УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор, у рамках кримінального провадження № 0000014, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України, звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обіймаючи у минулому посаду лікаря-терапевта Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи, використовуючи свої набуті зв`язки та знайомства серед лікарів закладів охорони здоров`я Рівненської області, в березні 2025 року висловив ОСОБА_6 вимогу надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за здійснення впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави адміністратором та лікарями експертної команди КП «РЦОЗРЗСД» РОР щодо визнання останнього особою з інвалідністю.

Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 , у ході спілкування із ОСОБА_6 , дізнався, що останній є особою призовного віку, не має відстрочки від призову на військову службу та може бути призваний до лав Збройних Сил України під час мобілізації, та потребує отримання групи інвалідності у зв`язку із захворюванням по кардіологічному напряму, маючи певні зв`язки та знайомства в сфері оцінювання повсякденного функціонування особи, зокрема серед адміністратора та лікарів експертної групи КП «РЦОЗРЗСД», повідомив останньому, що попередні досліджені ним документи не можуть слугувати підставами для визнання його особою з інвалідністю. Однак, за надання йому неправомірної вигоди він може здійснити вплив на прийняття рішення вищевказаними особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з метою визнання його особою з інвалідністю, із подальшим встановленням групи інвалідності.

При цьому, ОСОБА_4 наголосив на необхідності проходження ОСОБА_6 подальшого лікування у різних лікувальних закладах області, збору достатніх медичних документів із зазначенням діагнозів, які будуть достатніми для прийняття відповідного рішення експертною командою та у разі надання для нього та третіх осіб вищевказаної неправомірної вигоди, він сприятиме у видачі відповідних медичних документів.

08 вересня 2025 року, близько 14 год. 26 хв. ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел на одержання неправомірної вигоди для себе, достовірно знаючи про готовність усіх достатніх медичних документів про стан здоров`я ОСОБА_6 та дату призначення засідання експертної комісії, у ході телефонної розмови із останнім висловив пропозицію надання йому неправомірної вигоди в розмірі 300 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на вказану дату становить 12 396 грн.) за вплив на прийняття рішення адміністратором та лікарями експертної команди Комунального підприємства «Регіональний центр орфанних захворювань, радіаційного захисту та спеціалізованої допомоги» Рівненської обласної ради щодо встановлення останньому групи інвалідності.

09 вересня 2025 року, близько 11 год. 42 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у кабінеті реєстрації документів та видачі довідок Комунального підприємства «Регіональний центр орфанних захворювань, радіаційного захисту та спеціалізованої допомоги» Рівненської обласної ради, за адресою м. Рівне, вул. В.Чорновола, буд. 79, одержав від ОСОБА_6 вищевказану суму неправомірної та повідомив, що розмір решти суми неправомірної вигоди для нього, він повідомить після засідання експертної команди, яке має відбутись 17.09.2025.

21 вересня 2025 року, близько 20 год. 04 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний умисел на одержання неправомірної вигоди для себе, у ході телефонної розмови із останнім висловив пропозицію про надання йому решти суми неправомірної вигоди в розмірі 300 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на вказану дату становить 12 396 грн.) за вплив на прийняття рішення адміністратором та лікарями експертної команди КП «РЦОЗРЗСД», які уповноважені на прийняття рішень щодо присвоєння групи інвалідності, які наказав надати наступного дня о 9 годині ранку.

В ході зустрічі, яка відбулась 22.09.2025, приблизно о 09 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у кабінеті реєстрації документів та видачі довідок Комунального підприємства «Регіональний центр орфанних захворювань, радіаційного захисту та спеціалізованої допомоги» Рівненської обласної ради, за адресою: вулиця Вячеслава Чорновола, будинок 79, місто Рівне, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, одержав для себе від ОСОБА_6 решту раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в сумі 300 доларів США за вплив на прийняття рішення адміністратором та лікарями експертної команди КП «РЦОЗРЗСД», які уповноважені на прийняття рішень щодо присвоєння групи інвалідності.

22.09.2025, ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

В межах проведення досудового розслідування кримінального провадження 22.09.2025, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України,

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколами допиту свідка ОСОБА_6 від 13.02.2025, 29.05.2025 та 26.08.2025;

- протоколом обшуку кабінету реєстрації документів та видачі довідок Комунального підприємства «Регіональний центр орфанних захворювань, радіаційного захисту та спеціалізованої допомоги» Рівненської обласної ради від 22.09.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Необхідність у продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 прокурор обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, для запобігання його спробам незаконно впливати на свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Покликаючись на наведене, прокурор доводить, що запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Прокурор в судовому засіданні повністю підтримав клопотання, просив його задоволити з підстав викладених у ньому та продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.11.2025.

Підозрюваний та його захисник щодо продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заперечували.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З урахуванням заяв учасників судового розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Судом встановлено, що групою слідчих слідчого управління ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 від 12.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України.

За вищевказаних обставин, у рамках даного кримінального провадження, 22.09.2025, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушень чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Продовжити підозрюваному, строк застосованого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, є доцільним оскільки ризики передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були при попередньому рішенні суду про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зникли, кваліфікація злочину у якому він підозрюється не змінилась.

Такий висновок узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя також приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Окрім того, підозрюваний співпрацює із органом досудового розслідування, щиро розкаюється у скоєному, наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду, чинити тиск на свідків не має, перебуваючи під домашнім арештом жодним чином його умови не порушував.

Покладені на ОСОБА_4 обов`язки не є обтяжливими щодо підозрюваного та в достатній мірі забезпечують його належну процесуальну поведінку та виконання ним його процесуальних обов`язків. Підозрюваний не порушував покладені на нього обов`язки, що в свою чергу, свідчить про те, що застосований слідчим суддею запобіжний захід до останнього є таким, що достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, забезпечує його належну процесуальну поведінку в кримінальному провадженні.

За наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з метою запобігання ризиків передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, приймаючи до уваги обставини вчинення злочину те, що термін застосованого до підозрюваного запобіжного заходу спливає, а строк досудового розслідування продовжено в силу об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування кримінального провадження, наявність постійного місця проживання підозрюваного, слід продовжити ОСОБА_4 строк тримання під цілодобовим домашнім арештом, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України про які просить сторона обвинувачення, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.176-178,179,193,194,196,205,309,372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування тобто до 22.11.2025 та продовжити строк дії покладений на нього обов`язків, зазначених в ухвалі слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23.09.2025.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків визначити до 22.11.2025.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя -