Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/2/26, за апеляційною скаргою заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2025.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Львів Львівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженої, на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючої на посаді начальника Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, несудимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні № 0000065, відомості про яке 09.01.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Цією ж ухвалою у разі внесення застави на ОСОБА_6 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за кожною вимогою, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі м. Львів, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З клопотання вбачається, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000065, відомості про яке 09.01.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 призначена на посаду начальника Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.

-2-

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу» посада, яку займає ОСОБА_6 , належать до посад державної служби категорії «Б».

Відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону України «Про державну службу», на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до положень підпункту «в», п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_6 є суб`єктом, на який поширюється дія цього Закону.

Згідно з вимогами ст. 22 вказаного Закону особам, зазначеним ч. 1 ст. 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Відповідно до ст. 23, 24 Закону України «Про запобігання корупції», особам, зазначеним у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 вказаного Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Згідно з вимогами ст. 19, ст. 68 Конституції України, ОСОБА_6 , як посадова особа органу державної влади, зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також неухильно їх додержуватись.

ОСОБА_6 будучи службовою особою Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, постійно (на підставі наказу про призначення на посаду) обіймає посаду в органі державної влади та здійснює функції представника влади, а також відповідно до наданих їй повноважень та вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу.

ОСОБА_6 обіймаючи постійно в органі державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій та адміністративно-господарських функцій, згідно з приміткою 2 до статті 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище, а також відповідно до вимог статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, використала своє службове становище та повноваження у протиправних цілях при наступних обставинах.

У точно невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 06.10.2025 на адресу Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшло звернення ОСОБА_10 щодо порушення вимог законодавства про працю, зокрема неоформлених трудових відносинах з найманими працівниками ТОВ «Грін Хілс», які здійснюють будівництво котеджів за адресою: с. Солонка, вул. Гулака Артемовського, 7, Львівської області. У зв`язку з чим, службовими особами Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці було проведено перевірку на будівельному майданчику ТОВ «Грін Хілс», під час якої виявлено декілька не працевлаштованих робітників.

-3-

10.10.2025 приблизно о 14 год 07 хв, ОСОБА_11 на прохання директора ТОВ «Грін Хілс» ОСОБА_12 зустрівся у приміщенні Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, що за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 8, з ОСОБА_6 з метою обговорення питання щодо результатів проведеної перевірки працівниками вказаного державного органу додержання вимог законодавства з питань праці ТОВ «Грін Хілс».

У ході вказаної зустрічі у ОСОБА_6 , як службової особи, виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 за вчинення дій із використанням наданого їй службового становища, а саме: за не притягнення до адміністративної відповідальності за виявлені порушення законодавства про працю під час проведеної перевірки посадових осіб ТОВ «Грін Хілс». Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 висловила ОСОБА_11 прохання, що за не притягнення до відповідальності і призупинення розгляду скарги по ТОВ «Грін Хілс» необхідно провести будівельні роботи в одному з приміщень, тобто надати та оплатити послуги з будівельних робіт, на що ОСОБА_13 попросив трохи часу для надання остаточної відповіді.

13.10.2025 приблизно о 15 год 48 хв, перебуваючи у своєму службовому кабінеті начальника Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, що за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 8, під час повторної зустрічі з ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, продовжуючи злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 висловила прохання ОСОБА_11 щодо проведення будівельних робіт другого поверху будівлі за адресою: вул. Гуцульська, 11 А, м. Львів, площею близько 300 м2, яка, зі слів останньої, належить Західному міжрегіональному управлінню Державної служби з питань праці, на що ОСОБА_11 добровільно погодився.

20.10.2025 під час телефонної розмови з ОСОБА_6 , ОСОБА_11 повідомив, що для проведення будівельних робіт за адресою: м. Львів, вул. Гуцульська, 11 А, необхідно придбати будівельні матеріали на загальну суму 24980 грн, на що ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, продовжуючи злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, висловила прохання щодо придбання необхідних будівельних матеріалів за кошти ОСОБА_11 , на що останній погодився та того ж дня придбав необхідні будівельні матеріали на загальну суму 24980 грн, що підтверджується рахунком на оплату від 20.10.2025 № 13760, виданим ТОВ «Євромета ПРО».

