Справа № 466/8199/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2719/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2025 року про накладення арешту на майно,

з участю власника майна ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою клопотання задоволено.

Накладено арешт на майно зазначене у клопотанні.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2025 року в частині накладення арешту на майно, а саме: триста доларів США: MG24555721 BG7, QK45557355A, QL39666051A, номіналом по 100 доларів США, 15 купюр номіналом по 20 євро: EC, US, EC, WM, UA, SU7, RR, UR, SW, EM, UE, ZC, RR, SB, 2, 14 купюр номіналом по 100 Євро. WA, VA, SD, VA, UA, UD, X1, UB, RC, SB, SE, EA, WA, ЕВ, одна купюра номіналом 200 євро ЕА, дві купюри номіналом 50 євро: VC, UA, одна купюра номіналом 20 фунтів АН21058039, одна купюра номіналом 10 фунтів НВ07191958, шість колекційних монет в упаковці, п`ять із яких по 5 гривень, а одна - дві гривні, монета «рубль 1889» та постановити ухвалу, якою відмовити в накладені арешту на грошові кошти.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ухвала є необгрунтованою.

Зазначає, що грошові кошти належать їй особисто, не можуть бути предметом будь-яких злочинних посягань. Походження грошових коштів підтверджується міжнародними грошовими переказами на її ім`я.

Також, звертає увагу на те, що слідчий звернувся з клопотанням з пропуском строку визначеного ст. 171 КПК України.

ОСОБА_6 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просила задоволити. Зазначила, що із ОСОБА_8 вона розлучена, однак періодично проживають разом, вилучені кошти належать їй та не мають відношення до кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просив увалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Так, згідно з клопотанням, у провадженні СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУПН у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за № 0000958 від 15.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 України.

15 серпня 2025 року до ВП №l ЛРУП № l ГУНП у Львівській області надійшла заява від начальника Львівського відділення №132 фінансової компанії «Тайгер Інвест», ОСОБА_9 , яка просить прийняти міри до невідомої особи, що у період з 20 год. 00 хв. по 23 год. 30 хв., перебуваючи у приміщенні Львівського відділення №132 фінансової компанії "Тайгер Інвест", що знаходиться за адресою: м. Львів, вул.Б. Хмельницького, будинок , 225, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом підбору ключа проникла у вказане приміщення та із сейфу викрала кошти на загальну суму 391 442 гривні, 2410 доларів США, 3490 Євро, 140 фунтів, 8570 польських злотих і 2000 чеський крон, чим завдала фінансовій компанії "Таргет Інвест" майнову шкоду на вищевказану суму. ІКС ІПНП 28656 від 15 серпня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Львова від 03.09.25, у справі № 466/8199/25, було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою місця фактичного проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що може бути причетний до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання ухвали, 26 вересня 2025 року було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: кросівки, 41 розміру, моделі «Nike», сірого кольору із вставками, жовтого та червоного кольорів та із шнурками, бірюзового кольору та кросівки, марки «ессо», чорного кольору, 40 розміру, які упаковано у спец-пакет НПУ QYH0143571; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 02.11.2023, яке упаковано у спец-пакет НПУ CRI1095412; три ключі неправильної форми, сірого кольору, які упаковано у спец-пакет НПУ CR1 1095413; одяг, а саме: спортивні штани, темно-синього кольору із надписом на лівій кишені «HURLEY», розміру «L», футболка, чорного кольору на грудях по центру якої малюнок, різних кольорів із надписом «MASTER», розміру «XL», кофта на довгий рукав, сірого кольору з замком типу блискавка, з-заду якої сім горизонтальних полосок, білого кольору, розміру «М», на лівій частині якої надпис «EA7 EMPORIO ARMANI», білого кольору, шорти, білого кольору з вставками «05», синього кольору на лівій частині, вертикальними полосками з обох сторін та шнурками, синього кольору, який упаковано у спец-пакет НПУ QYH0143764; банківська карта АТ «Приват банк» НОМЕР_2 та банківська карта АТ «Приват банк» НОМЕР_3 , які упаковано у спец-пакет CRI1095411; циферблат, чорного кольору, круглої форми з чотирьох сторін якого вкручено болти, годинник «NIXON», чорного кольору, з механічним циферблатом, чорного кольору, годинник, чорного кольору «RADO», з механічним циферблатом, синього кольору, годинник «Goldlis», сірого кольору з вставками, жовтого кольору та механічним циферблатом, рожевого кольору, годинник «mini», коричневого кольору з ремінцем, із матеріалу, схожого на шкіру, коричневого кольору, з механічним циферблатом, коричневого кольору, годинник, коричневого кольору з ремінцем із матеріалу, схожого на шкіру, механічним циферблатом, коричневого кольору «TOUS», годинник, чорного кольору із ремінцем із матеріалу, схожого на шкіру, чорного кольору «Russian tank», із механічним циферблатом, чорного кольору, годинник, чорного кольору «весна», із механічним циферблатом, чорного кольору, годинник «Garmin», із ремінцем, виготовленим із резини, синього кольору із циферблатом, чорного кольору, годинник, чорного кольору «15 камін», із механічним циферблатом білого та жовтого кольорів, які упаковано ц спец-пакет НПУ HYQ0054287; грошові кошти, які обмотані гумовою резинкою, зеленого кольору поверх частини аркуша із надписом «300$ 2000 (значок евро)», а саме: триста доларів США: MG24555721 BG7, QK45557355A, QL39666051A, номіналом по 100 доларів США, 15 купюр номіналом по 20 євро: ЕС, US, EC, WM, UA, SU7, RR, UR, SW, EM, UE, ZC, RR, SB, M2, 14 купюр номіналом по 100 євро: WA, VA, SD, VA, UA, UD, X1 , UB, RC, SB, SE, EA, WA, EB, одна купюра номіналом 200 євро ЕА, дві купюри номіналом 50 євро: VC, UA, одна купюра номіналом 20 фунтів АН21058039, одна купюра номіналом 10 фунтів HB07191958, які упаковано у спец-пакет НПУ ICR0226211; micro SD 32 Gb «Strontium» Ta micro SD 32 Gb «ADATA», які упаковано у спец- пакет НПУ ICR0226204; прикраса для волося, жовтого кольору та прикраса, жовтого кольору із камінцем, сережка у вигляді перлинки, брелок, сірого кольору, прикраса із вибитими літерами Y та С, які упаковано у спец-пакет НПУ IN21022649; шість колекційних монет в упаковці, п`ять із яких по 5 гривень, а одна - дві гривні, монета «рубль 1889» у поліетиленовому пакеті, колекційний альбом із монетами на сім аркушів, синього кольору, колекційний альбом із марками, бежевого кольору із малюнками, коробка, червоного кольору, всередині якої дві ручки, червоного кольору, коробка, у якій дві ручки, синього кольору, які упаковано у спец-пакет НПУ WAR1051030, мобільний телефон, марки «IPhone 7» IMEi: НОМЕР_4 , із номером мобільного телефону НОМЕР_5 , у чохлі, чорного кольору із наліпкою, який упаковано у спец-пакет НПУ NPU5086553; sim-карта Vodafone із номером НОМЕР_6 та sim-карта Vodafone із надписом « НОМЕР_7 », які упаковано у спец-пакет НПУ NPU5086552; сумка «Calvin Klein Jeans», чорного кольору та сумка «Tommy Hifiger», синього кольору, які упаковано у спец-пакет НПУ PSP42892686; мобільний телефон, марки «IPhone 8», IMEi: НОМЕР_8 , із sim-картою НОМЕР_9 , який упаковано у спец-пакет НПУ NPU5086551; 15 купюр номіналом по 1000 гривень: ЕГ6858375, ГП6712626, ГС4772261, ВУ4210075, БА3278011, ЕА5570085, АС6511798, АВ9432505, ЯБ6388353, АП5736254, АТ4240237, СК7162455, 3С0108793, АЛ3785194, ЯБ6388352 та вісім купюр по 100 доларів США: PF 15568275H, PF39276004K, MB675259231, PK80504793D, MF22822406A, PF 10098501L, PF09886759K, LL74816453F, які упаковано у спец-пакет НПУ NPU5086550; sim-карта Life та пластик від sim-карти НОМЕР_10 , які упаковано у спец-пакет НПУ NPU5086548.

