Справа № 638/8245/25
Провадження № 1-в/638/526/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м.Харкова клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про приведення вироків Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04.12.2019 року та Барвінківського районного суду Харківської області від 17.01.2019 року, скасованих в частині призначення покарання вироком Харківського апеляційного суду від 18.08.2021 року, та вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.01.2024 року стосовно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

встановив:

Начальник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» звернувся до Шевченківського районного суду м.Харкова із клопотанням, в якому просить привести вироки Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04.12.2019 року та Барвінківського районного суду Харківської області від 17.01.2019 року, скасованих в частині покарання вироком Харківського апеляційного суду від 18.08.2021 року, та вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.01.2024 року стосовно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В обґрунтування клопотання зазначає, що в державній установі відбуває покарання засуджений ОСОБА_5 вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.01.2024 року, згідно якого ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення та поєднане з проникненням у житло, серед яких епізоди на суму 750,00 грн., який мав місце наприкінці серпня 2020 року із потерпілою ОСОБА_6 , на суму 1471,25 грн який мав місце 30.06.2021 року та на суму 1249,00 грн., який мав місце 05.07.2021 року.

Крім того, відповідно до мотивувальної частини вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04.12.2019 року, скасованого в частині призначення покарання вироком Харківського апеляційного суду від 18.08.2021 року за ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно серед яких епізод на суму 980,80 гривень, яке мало місце 18.05.2018 року.

Також, відповідно до мотивувальної частини вироку Барвінківського районного суду Харківської області від 17.01.2019 року, скасованого в частині призначення покарання вироком Харківського апеляційного суду від 18.08.2021 року за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 185 України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ) особа підлягає адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на 01.01.2018 рік становить 1762,00 грн., 01.01.2020 рік становить 2102 грн. та 01.01.2021 рік становить 2270,00 грн.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджений надав заяву, в якій просив задовольнити клопотання колонії.

Вивчивши матеріали клопотання та надані документи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 13 ч.1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.539 КПК України орган або установа виконання покарань має право на звернення до суду із питаннями, які виникають під час виконання вироку, у випадках встановлених законом, зокрема подання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Вироками Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04.12.2019 року та Барвінківського районного суду Харківської області від 17.01.2019 року, скасованих в частині призначення покарання вироком Харківського апеляційного суду від 18.08.2021 року засуджено ОСОБА_5 за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у види 4 років позбавлення волі.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.01.2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч.ч.2,3 ст. 185, ч.ч.1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі,

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до статті 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч.1 ст.51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст.51 КУпАП.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2018 на рівні 1762 гривень, а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2018 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 1762 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2020 на рівні 2102 гривень, а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2020 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2102 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2021 на рівні 2270 гривень, а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2021 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2270 грн.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, до набрання вказаним Законом чинності.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягають негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_5 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 17.01.2019 року за ч.2 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 підлягає звільненню від призначеного покарання за епізодом на суму 980,80 грн., який мав місце 18.08.2021 року, призначеного вироком Ізюмського міськрайонного СУДУ Харківської області від 04.12.2019 року.

Також ОСОБА_5 підлягає звільненню від призначеного покарання за епізодами на суму 750,00 грн., який мав місце наприкінці серпня 2020 року із потерпілою ОСОБА_6 , на суму 1471,25 грн який мав місце 30.06.2021 року за ч.3 ст. 185 КК України та на суму 1249,00 грн., який мав місце 05.07.2021 року за ч.2 ст. 185 КК України, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.01.2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 задовольнити.

Привести вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 17.01.2019 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 17.01.2019 року.

Виключити з резолютивної частини вироку Барвінківського районного суду Харківської області від 17.01.2019 року посилання на ч.4 ст. 70 КК України.

Привести вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04.12.2019 року, скасованого в частині призначення покарання вироком Харківського апеляційного суду від 18.08.2021 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04.12.2019 року, скасованого в частині призначення покарання вироком Харківського апеляційного суду від 18.08.2021 року за епізодом, який мав місце 18.05.2018 року за ч.2 ст. 190 КК України.

Виключити з вироку Харківського апеляційного суду від 18.08.2018 року посилання на ч.4 ст. 70 КК України.

Привести вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.01.2024 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.01.2024 року, за епізодами, які мали місце 30.06.2021 року та 05.07.2021 за ч.3 ст. 185 КК України.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.01.2024 року, за епізодом, який мав місце наприкінці серпня 2020 року із потерпілою ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України.

Вважати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.01.2024 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 ч.ч.1,4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Зараховувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 відбуте частково покарання за вироком Харківського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року з 18 серпня 2021 року по 16 січня 2024 року включно.

Зараховувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню з 07 липня 2021 року по 17 серпня 2021 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 17 січня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів із дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Харкова. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: