Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________________
Справа № 299/36/17
Номер провадження 1-кп/299/351/24
У Х В А Л А

28.01.2026 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при проведенні відкритого підготовчого судового засідання в залі судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2016 року за № 0000111, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Великі Ком`яти Виноградівського району Закарпатської області, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України (надалі - КК України) (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами № 222-VIІ від 18.04.2013 року, № 1261-VIІ від 13.05.2014 року), частиною другою статті 191 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

28.11.2025 року в суд поступило клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 від 28.11.2025 року про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами № 222-VIІ від 18.04.2013 року, № 1261-VIІ від 13.05.2014 року), частиною другою статті 191 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що обставини кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченій, викладені в обвинувальному акті, мали місце в червні-липні 2016 року, тому на даний час закінчилися передбачені законом строки давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, тобто наявні підстави для застосування положень статті 49 КК України. Обвинувачена не визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, однак не заперечує проти звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Згідно пункту 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України) звільнення особи від кримінальної відповідальності є підставою для закриття кримінального провадження.

Судом встановлено, що обвинувальним актом, складеним 03.01.2017 року прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 , ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами № 222-VIІ від 18.04.2013 року, № 1261-VIІ від 13.05.2014 року), частиною другою статті 191 КК України.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що вона, перебуваючи на посаді директора Великоком`ятівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів у відповідності до наказу відділу освіти Виноградівської районної державної адміністрації від 01.06.2000 року № 156, виконуючи згідно посадової інструкції, затвердженої начальником Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації від 04.01.2016 року, адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції, тобто будучи службовою особою, у повноваження якої входили обов`язки щодо планування, координування і контролю роботи педагогічних та інших працівників школи, вирішення фінансових, адміністративних, господарських та інших питань, що виникають в процесі діяльності школи, визначення надбавок і доплат до ставок і посадових окладів працівників школи, затвердження графіка роботи і педагогічного навантаження працівників школи, тарифікаційних списків і графіків відпусток, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, порушуючи вимоги посадових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного нарахування заробітної плати здійснила розтрату чужого майна - бюджетних коштів за таких обставин.

03.06.2016 року ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді директора Великоком`ятівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, видала наказ № 31-к «Про відпустки працівників школи», згідно якого двом працівникам Великоком`ятівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, зокрема завідувачу бібліотекою школи ОСОБА_7 та бібліотекарю школи ОСОБА_8 , надано щорічну чергову відпустку за 2015-2016 навчальний рік в кількості 24 календарних днів, починаючи з 13.06.2016 року.

В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, всупереч інтересам служби, зловживаючи своїм службовим становищем, розтратила ввірені бюджетні кошти, що виразилося у складанні та внесенні до табелів обліку використання робочого часу та розрахунку заробітної плати Великоком`ятівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів за звітний період з 01.06.2016 року до 30.06.2016 року та з 01.07.2016 року до 31.07.2016 року завідомо неправдивих відомостей про відпрацьовані завідувачем бібліотекою школи ОСОБА_7 та бібліотекарем школи ОСОБА_8 дні з 06.06.2016 року до 10.06.2016 року, з 11.07.2016 року до 15.07.2016 року.

Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний намір, подала зазначені табелі до Управління освіти Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області для нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , хоча останні в зазначений час згідно довідок від 05.09.2016 року № 0.64-18768/0/15-16, від 02.09.2016 року № 0.64-18664/0/15-16, виданих Державною прикордонною службою України, та показань ОСОБА_7 , ОСОБА_8 перебували за межами державного кордону та відповідно роботу завідувача бібліотекою і бібліотекаря не виконували.

В результаті умисних дій директора Великоком`ятівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_3 завідувачу бібліотекою ОСОБА_7 та бібліотекарю ОСОБА_8 за вказаний період відповідно до висновку судового експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 28.10.2016 року № 11/588 було здійснено незаконне нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_7 в сумі 1392,08 грн, ОСОБА_8 в сумі 843,88 грн, всього на загальну суму 2235,96 грн, чим завдано збитків державі в особі Управління освіти Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області на зазначену суму.

