Справа № 451/1460/25
Провадження № 1-кп/459/267/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 08.08.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Щуровичі Радехівського району Львівської області, українця, громадянина України, раніше несудимого, з середньої спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в ніч із 27.05.2025 на 28.05.2025, діючи в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 (із подальшими змінами), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи протиправно, з корисливих спонукань, через браму проник на територію господарства, що розташоване по АДРЕСА_2 , звідки таємно, шляхом демонтажу із трактора МТЗ-80, який належить ОСОБА_5 , вчинив крадіжку тракторного колеса, яке складається із металевого диска та шини «VOLTYRE 15,5-38 Ф-2 АД», спричинивши матеріальну шкоду потерпілій в сумі 6 900 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та суду повідомив, що у травні 2025 року, точної дати не пригадує, в нічний час, приблизно з 02:00 до 03:00 години, він прибув автомобілем ВАЗ-2109 на заднє подвір`я житлового будинку в с. Смордів по вул. Нова, де знаходився трактор, що належить сину потерпілої. Скориставшись домкратом та ключем, обвинувачений зняв одне колесо з трактора, яке завантажив до автомобіля, після чого вивіз його за межі населеного пункту та заховав у лісовій посадці. Обвинувачений пояснив, що знав місце знаходження трактора, оскільки раніше виконував на ньому роботи та знав, де саме він знаходиться. Дізнавшись про виїзд власника за кордон, у нього виник умисел на вчинення зазначених дій. Колесо він знімав та завантажував самостійно, сторонньої допомоги не мав, а місце його схову добровільно показав працівникам поліції. Завдану шкоду відшкодував у повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що викрадене майно їй повернуто, матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має та просила суд суворо його не карати.

У зв`язку із повним визнанням вини обвинуваченим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані доведена повністю.

Виходячи із вимог ст. 337 КПК України, зокрема з того, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, при яких їх вчинено та особу обвинуваченого.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим є тяжким злочином.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 є людиною молодого віку, раніше несудимий, одружений, на утриманні має малолітню дитину, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра у КНП «Радехівська центральна районна лікарня» Радехівської міської ради» не знаходиться, скарг від сусідів на нього не надходило, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень в межах санкції статей особливої частини Кримінального кодексу України за ч. 4 ст. 185 КК України у виді - позбавлення волі.

Разом з цим, враховуючи щире каяття обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення та характеризуючі дані на особу обвинуваченого, а також позицію прокурора, який просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

У межах даного кримінального провадження проведено транспортно-товарознавчу експертизу (висновок експерта №CE-19/114-25/19700-АВ від 20.08.2025), вартість проведення якої становить 4457 гривень, яка у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави у повному обсязі.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешти на майно, що накладені згідно з ухвалами слідчого судді, підлягають скасуванню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк рахувати з дня проголошення вироку 26.01.2026.

Процесуальні витрати на залучення експерта, що складають 4457 гривень у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого у дохід держави.

Після вступу вироку у законну силу речові докази:

- диски DVD-R з відеозаписами та аудіозаписами залишити при матеріалах справи;

- тракторне колесо, яке складається із металевого диска та шини із надписами «VOLTYRE 15,5-38 Ф-2 АД»- повернути власнику ОСОБА_5 .

Скасувати арешт, накладений слідчим суддею Радехівського районного суду Львівської області від 11.08.2025 на тракторне колесо, яке складається із металевого диска та шини із надписами «VOLTYRE 15,5-38 Ф-2 АД», яке належать ОСОБА_5 , яке було вилучене 08.08.2025 під час проведення огляду місця події у лісовому масиві, що розташований на узбіччі с. Щуровичі Лопатинської ОТГ Шептицького району Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Шептицький міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1