Справа № 932/9090/25
Провадження № 1-кп/932/1121/25
У Х В А Л А
про продовження строку запобіжного заходу
11 грудня 2025 року колегія суддів Шевченківського районного суду міста Дніпра у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
В судовому засіданні у зв`язку зі спливом строку дії запобіжного заходу та неможливістю постановлення до цього часу остаточного рішення прокурором заявлено клопотання про його продовження на 60 днів. Обгрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і неможливість їх усунення шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. В якості аргументів наводить характер і мотиви інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, його тяжкість та суворість передбаченого за нього законом покарання, що може спонукати обвинуваченого до переховування від суду з метою уникнення покарання, а також наявність у обвинуваченого інформаційних зв`язків з представником ФСБ РФ, його лояльне відношення до країни-агресора, що в умовах воєнного стану створює максимальний ступінь суспільно-небезпечного діяння, ризик продовження якого буде існувати в разі обранні обвинуваченому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Вважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе протистояти існуючим ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого, прокурор просить суд його клопотання задовольнити.
Сторона захисту проти задоволення клопотання заперечувала, вважаючи недоцільним продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та можливість забезпечення його належної процесуальної поведінки шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Вислухавши думки сторін та надавши оцінку обставин, з якими закон пов`язує застосування та продовження запобіжних заходів, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з такого.
Згідно пунктів 1ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні зазначеного питання, окрім вище зазначеного, суд повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.
Як слідує з висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, він обвинувачується у вчиненні державної зради, вчиненої в умовах воєнного стану, за що у разі доведення його винуватості передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, усвідомлення чого обвинуваченим створює ризик його переховування від суду з метою уникнення покарання.
Оцінюючи цей ризик, колегія суддів також бере до уваги відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, його низькі моральні якості, продовження в Україні воєнного стану, що ускладнює роботу правоохоронних органів, а також суспільний інтерес у даному кримінальному провадженні, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
З огляду на характер і мотиви інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, на думку колегії суддів є існуючим і ризик продовження обвинуваченим злочинної діяльності або вчинення інших кримінальних правопорушень, посягаючих на основи суверенітету, територіальної цілісності та обороноздатності України.
Отже, ймовірність настання негативних наслідків для судового провадження продовжує існувати, так як ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися і своєї актуальності не втратили.
З урахуванням цього колегія суддів дійшла висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою та неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, оскільки жоден з них не зможе усунути існуючі ризики та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Доказів того, що з часом існуючі ризики відпали або зменшилися настільки, що належної процесуальної поведінки обвинуваченого можна було б досягти застосуванням до нього більш м`яких запобіжних заходів, стороною захисту суду не надано, тому підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу з утримання під вартою на особисте зобов`язання колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 176-178, 199, 327, 331, 369, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч.2 ст.111 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком на 60 днів без застосування застави, по 08 люте 2026 року включно.
У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення і в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для виконання.

Резолютивна частина проголошена 11.12.2025, повний текст ухвали оголошено 12.12.2025 о 08.30 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3