Справа № 569/4095/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження №0000111 від 20.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнєцовськ Рівненської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

За змістом обвинувального акта, ОСОБА_5 , в січні 2021 року, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та місці, отримав від невстановленої особи пропозицію стати засновником (учасником) та директором юридичної особи, а саме: Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Стелракс» () без наміру здійснювати господарську діяльність, передбачену статутом вказаного Товариства.

Усвідомлюючи протиправний характер запропонованих невстановленою особою дій, ОСОБА_5 , розуміючи, що він стане засновником та перебуватиме на посаді директора ТОВ «Стелракс», не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, передбачену статутом вказаного Товариства, погодився на таку незаконну пропозицію, вступивши таким чином у попередню змову із невстановленою особою, і до початку злочину домовився про спільне його вчинення.

В подальшому, невстановленою особою, на виконання спільного з ОСОБА_5 злочинного умислу, на підставі наданих останнім документів, а саме паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Рівненським МВ УДМС України в Рівненській області 03 січня 2013 року, та картки фізичної особи-платника податків № НОМЕР_2 , перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, за невстановлених обставин, забезпечив виготовлення у встановленій законом формі проєктів реєстраційних та установчих документів, необхідних для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Стелракс» (), із внесенням до вказаних документів завідомо неправдивих відомостей, а саме до:

-Рішення № 1 Засновника ТОВ «Стелракс» від 25.01.2021, яке містить завідомо неправдиві відомості про: створення ТОВ «Стелракс»; визначення місцезнаходження Товариства за адресою: м. Рівне, вул. Поповича, буд. 11; формування Статутного капіталу Товариства у розмірі 1000 грн. та внесення вкладу грошовим внеском; затвердження та підписання Статуту Товариства; призначення ОСОБА_5 на посаду директора Товариства з 25.01.2021; затвердження переліку видів економічної діяльності згідно КВЕД - 2010; уповноваження директора Товариства ОСОБА_5 для подачі документів державному реєстратору;

-Заяви щодо державної реєстрації юридичної особи (крім громадських формувань та органів влади) (з 01 червня 2020 року) ТОВ «Стелракс» (), Форми 2, від 25.01.2021, яка містить завідомо неправдиві відомості, а саме про: створення ТОВ «Стелракс»; визначення місцезнаходження Товариства за адресою: м. Рівне, вул. Поповича, буд. 11; визначення розміру Статутного капіталу Товариства в сумі 1000 грн.; визначення виду установчого документа Товариства у вигляді Статуту; визначення ОСОБА_5 керівником Товариства; затвердження переліку видів економічної діяльності Товариства;

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , на виконання вказівки невстановленої особи, з метою проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Стелракс» () прийшов до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , де, 25.01.2021, в присутності останньої, будучи під розпис попередженим про відповідальність, визначену ч. 4 ст. 35 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV, підписав попередньо складені за невстановлених обставин документи, які містять завідомо неправдиві відомості, а саме: Рішення № 1 Засновника ТОВ «Стелракс» від 25.01.2021, та Заяву щодо державної реєстрації юридичної особи (крім громадських формувань та органів влади) (з 01 червня 2020 року) ТОВ «Стелракс» (), Форми 2, від 25.01.2021, розуміючи при цьому, що він вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, та тим самим реалізує спільний з невстановленою особою злочинний умисел, та умисно надав вказані документи, які містять завідомо неправдиві відомості, для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація створення юридичної особи».

На підставі поданих ОСОБА_5 документів, які містять завідомо неправдиві відомості, реєстратором проведено державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Стелракс» (), про що 25.01.2021 вчинено відповідні записи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Надалі, ОСОБА_5 , господарську діяльність як засновник та директор юридичної особи ТОВ «Стелракс» () за місцем реєстрації Товариства не здійснював, податкову звітність не подавав, податки не сплачував.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 205-1 КК України, як внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника, просив задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 висловила позицію про наявність підстав для задоволення вказаного клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

За змістом ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 3 ст. 285 КПК України передбачено, що обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Матеріально-правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності передбачені ст. 49 КК України

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 цього Кодексу строків не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років; 5) законом не встановлено обмеження чи заборони щодо застосування давності до вчиненого особою кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. На час розгляду клопотання минув встановлений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України п`ятирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 205-1 КК України, не належить до злочинів проти основ національної безпеки України, проти миру та безпеки людства, перелік яких визначено у ч. 5 ст. 49 КК України. Тобто законодавча заборонна звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на це кримінальне провадження не поширюється.