30.09.2025 до Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000958 від 15.08.2025 вилучене під час обшуку 26.09.2025 за адресою: АДРЕСА_1 .

Задовольняючи дане клопотання сторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0000958 слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.

З оскарженої ухвали вбачається, що слідчим суддею накладено арешт на майно, що є речовим доказом. При цьому слідчим у клопотанні зазначено підставу накладення такого арешту, а саме: з метою збереження речових доказів. Таким чином майно відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України.

Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що на цей час у органу досудового розслідування, за результатами проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що вказаний мобільний телефон та інформація, що на ньому зберігається, мають значення речових доказів для кримінального провадження, може зберігати інформацію про вчинення злочину, а тому відповідають критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею на виконання вимог ч. 2 ст. 173 КПК України враховано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що відповідає конституційним нормам.

Так, ЄСПЛ своїми рішеннями неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

На переконання апеляційного суду, слідчим суддею при ухваленні оскаржуваного рішення було враховано не лише вимоги щодо захисту фундаментальних прав власників майна та прав третіх осіб, а й «справедливий баланс» між інтересом суспільства та приватним інтересом, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів також враховує, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення строків при зверненні з клопотанням про арешт майна колегія суддів зауважує наступне.

Відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судці, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. При вирішенні питання про арешт майна, яке має значення для виконання завдань кримінального провадження, слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Таким чином, такої підстави для відмови в арешті майна як пропущення строку звернення з клопотанням КПК не передбачено ні серед умов, які враховуються при вирішенні питання про арешт майна як речових доказів (чи навіть з інших підстав), ні серед підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт.

Отже, сам по собі факт порушення строків звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає завданням кримінального провадження. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна не позбавляє таке майно доказової (у разі його арешту як речового доказу) чи забезпечувальної (при забезпеченні цивільного позову чи можливої конфіскації) «сили» в кримінальному провадженні, тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.

Крім того, варто зазначити, що сплив процесуального строку виконання обов`язку вжиття заходів до збереження майна не припиняє необхідності виконати цей обов`язок стороною обвинувачення і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії.

Правове значення встановленого законодавцем строку, визначеного як «протягом 48 годин після вилучення майна» (абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України) для звернення із клопотанням про арешт майна полягає в тому, що законодавцем презюмується достатність цього часу для сторони обвинувачення, щоб визначитись з приналежністю майна, наявністю достатніх підстав для його арешту та підготувати відповідне мотивоване клопотання з одного боку, та встановлено такий нетривалий проміжок часу втручання у право власності особи (тимчасове позбавлення її правомочностей володіння та користування) в інтересах кримінального провадження, протягом якого можливе утримання майна особи в силу закону, без вмотивованого рішення суду, для вирішення його подальшої долі слідчим, прокурором (у разі бездіяльності, нереалізації обов`язку звернення з клопотанням до слідчого судді, суду про арешт такого майна) або слідчим суддею, судом з урахуванням належності, вагомості такого майна (речей) для досягнення завдань кримінального провадження.

Вирішення питання щодо арешту майна залежить від того, чи має воно значення для досягнення завдань кримінального провадження, а не від того, чи своєчасно звернувся слідчий, прокурор з відповідним клопотанням до слідчого судді.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Інші зазначені в апеляційних скаргах обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді у ході апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

поновити ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2025 року про накладення арешту на майно залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4