28.10.2025 близько 11 год 01 хв, після виконання визначеного обсягу будівельних робіт другого поверху будівлі за адресою: м. Львів, вул. Гуцульська 11 А, ОСОБА_11 здійснив оплату робітникам за проведені будівельні роботи, а саме: шпаклівку стін площею 381,6 м2, з розрахунку 500 грн за 1 м2, на суму 190800 грн; проведення тимчасового освітлення, підрізання розеток, закидування штроб, збивання горбів штукатурки, перенесення будівельних матеріалів, підсобні роботи на суму 5000 грн; дефектовку стін (шкурення штукатурки) площею 277,6 м2, з розрахунку 50 грн за 1 м2, на суму 13880 грн; натягування віконних відкосів 42м/п, з розрахунку 1м/п за 100 грн, на суму 4200 грн, а всього на загальну суму 213880 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, працюючи на посаді начальника Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, одержала від ОСОБА_11 неправомірну вигоду в розмірі 238780 грн, як оплату за надані роботи та послуги проведені будівельні роботи

-4-

другого поверху будівлі за адресою: м. Львів, вул. Гуцульська, 11 А, а саме за вчинення дій з використанням свого службового становища, зокрема не притягнення до відповідальності ТОВ «Грін Хілс» за результатами проведеної перевірки додержанням вимог законодавства про працю працівниками Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.

31.10.2025 приблизно об 11 год 24 хв під час зустрічі, яка відбулась у будівлі № 11 А по вул. Гуцульській в м. Львів, начальник Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_6 , особисто оглянула всі проведені будівельні роботи та повідомила ОСОБА_11 , що за результатами розгляду звернення ОСОБА_10 щодо порушення вимог законодавства про працю, зокрема неоформлених трудових відносинах з найманими працівниками ТОВ «Грін Хілс», а також проведеної за цим фактом перевірки, прийнято позитивне рішення.

22.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивувала відсутністю належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою та не наданням такого обґрунтування і в судовому засіданні прокурором при розгляді клопотання. Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 24.12.2025 скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб із можливістю внесення застави. Вважає ухвалу слідчого судді такою, що підлягає скасуванню через істотні порушення вимог кримінального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_6 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які долучені до матеріалів клопотання про обрання відносно останньої запобіжного заходу. Злочин, який інкримінується ОСОБА_6 є тяжким і передбачає можливість призначення їй покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Крім того, на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності очікування можливого суворого покарання в сукупності з вагомістю доказів причетності підозрюваної до вчинення злочину саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Також, на переконання сторони обвинувачення, ризик впливу на свідків існує й продовжує існувати і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Тому, з метою подальшого безперешкодного розслідування по встановленню усіх обставин у цьому провадженні, необхідно обмежити підозрювану у можливості спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру. Крім того, є підстави вважати, що протиправна діяльність підозрюваної, передбачена ч. 3 ст. 368 КК України, носила

-5-

систематичний характер, а тому є вірогідність того, що ОСОБА_6 може продовжувати вказану злочинну діяльність. А також, знаходячись на волі, вона може використати свої зв`язки, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві показання. До того ж, на даний час не встановлено повне коло співучасників у вчиненні вказаного злочину. Одночасно, крім ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення тяжкого корупційного злочину. Загальний розмір неправомірної вигоди який їй інкримінується складає майже 240000 грн. У разі доведеності вини їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років без можливості застосування положень ст. 69, 75 КК України. ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення з використанням службового становища, займаючи відповідне становище у державному органі, юрисдикція якого поширюється на чотири області. Таким чином, потреби забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 та запобігання зазначеним ризикам на час судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної як застосування до неї зазначеного запобіжного заходу, оскільки жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів у даному конкретному випадку не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , запобігти зазначеним у клопотанні ризикам. Саме такий запобіжний захід є достатнім, гарантуватиме її належну процесуальну поведінку та запобігатиме зазначеним ризикам, що сприятиме виконанню завдання щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого нею кримінального правопорушення, швидкому, всебічному та неупередженому дослідженню всіх обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та забезпеченню дотримання розумних строків досудового розслідування та прийняття процесуальних рішень.

