Провадження №: 1-кп/752/848/25
У Х В А Л А

04.09.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисниці ОСОБА_4 ,

у ході проведення відкритого судового засідання приміщенні суду у місті Києві у кримінальному провадженні № 0000636 за обвинуваченням ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Новий Оскол Білгородської області Російської Федерації, тимчасово проживала у АДРЕСА_1 , раніше судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором ОСОБА_6 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна в умовах воєнного стану щодо потерпілої ОСОБА_7 та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 16.05.2024 судове провадження відносно ОСОБА_5 постановлено здійснювати у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження) за участю обвинуваченої з приміщення Державної установи "Чортківська установа виконання покарань № 26" за адресою: 48500, Україна, Тернопільська обл., м. Чортків, вул. Л. Українки, 3, де утримувалася ОСОБА_5

22.05.2024 підготовче судове засідання у зазначеному кримінальному провадженні закінчено, розпочато його судовий розгляд з подальшим відкладення судового засідання на 11.07.2024.

У подальшому судове засідання відкладалося.

19.05.2025 до суду надійшов лист установи "Чортківська установа виконання покарань № 26" з відомостями про те, що ув`язнена ОСОБА_5 звільнена з-під варти із зали суду на підставі вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.05.2025 (запобіжний захід у виді тримання під вартою змінено на особисте зобов`язання (справа № 607/5183/22).

Після свого звільнення обвинувачена ОСОБА_5 у судові засідання, призначені на 20.05.2025, 14.07.2025 та 04.09.2025 не з`являється.

Як повідомила захисниця, її підзахисна хворіла та вказувала на те, що перебуває у туберкульозному диспансері, надавала довідки з медичних установ щодо себе. Зокрема, у розпорядження суду передано копію довідки Консультативної поліклініки (повну назву та місцезнаходження не вбачається за можливе з`ясувати через погану якість) про важкий стан захворювання цукрового діабету та рекомендацію до госпіталізації від 15.05.2025,копію протоколу ультразвукового дослідження органів малого тазу від 26.02.2025, копію протоколу комп`ютерної томографії від 21.05.2025 (патологію легень не виявлено, наявні ознаки кардіальної патології кістки печінки), а також висновок консультативної поліклініки від 15.05.2025 про необхідність до обстеження двобічної пневмонії з рекомендацією до госпіталізації, копію консультативного висновку з поліклініки від 21.03.2025 щодо наявності гінекологічних захворювань.

04.09.2025 в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування примусового приводу до обвинуваченої.

Захисниця пояснила, що не вбачає підстав для застосування приводу, адже її підзахисна може перебувати на стаціонарному лікуванні, проте достовірних даних щодо її місцезнаходження захисниця не має.

Заслухавши сторін, проаналізувавши наявні матеріали, суд зазначає наступне.

Пункт 1 ч. 7 ст. 42 КПК України покладає на обвинуваченого обов`язок прибути за викликом суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це.

Під час судового засідання обвинуваченій оголошувалися її права та вона обізнана з вимогами п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України. У той же час, ОСОБА_5 неодноразово не повідомляла суд про причини своєї неявки, а також і не надала докази наявності у неї тяжкого захворювання. Представлені через захисницю документацію суд не приймає у якості доказів тривалого перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікування, яке не передбачає змоги прибути до суду або ж прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, оскільки саме госпіталізація обвинуваченої не доведена документально.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 139 КПК України у разі, якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до нього може бути застосовано привід.

Згідно зі ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Рішення про здійснення приводу під час судового провадження приймається судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як вбачається з матеріалів справи обвинувачена отримала обвинувальний акт, приймала участь в судовому засіданні, обізнана зі своїми правами та обов`язками, проте вже тривалий час на виклики не з`являється, жодних пояснень, повідомлень, заяв, клопотань до суду не направляє, жодним чином не повідомляє про поважність причин своєї неодноразової неявки до суду.

За наведених обставин суд оцінює неявку обвинуваченої як безпідставну та вважає за доцільне задовольнити заявлене прокурором клопотання, спрямоване на забезпечення дотримання засад кримінального провадження та, розумних строків.

Керуючись ст. 138-140, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкласти підготовче судове засідання на 15.10.2025 о 12:00, яке відбуватиметься у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Виставкова, 14-А.

2. Клопотання прокурора про застосування примусового приводу задовольнити.

3. Застосувати до обвинуваченої у кримінальному провадженні№ 0000636 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (можливі адреси мешкання: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ) привід для забезпечення її явки до суду для участі в судовому засіданні, що відбуватиметься 15.10.2025 о 12:00 у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Виставкова, 14-А.

4. Виконання приводу доручити Голосіївському управлінню поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з можливістю передоручення територіальним підрозділам Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої.

5. Контроль за виконанням ухвали про здійснення приводу покласти на уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні.

6. У разі неможливості здійснення приводу, зобов`язати уповноважений на виконання приводу орган повернути цю ухвалу до суду та письмово повідомити суд у строк до 15.10.2025 до 10:00 про причини невиконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1