За таких обставин ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 191 КК України, - розтраті чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що вона, будучи директором Великоком`ятівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, в червні та липні 2016 року, перебуваючи за місцем роботи - в приміщенні Великоком`ятівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів за адресою: Закарпатська область, Виноградівський район, с. Великі Ком`яти, вул. Волошина, 31, виконуючи згідно посадової інструкції, затвердженої начальником Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 04.01.2016 року, адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції, тобто будучи службовою особою, у повноваження якої входили обов`язки щодо планування, координування і контролю роботи педагогічних та інших працівників школи, вирішення фінансових, адміністративних, господарських та інших питань, що виникають у процесі діяльності школи, визначення надбавок і доплат до ставок і посадових окладів працівників школи, затвердження графіка роботи і педагогічного навантаження працівників школи, тарифікаційних списків і графіків відпусток, діючи умисно, порушуючи вимоги посадових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного нарахування заробітної плати третім особам, здійснила службове підроблення за таких обставин.

03.06.2016 року ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді директора Великоком`ятівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, видала наказ № 31-к «Про відпустки працівників школи», згідно якого двом працівникам Великоком`ятівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, зокрема завідувачу бібліотекою школи ОСОБА_7 та бібліотекарю школи ОСОБА_8 , надано щорічну чергову відпустку за 2015-2016 навчальний рік в кількості 24 календарних днів, починаючи з 13.06.2016 року.

В подальшому ОСОБА_3 , зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи про відсутність з 04.06.2016 року до 13.06.2016 року та з 11.07.2016 року до 25.07.2016 року завідувача бібліотекою школи ОСОБА_7 та бібліотекаря школи ОСОБА_8 на робочих місцях, склала та внесла до офіційних документів - табелів обліку робочого часу працюючих Великоком`ятівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів за звітний період з 01.06.2016 року до 30.06.2016 року та з 01.07.2016 року до 31.07.2016 року завідомо неправдиві відомості про відпрацьовані завідувачем бібліотекою школи ОСОБА_7 та бібліотекарем школи ОСОБА_8 дні з 06.06.2016 року до 10.06.2016 року, з 11.07.2016 року до 15.07.2016 року.

Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний намір, підписала зазначені табелі обліку робочого часу власним підписом згідно висновку судового експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 15.09.2016 року № 4/245 та подала їх до Управління освіти Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області для нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , хоча останні у вказаний час згідно довідок від 05.09.2016 року № 0.64-18768/0/15-16, від 02.09.2016 року № 0.64-18664/0/15-16, виданих Державною прикордонною службою України, та показань ОСОБА_7 , ОСОБА_8 перебували за межами державного кордону та відповідно роботу завідувача бібліотекою і бібліотекаря не виконували.

За наведених обставин ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами № 222-VIІ від 18.04.2013 року, № 1261-VIІ від 13.05.2014 року), - службовому підробленні, зокрема складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до копії витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» № ФОВМ-004975514, виданого Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України, станом на 13.11.2025 року відомості про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності є такими: кримінальне провадження № 0000111 від 07.07.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 366, частиною другою статті 191 КК України, орган: прокуратура Закарпатської області, 27.11.2024 року Закарпатським апеляційним судом постановлено ухвалу про направлення кримінального провадження на новий розгляд, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні.

Під час досудового розслідування та судового провадження обвинувачена не ухилялася від суду.

Згідно частини першої статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно частини другої статті 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (частина перша статті 5 КК України).

У санкції частини першої статті 366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами № 222-VIІ від 18.04.2013 року, № 1261-VIІ від 13.05.2014 року) було передбачено такі покарання: штраф до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. У санкції частини другої статті 191 КК України, яку не змінено з часу інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, передбачено такі покарання: обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

У відповідності до пунктів 2, 3 частини першої статті 49 КК України (в редакції від 01.05.2016 року, яка діяла на час інкримінованих обвинуваченій кримінальних правопорушень) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі (пункт 2); п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості (пункт 3).

Згідно частини другої статті 12 КК України (в редакції від 01.05.2016 року) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини третьої статті 12 КК України (в редакції від 01.05.2016 року) злочином середньої тяжкості є злочин, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

У пунктах 2, 3 частини першої статті 49 КК України (в редакції від 17.07.2025 року, яка діє на час підготовчого провадження) закріплено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (пункт 2); п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини (пункт 3).

Згідно частини другої статті 12 КК України (в редакції від 17.07.2025 року) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до частини четвертої статті 12 КК України (в редакції від 17.07.2025 року) нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами № 222-VIІ від 18.04.2013 року, № 1261-VIІ від 13.05.2014 року) відносилося до злочинів невеликої тяжкості, на теперішній час є кримінальним проступком. Кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 191 КК України, відносилося до злочинів середньої тяжкості, на теперішній час є нетяжким злочином.

Із врахуванням наведеного, того, що станом на червень-липень 2016 року та на даний час за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами № 222-VIІ від 18.04.2013 року, № 1261-VIІ від 13.05.2014 року) передбачено можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності після спливу трьох років з дня вчинення кримінального правопорушення, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 191 КК України, - після спливу п`яти років з дня вчинення кримінального правопорушення, тобто положення закону, які підлягають застосуванню при вирішенні питання звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, не змінюють її становища, то на підставі частини другої статті 4 КК України підлягають застосуванню положення пунктів 2, 3 частини першої статті 49 КК України (в редакції від 01.05.2016 року).

Згідно частини другої статті 49 КК України (в редакції від 01.05.2016 року) перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

У частині другій статті 49 КК України (в редакції від 17.07.2025 року) закріплено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

У зв`язку з тим, що положення частини другої статті 49 КК України (в редакції від 17.07.2025 року) є такими, що поліпшують становище особи, то на підставі положень частини першої статті 5 КК України підлягають застосуванню до обвинуваченої.

У відповідності до положень частини третьої статті 49 КК України (в редакції від 01.05.2016 року) перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Відповідно до положень частини третьої статті 49 КК України (в редакції від 17.07.2025 року) перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Із врахуванням положень частини другої статті 12 КК України (в редакції від 01.05.2016 року), у якій міститься визначення злочину невеликої тяжкості, та частин другої, четвертої статті 12 КК України (в редакції від 17.07.2025 року), у яких викладено визначення відповідно кримінального проступку та нетяжкого злочину, на підставі частини другої статті 4 КК України до обвинуваченої підлягають застосуванню положення частини третьої статті 49 КК України (в редакції від 01.05.2016 року).

Згідно обвинувального акта кримінальні правопорушення, передбачені частиною першою статті 366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами № 222-VIІ від 18.04.2013 року, № 1261-VIІ від 13.05.2014 року), частиною другою статті 191 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , мали місце в червні-липні 2016 року. Отже, трирічний строк давності з дня вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами № 222-VIІ від 18.04.2013 року, № 1261-VIІ від 13.05.2014 року), передбачений пунктом 2 частини першої статті 49 КК України (в редакції від 01.05.2016 року), закінчився у червні-липні 2019 року, п`ятирічний строк давності з дня вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 191 КК України, передбачений пунктом 3 частини першої статті 49 КК України (в редакції від 01.05.2016 року), - у червні-липні 2021 року.

З огляду на викладене, враховуючи те, що протягом визначеного законом строку давності обвинувачена не ухилялася від досудового розслідування та суду, не вчинила нове кримінальне правопорушення, то клопотання підлягає задоволенню, обвинувачену слід звільнити від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами № 222-VIІ від 18.04.2013 року, № 1261-VIІ від 13.05.2014 року), частиною другою статті 191 КК України на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 49 КК України (в редакції від 01.05.2016 року) - у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрити на підставі пункту 1 частини другої статті 284 КПК України - у зв`язку із звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Керуючись статтями 284, 285, 288, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 від 28.11.2025 року про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами № 222-VIІ від 18.04.2013 року, № 1261-VIІ від 13.05.2014 року), частиною другою статті 191 КК України на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 49 КК України (в редакції від 01.05.2016 року) - у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законами № 222-VIІ від 18.04.2013 року, № 1261-VIІ від 13.05.2014 року), частиною другою статті 191 КК України, закрити на підставі пункту 1 частини другої статті 284 КПК України - у зв`язку із звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Cуддя ОСОБА_1