КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2025 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що, відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», Державне бюро розслідувань є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження безпосередньо і через територіальні управління, при цьому, згідно із п. 7 ч. 4 ст. 9 цього Закону, для забезпечення виконання завдань Державного бюро розслідувань утворено територіальне управління, розташоване у місті Хмельницькому, що поширює свою діяльність на Вінницьку, Житомирську, Рівненську, Хмельницьку та Чернівецьку області, і заяву ОСОБА_5 від 29.03.2025 було направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, зважаючи на що, в діях уповноважених осіб Державного бюро розслідувань відсутня бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 29.03.2025, тому відмовив у задоволенні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, у зв`язку з її постановленням з порушенням норм матеріального

_________________________________________________

Справа № 11-сс/824/6042/2025 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1

та процесуального права, просить її скасувати, а справу за скаргою повернути для розгляду по суті в суд першої інстанції з метою відновлення права на доступ до суду оскаржити бездіяльність слідчого.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що КПК України не передбачено обов`язкової вимоги щодо дотримання правил підслідності при зверненні із заявою про вчинення кримінального правопорушення та внесення відомостей за такою заявою до ЄРДР. Особа (заявник) може звернутися із заявою про вчинення кримінального правопорушення до будь-якого слідчого, дізнавача, прокурора, і вони мають внести відповідні відомості до ЄРДР, оскільки ст. 214 КПК України не містить вказівки і на можливість не вносити відомості, якщо кримінальне правопорушення не підслідне відповідному органу досудового розслідування. Питання щодо підслідності та подальшого здійснення досудового розслідування повинно вирішуватися після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зазначає, що з урахуванням вимог кримінального процесуального закону та судової практики, у слідчого судді не було підстав для залишення скарги без задоволення, оскільки скаргу суд по суті її вимог не розглядав, чим позбавив його права на оскарження до суду бездіяльності конкретного органу (особи).

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що оскаржувану ухвалу ухвалено без нього, а її копію надіслано йому із запізненням.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_5 та прокурор в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про поважність причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду не надсилали, при цьому в апеляційній скарзі ОСОБА_5 просив розглянути справу без його участі, а тому апеляційний суд, враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З наведеного слідує, що пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції підлягає поновленню за умови, що особа, яка подає таку скаргу ставить питання про його поновлення та доведе поважність причин його пропуску.

Враховуючи ті обставини, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2025 року була постановлена без участі сторін, а її копію, яка була направлена на електронну адресу, ОСОБА_5 було отримано 22 липня 2025 року, та з цього часу він отримав можливість ознайомитись з мотивами слідчого судді, а отже і підготувати обґрунтовану апеляційну скаргу, колегія суддів погоджується з його доводами про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження цієї ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим він підлягає поновленню.

Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_5 , то колегія суддів враховує наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Отже, доводи ОСОБА_5 про те, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає будь-яка заява, яка іменується заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону.

Спростовується вищенаведеним і твердження ОСОБА_5 , що слідчий, прокурор, не наділені повноваженнями давати оцінку змісту заяви на предмет викладення в ній інформації саме про вчинене кримінальне правопорушення.

Крім того, за вимогами закону бездіяльність, визначена в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, полягає зокрема у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про його вчинення.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 1 ст. 218 КПК України передбачено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Пунктом 5 Глави 2 Розділу I Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року, визначено, що облік кримінальних правопорушень, осіб, які їх учинили, проводиться за територіальним принципом їх вчинення (юрисдикцією місця вчинення кримінального правопорушення) або за визначенням прокурора відповідного рівня згідно з вимогами статті 218 КПК України.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно вказаної скарги, 29.03.2025 року ОСОБА_5 електронною поштою до Державного бюро розслідувань було надіслано заяву про вчинення кримінального правопорушення, відомості по якій до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено, у зв`язку з чим ОСОБА_5 просив слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань внести відомості про кримінальне правопорушення за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим, в наданих суду матеріалах наявний лист заступника керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, згідно якого заява ОСОБА_5 від 29.03.2025 листом Державного бюро розслідувань від 07.04.2025 №1098зкп/10-2-04-01-4665/25 направлена за належністю для організації розгляду до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому.

Таким чином, уповноваженими особами Державного бюро розслідувань заяву ОСОБА_5 було направлено за належністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, для розгляду та прийняття рішення у межах компетенції вказаного органу, а відтак, в їх діях відсутня бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про залишення без задоволення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки такі дії уповноважених осіб Державного бюро розслідувань не суперечать вимогам чинного законодавства.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 червня 2025 року, вважаючи її законною і обґрунтованою.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2025 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3