У запереченні на апеляційну скаргу захисник-адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що ремонтні роботи, які зазначені в підозрі, як неправомірна вигода, яку нібито отримала ОСОБА_6 , були виконані в приміщенні, яке перебуває у державній власності і використовується Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці на підставі договору оренди, що виключає наявність у даній ситуації як об`єкта, так і суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_6 діяння. Таким чином, підозрювана не отримувала та не могла отримати ні для себе, ні для третіх осіб жодної вигоди від дій заявника у даному кримінальному правопорушенні. Жодного доказу про те, що ОСОБА_6 вчиняла будь-які дії в інтересах заявника ОСОБА_11 чи ТОВ «Грін Хілс», в інтересах якого він ніби то діяв, стороною обвинувачення не надано. Не встановлено, що розгляд звернення ОСОБА_10 щодо порушення вимог законодавства про працю, зокрема не оформлення трудових відносин з найманими працівниками ТОВ «Грін Хілс», відбувся із порушенням закону, чи рішення за результатом такого розгляду є неправильним. Відсутні належні та допустимі докази того, що ремонтні роботи були виконані на зазначену у повідомленні про підозру суму. Слідчим не доведено наявність жодного із чотирьох перелічених ним у клопотанні ризиків, для запобігання яким просить застосувати такий суворий запобіжний захід, як тримання під вартою. Прокурором не доведено, що менш суворий запобіжний захід (зокрема, застава) або в загалі відсутність запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної. Тому, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, ступінь та міцність соціальних зв`язків підозрюваної, наявність у неї двох неповнолітніх дітей, одна з яких є дитиною-інвалідом, догляд за тестем-пенсіонером, те, що ОСОБА_6 позитивно характеризується, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима та не притягувалася до кримінальної відповідальності, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора.

-6-

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення ОСОБА_6 та її захисника, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді щодо ОСОБА_6 відповідає в повній мірі.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м Львові, перебуває кримінальне провадження № 0000065, відомості про яке 09.01.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

22.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

24.12.2025 ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді застави 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Згідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей, чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

-7-

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 КПК України, ураховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

За приписами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 176 КПК України, одним із видів запобіжних заходів є застава.

Зі змісту ст. 182 КПК України вбачається, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була допитана підозрювана ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання при обранні запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясувала питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого, підстав для застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених ст. 177 КПК України, і прийшла до обґрунтованого висновку про те, що до підозрюваної ОСОБА_6 можливо застосувати менш суворий запобіжний захід, а саме заставу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких слідчий суддя не задовольнила клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є достатньо обґрунтованими, оскільки вони вказують на те, що слідчий у клопотанні, а прокурор в суді першої інстанції в повному обсязі не довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу.

Дослідивши матеріали судового провадження та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя правильно встановила, що достатніх підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Натомість, обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваної ОСОБА_6 свідчать про те, що зазначені ризики нічим не підтверджені, а одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється остання, не може вважатись виключною підставою для попереднього ув`язнення підозрюваної.

За таких обставин слідчий суддя дійшла правильного висновку про відсутність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у виді застави, є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваною ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

-8-

На підтвердження вказаних висновків, на думку колегії суддів, свідчить і відсутність в матеріалах провадження будь-яких даних про неналежну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_6 , яка б перешкоджала досудовому розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні щодо неї.

До того ж слідчий суддя також поклала на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за кожною вимогою, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі Ужгородського району, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Тому, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати щодо ОСОБА_6 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваної ОСОБА_6 певних ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд, урахувавши мету й підстави застосування запобіжного заходу, наявність обґрунтованої підозри та доказів причетності ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, його тяжкість, конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу підозрюваної, приходить до висновку, що запобіжний захід у виді застави, зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого та виконанню покладених на підозрювану процесуальних обов`язків.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено в рішенні № 7064/05 від 01.06.2006 «Мамедова проти Росії - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про незаконність ухвали слідчого судді, не дають апеляційному суду підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді від 24.12.2025, оскільки при прийнятті рішення слідчим суддею були враховані всі обставини, у зв`язку з чим до підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід, який на думку колегії суддів співмірний з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваної, тяжкості злочину та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким немає.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

-9-

Оскільки в апеляційній скарзі прокурора не доведено необхідності обмеження права ОСОБА_6 на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді застави - без змін.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2025 щодо ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді