Справа №463/5400/25
УХВАЛА

слідчого судді

26 листопада 2025 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000652 від 03.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

встановила:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна, арешт на яке накладено згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 липня 2025 року, у кримінальному провадженні №0000652 від 03.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а самена мобільний телефон марки «іPHONE XR», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_4 та є його особистою власністю.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 липня 2025 року, у кримінальному провадженні №0000652 від 03.06.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: іPHONE XR», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 та є його особистою власністю.

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 зазначила, що - мобільний телефон марки «іPHONE XR», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 є його особистою власністю та не є знаряддям злочину, чи набуте злочинним шляхом, не має статусу підозрюваного чи обвинуваченого у межах кримінального провадження. Обставини, які були враховані слідчим суддею при накладенні арешту на майно, на даний час перестали існувати, а тому в подальшій забороні не існує потреби.

Адвокат ОСОБА_3 до початку розгляду справи по суті подала заяву, згідно якої просила справу слухати у її відсутності та задоволтнити заявленні вимоги.

Старший слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , до початку розгляду справи по суті скерувала письмові заперечення на клопотання, просила у задоволенні такого відмовити.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно та матеріали клопотання про скасування такого, слідча суддя дійшла до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого,третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що у провадженні СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження за №0000652 від 03.06.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час досудового розслідування в межах кримінального провадженнявстановлено, що слідство перевіряє дані про те, що співробітники відділу митного оформлення №3 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці Держмитслужби за попередньою змовою групою осіб налагодили протиправний механізм отримання неправомірної вигоди за не створення штучних перешкод під час здійснення митних формальностей.

На підставі ухвали про дозвіл на обшук житла слідчого судді, 26.06.2025 проведено обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , як особи причетної до кримінального правопорушення, за адресою: м. Львів, вул. Кишинівська, буд. 1, в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «іPHONE XR», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 .

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 від 26 червня 2025 року мобільний телефон марки «іPHONE XR», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000652 від 03 червня 2025 року, оскільки таке відповідає вимогам ч.1 та ч.2 ст.98 КПК України та може бути використане як доказ факту і обставин вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 липня 2025 року, у кримінальному провадженні №0000652 від 03.06.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, накладено арешт на мобільний телефон марки «іPHONE XR», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 .

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідча суддя повинна діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Під час судового розгляду встановлено, що слідчими СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000652 від 03.06.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, проводяться усі не обхідні слідчі дії, крім цього слідча запречувала щодо скасування арешту вканого майна, оскільки таке є передчасним та органом досудового проводидимуться експертизи.

Викладені обставини свідчать, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту вказаного у клопотанні майна, відповідно до поданного клопотання на час розгляду клопотання про скасування арешту майна не відпали.

Окрім цього стороною захисту не було надано суду будь-яких доказів на підтвердження щодо недоцільності подальшого застосування цього заходу забезпечення, а тому відсутні правові підстави для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідча суддя,

постановила:

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000652 від 03.06.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_7