведені вище, зазначивши, що все відбувалося саме так, як викладено в обвинувальному акті та пояснив, що він дійсно 11.06.2025 року придбав наркотичну речовину для особистого вживання, поклав її до себе в карман одягу для подальшого особистого вживання без мети збуту, але був затриманий працівниками поліції.

ПоказанняОСОБА_4 є послідовними, логічними, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи та судом встановлено, що він вірно розуміє ці обставини, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, вислухавши думку учасників судового процесу та роз`яснивши їм правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин. Чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що винаОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і діїОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчиненого протягом року, після засудження за статтею 309 КК України.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, позиції сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так,ОСОБА_4 , раніше судимий, у лікаря нарколога та у лікаря психіатра на обліку не перебуває, за місце мешкання характеризується негативно.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає шире каяття .

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд приходить до висновку, щодо призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, при цьому суд вважає за можливе не призначати йому максимальне покарання, передбачене Законом.

Крім того, враховуючи, що обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно кримінальне правопорушення у період іспитового строку за попереднім вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.03.2025 року, суд, призначаючи остаточне покарання, керується положеннями ст. 71 КК України, при цьому, відповідно до ч.1 ст. 72 КК України, суд переводить менш суворий вид покарання обмеження волі у більш суворий позбавлення волі.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/121-25/15885-НЗПРАП від 25.06.2025 року в сумі 3 565 гривень 60 коп., судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/121-25/16237-НЗПРАП від 30.06.2025 року в сумі 3 565 гривень 60 коп., загальною сумою 7131.20 грн., згідно довідок експертної установи, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання щодо арешту на майно, накладеного в рамках даного кримінального провадження, вирішується судом в порядку, передбаченому ст.174 КПК України.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України - відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 615 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення -злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді ОДНОГО року ТРЬОХ місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71,72 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.03.2025 року , визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді ОДНОГО року ЧОТИРЬОХ місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з часу затримання ОСОБА_4 в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз в сумі 7 131 гривень 20 коп.

Арешт накладений ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 18.06.2025 року на тимчасово вилучене майно, а саме на дві таблетки білого кольору круглої форми-скасувати.

Арешт накладений ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 24.06.2025 року на тимчасово вилучене майно, а саме на фрагмент блістеру з двома таблетки білого кольору круглої форми-скасувати.

Речові докази: один експертний пакет № 6063765, один експертний пакет № 6116862, що знаходяться на зберіганні в Управлінні логістики та МТЗ ГУНП в Харківській області (квитанція № 2965 від 16.07.2025 року, квитанція № 2971 від 16.07.2025 року) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Слобідський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1