1Справа № 335/8803/25 1-кс/335/387/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 ,про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000163 від 21.08.2025, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 310 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого управління ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізький області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000163 від 21.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 310 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконний посів та незаконне вирощування конопель, у невстановлений досудовим слідством час та місці, незаконно придбали невстановленим під час досудового розслідування способом насіння рослини роду коноплі, яке за попередньою змовою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вирішили посіяти та вирощувати.

22 січня 2026 року ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23 січня 2026 року проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено підозрюваних ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яких 17 грудня 2025 року оголошено у розшук.

Крім цього, під час обшуку за вказаною адресою, було виявлено та вилучено: військовий квиток № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон марки Iphone з чохлом світлого кольору; мобільний телефон марки Iphone SE з чохлом; мобільний телефон марки Iphone з чохлом; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Honda Accord, № НОМЕР_2 ; банківську картку Monobank № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 .

Так, мобільний телефон марки Iphone з чохлом світлого кольору та мобільний телефон марки Iphone з чохлом мають захист у вигляді паролю, мобільний телефон марки Iphone SE з чохлом знаходиться у вимкненому стані. Під час проведення обшуку, власник квартири у якому проводився санкціонований обшук пояснив, що вказані телефони належать ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Під час обшуку ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не надали паролі до вказаних мобільних телефонів. З огляду на вказане, оглянути вказані телефони не виявилось можливим, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні слідчих дій.

На думку слідчого, вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно під час проведення обшуку.

У зв`язку з чим, слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області просить накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 21.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000163, на вилучені 23.01.2026 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ,вищезазначені речі та предмети.???

Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_8 надав до суду заяву, в якій просив розгляд клопотання про арешт майна розглядати, у зв`язку із знаходженням його за межами Запорізької області, без його участі.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Будь яких клопотань чи заяв до суду не надав.

Власник майна ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання заперечував, пояснив суду, що автомобіль Honda Accord та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу належать його дружині. Дружина майже щодня у зв`язку зі станом здоров`я їздить до лікарні у його супроводі. На підставі вище викладеного, заперечує проти арешту водійського посвідчення та військового квитка, так як при користуванні автомобілем та пересуванні по місту йому потрібні дані документи. Що стосується мобільних телефонів, вважає що в даному кримінальному провадженні вони не є доказами, так як їх покупка відбулася після вказаних в кримінальному провадженні подій.

Вважає, що жоден пункт, зазначений у переліку речей у клопотанні про арешт майна, не є речовим доказом або знаряддям кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Разом з тим, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження та вислухавши учасників справи, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Запорізький області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000163 від 21.08.2025, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 310 КК України.

03.12.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.310, ч.2 ст.28 ч.2 ст.310 КК України.

Враховуючи, що місце знаходження підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було не встановлено, 17.12.2025 їх було оголошено в розшук.

Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 22.01.2026 надано дозвіл на обшук квартири АДРЕСА_2 , з метою встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23.01.2026 за вищевказаною адресою органом досудового розслідування проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено майно, перелік який зазначений у клопотанні, що підтверджується відповідним протоколом.

Постановою слідчого від 23.01.2026, вилучене 23.01.2026 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, ч. 3 ст. 170 КПК України закріплено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, ч. 11 ст. 170 КПК України встановлює, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що майно виявлене та вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та слідим у судовому засіданні доведено, що майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, може нести у собі сліди, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, необхідно для проведення досліджень та відповідних експертиз, тому з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає, що на вказане у клопотанні майно необхідно накласти арешт.

Разом з цим, слідчий суддя вважає, що арешт військового квитка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тасвідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Honda Accord, № НОМЕР_2 , можливо забезпечити шляхом зняття їх копій, передавши їх в подальшому володільцю у користування.

Слідчий суддя вважає, щодо заперечення власника майна що вилучене майно не має відношення до розслідуваємого кримінального провадження, не заслуговує на увагу оскільки, на даний час у даному кримінальному провадженні з метою зясування всіх обставин його вчинення є обєктивна необхідність у проведенні слідчих (розшукових ) дій, зокрема огляду вилученого майна та вирішення питання про можливого призначення та проведення судових експертиз. На даний час досудове розслідування у вказаному провадженні триває, і з метою недопущення можливості приховування, зникнення, втрати, використання чи відчуження означеного майна, проведення відповідних досліджень та експертиз, існує необхідність у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя розяснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Таким чином, враховуючи встановлені під час судового засідання обставини, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення вимог клопотання.

Керуючись вимогами ст.ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 237, 309, 395, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 21.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000163, на вилучені речі 23.01.2026 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Iphone з чохлом світлого кольору; мобільний телефон марки Iphone SE з чохлом; мобільний телефон марки Iphone з чохлом; банківську картку Monobank № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 .

В задоволені іншої частини вимог відмовити.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 28.01.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1