УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 (участь якого забезпечена шляхом відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , у порядку ст. 206 КПК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , у порядку ст. 206 КПК України.

Скаргу мотивовано тим, що, вироком Дарницького районного суду міста Києва від 06.11.2024 (справа № 753/6650/17) ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст.27, ч. 1 ст. 14, п. п. 6, 9, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст.70 КК України до покарання у виді 14 років 11 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід відраховувати з 06.11.2024.

При цьому у строк відбування покарання зараховано повністю відбуте покарання - 7 років позбавлення волі за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 07.08.2020 (справа №754/1100/17), з урахуванням постанови Верховного Суду від 06.07.2023.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015) зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 23.02.2018 по 06.07.2023, а також з 06.11.2024 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того, адвокат в своїй скарзі також зазначає, що згідно науково-правового висновку члена науково-консультативної ради при Верховному Суді, завідувача кафедри кримінального права Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, д.ю.н. ОСОБА_6 , що датою повного відбуття ОСОБА_5 призначеного вироком Дарницького районного суду міста Києва від 06.11.2024, покарання є 23.07.2025.

Таким чином, адвокат просив звільнити ОСОБА_5 з під варти, у зв`язку з повним відбуттям призначеного вироком Дарницького районного суду міста Києва від 06.11.2024 покарання у вигляді 14 років 11 місяців позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скаргу підтримали з підстав у ній зазначених, вважали, що ОСОБА_5 на даний час відбув повністю покарання призначене вироком Дарницького районного суду міста Києва від 06.11.2024 у справі №753/6650/17, оскільки постановою Верховного суду від 13.11.2024 у справі №756/847/17 визначене ОСОБА_5 покарання у вигляді 15 років позбавлення волі, він відбув у повному обсязі.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні вказаної скарги, оскільки вважав, що не підсудна Шевченківському районному суду міста Києва та не підлягає розгляду у порядку ст. 206 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку про наступне.

Положенням ч. 1 ст. 206 КПК України, передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Частиною 2 ст. 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, передбачено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Вказаний обов`язок у слідчого судді виникає у разі, якщо наявні відомості, що створюють обґрунтовану підозру про перебування в межах територіальної юрисдикції суду особи, позбавленої свободи за відсутності відповідного судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Наведене свідчить, що перевірка законності перебування особи у місцях несвободи має бути проведена слідчим суддею у разі, коли виникає необхідність з`ясування наявності судових рішень про застосування до певного громадянина запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою, призначення покарання у виді позбавлення волі або ж інших правових підстав для тримання особи у слідчому ізоляторі.

Обов`язковою умовою проведення такої перевірки є наявність даних, що жодне з зазначених судових рішень щодо такої особи судом не приймалося.

Водночас, як вбачається з вироку Дарницького районного суду міста Києва від 06.11.2024 у справі № 753/6650/17, який на день розгляду даної скарги не набув законної сили, ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. п. 6, 9, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 14 років 11 місяців.

Крім того, вказаним вироком до ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тобто ОСОБА_5 перебуває під вартою в рамках запобіжного заходу, ухваленого рішенням суду, який на даний час переглядається Київським апеляційним судом.

Крім того, надаючи оцінку доводам адвоката ОСОБА_4 щодо відбуття ОСОБА_5 у повному обсязі покарання, визначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2024, слідчий суддя зазначає, що за рішенням Верховного Суду від 13.11.2024 (справа №756/847/17) ОСОБА_5 повністю відбув покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 03.08.2022 (справа №756/847/17) у виді 15 років позбавлення волі.

У той же час, як вбачається з матеріалів скарги, ухвалюючи 06.11.2024 вирок у справі №753/6650/17 Дарницький районний суд міста Києва під час визначення покарання не враховував вирок Оболонського районного суду міста Києва від 03.08.2022 та рішення Верховного Суду від 13.11.2024 (справа №756/847/17).

Статтею 26 КПК визначено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень КПК України.

Так, з наданих слідчому судді матеріалів скарги вбачається, що на даний час Київським апеляційним судом триває розгляд апеляційний скарг, прокурора, обвинуваченого та його захисників, а також представника потерпілого на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 06.11.2024.

Таким чином, оцінка та перевірка законності судового рішення - вироку Дарницького районного суду міста Києва від 06.11.2024, у тому числі щодо призначеного покарання, порядку та строку його відбування виходять за межі повноважень слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Оскарження у будь-який спосіб судових рішень щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається, що підтверджується правовою позицією Конституційного Суду України у Рішенні від 11.03.2011 у справі №2-рп/2011, у відповідності до якої оцінка процесуальним діям суду може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Таким чином, наведені вище обставини свідчать про відсутність підстав для здійснення слідчим суддею перевірки порядку визначення та відбування призначеного ОСОБА_5 покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2024.

З вказаних підстав, слідчий суддя також не бере до уваги науково-правовий висновок члена науково-консультативної ради при Верховному Суді, завідувача кафедри кримінального права Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, д.ю.н. ОСОБА_6 , оскільки як було вище зазначено, що обрахування строку відбування покарання не належить до повноважень слідчого судді.

Отже, з викладеного вище вбачається, що ОСОБА_5 утримується під вартою на підставі застосованого вироком Дарницького районного суду міста Києва від 06.11.2024 у справі №753/6650/17 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто на підставі відповідного судового рішення, а тому слідчий суддя не вбачає правових підстав для негайного звільнення ОСОБА_5 з-під варти, відтак у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись, ст. ст. 206, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , у порядку ст. 206 КПК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1