Протягом вказаного строку обвинувачений ОСОБА_5 не вчинив нового кримінального правопорушення.

Під ухиленням від слідства або суду, з огляду на положення ч. 2 ст. 49 КК України, слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, імітація своєї смерті тощо).

Даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 вчиняв умисні дії, направлені на ухилення від слідства та суду, матеріали кримінального провадження не містять, а тому підстав вважати про протилежне у суду немає.

Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є її згода на таке звільнення. При цьому суд не надає оцінку діям обвинуваченого, не встановлює його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

У судовому засіданні суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_5 суть пред`явленого обвинувачення, підстави та наслідки закриття кримінального провадження, переконався у добровільності позиції обвинуваченого на його звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Враховуючи те, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності минули, оскільки з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло більше п`яти років, строк давності не переривався й не зупинявся, обвинувачений надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, підлягає закриттю.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз в розмірі 15 918 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09.10.2023 накладено арешт на наступні речі: блокнот чорного кольору з чорновими рукописними записами, блокнот зеленого кольору з чорновими рукописними записами, 19 пластикових банківських карток, печатку ТОВ «Стелракс», сім-карту «Vodafone» НОМЕР_3 , каміння, зовні схоже на бурштин-сирець, вагою приблизно 1050 г, документи, що стосуються діяльності ТОВ «Стелракс» та ОСОБА_5 на 162 арк.

Оскільки зазначений арешт на майно накладався з метою збереження речових доказів, враховуючи, що потреби у використанні як доказу частини вказаних речей немає, а покарання у виді конфіскації майна судом не призначалось, отже суд прийшов до висновку про необхідність скасування арешту, накладеного на блокнот чорного кольору з чорновими рукописними записами, блокнот зеленого кольору з чорновими рукописними записами, 19 пластикових банківських карток, печатку ТОВ «Стелракс», сім-карту «Vodafone» НОМЕР_3 , документи, що стосуються діяльності ТОВ «Стелракс» та ОСОБА_5 на 162 арк.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Враховуючи положення ст. 100 КПК України, суд вирішує блокнот чорного кольору з чорновими рукописними записами, блокнот зеленого кольору з чорновими рукописними записами, сім-карту «Vodafone» НОМЕР_3 , 19 пластикових банківських карток- повернути власнику ОСОБА_5 , а інші речові докази, а саме: печатку ТОВ «Стелракс» - знищити, документи, що стосуються діяльності ТОВ «Стелракс» та ОСОБА_5 на 162 арк., оригінали документів реєстраційної справи №7852 ТОВ «Стелракс» на 35 арк. - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284-286, 288, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності - задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 205-1 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000111 від 20.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, - закрити.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експертів в розмірі 15 918 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09.10.2023 на наступні речі: блокнот чорного кольору з чорновими рукописними записами, блокнот зеленого кольору з чорновими рукописними записами, 19 пластикових банківських карток, печаткау ТОВ «Стелракс», сім-карту «Vodafone» НОМЕР_3 , документи, що стосуються діяльності ТОВ «Стелракс» та ОСОБА_5 на 162 арк.

Після набрання ухвалою законної сили речові докази:

- 19 пластикових банківських карток, блокнот чорного кольору з чорновими рукописними записами, блокнот зеленого кольору з чорновими рукописними записами, сім-карту «Vodafone» НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_5 ;

- печатку ТОВ «Стелракс» - знищити;

- документи, що стосуються діяльності ТОВ «Стелракс» та ОСОБА_5 на 162 арк., оригінали документів реєстраційної справи №7852 ТОВ «Стелракс» на 35 арк. - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з моменту оголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1