УХВАЛА

09.12.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в режимі дистанційного судового провадження кримінальне провадження № 0003739 від 18.03.2025 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 407 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

01.12.2025 до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра надійшло кримінальне провадження № 0003739 від 18.03.2025 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 407 КК України.

Чергове підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженню призначено на 12:00 годину 09 грудня 2025 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений вважали можливим призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0003739 від 18.03.2025 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 407 КК України.

Крім того прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування даного клопотання сторона обвинувачення зазначила, що злочин в якому обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до тяжкого. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 23.10.2025 ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор вважає, що в даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_3 продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до діючого законодавства, пов`язане із позбавленням волі, ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, на твердження сторони обвинувачення, ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні може незаконно впливати на свідків, які разом із ним проходили військову службу в одній військовій частині, які на даний час ще не допитані судом, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити даний злочин у якому ОСОБА_3 обвинувачується.

А тому сторона обвинувачення убачає, що з метою запобігання спробі ухилення від суду та з метою забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та належної процесуальної поведінки, є всі підстави продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту в кримінальному провадженні, вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпра; підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 5)-8) ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або його зупинення немає; підстав для повернення обвинувального акту відповідно до вимог п. 3) ч. 3 ст.314 КПК України немає, тому дане кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Суд, вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 днів, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як зазначено в ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі. Якщо законом встановлено презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважують правило поваги до особистої свободи.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_3 достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), а саме: самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинено в умовах воєнного стану.

Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_3 , перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання може переховуватися від суду, тобто існує і продовжує існувати ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, що у свою чергу може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Обвинувачений ОСОБА_3 , володіючи відомостями щодо свідків, які не допитані судом, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів чи відмови від показів взагалі, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на те, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , спрямований проти встановленого порядку несення військової служби, та наразі продовжено воєнний стан і вторгнення російської федерації на територію України триває, останній може продовжити злочинну діяльність, у тому числі і з метою уникнення від відповідальності, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також суд звертає увагу й на те, що упродовж перебування ОСОБА_3 під вартою будь-яких лікарських протипоказань проти утримання останнього під вартою суду не надано, як і не надано іншого комплексу обставин, які би переважали ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Суд враховує, вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченого, відомості про його соціальні зв`язки, репутацію обвинуваченого, враховуючи його майновий стан, вважає, що вказані відомості про особу ОСОБА_3 в сукупності із обсягом пред`явленого йому обвинувачення та встановленими ризиками, передбаченими п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчать про те, що підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу не вбачається.

При цьому суд акцентує увагу й на тому, що відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

У зв`язку з чим посилання адвоката та обвинуваченого на наявність наміру у ОСОБА_3 проходити військову службу, хоча й заслуговують на увагу, однак не підтверджено стороною захисту належними доказами, а саме письмовою згодою командира військової частини на продовження обвинуваченим військової служби.

Суд констатує, що продовження строку утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому, на переконання суду подальше продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 не порушує його права на свободу та особисту недоторканність, гарантованого статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також права, передбачені Конституцією України, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів. Враховуючи й те, що строк перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статттями177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З урахуванням вищезазначеного, приймаючи до уваги приписи абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, суд доходить до висновку про неможливість запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, у разі звільнення обвинуваченого під заставу, у зв`язку із чим розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 194, 314-317, 331, 350, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню № 0003739 від 18.03.2025 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 407 КК України, у відкритому судовому засіданні на 11:00 годину 22 грудня 2025 року в залі судового засідання № 3 Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра за адресою: вул. Новоселівська, 9, місто Дніпро.

Проводити судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово.

У судове засідання викликати: прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра, відрядженого до Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 .

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 06 лютого 2026 включно без визначення розміру застави.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 336 КПК України подальші усі судові засідання проводити в режимі дистанційного судового провадження з приміщення Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», забезпечивши участь обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в режимі відеоконференції.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які перебувають під вартою, - з моменту вручення їм копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повний текст ухвали буде оголошено 09.12.2025 о 15:30 годині.

Суддя: ОСОБА_1