Справа № 478/1830/24 Провадження № 1-кп/478/39/2025
У Х В А Л А

16 вересня 2025 року. Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в с-щі Казанка кримінальне провадження за №0000560 від 06.12.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В с т а н о в и в:

В провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000560 від 06.12.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою суду від 10.03.2025 року кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000560 від 06.12.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України призначене до судового розгляду.

В ході судового розгляду кримінального провадження, прокурором було подано клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , обґрунтовуючи його тим, що 25 вересня 2025 року закінчується строк покарання у виді 5 років позбавлення волі, призначений ОСОБА_4 вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.05.2021 року за яким відбуває покарання обвинувачений.

В той же час, прокурор вказує, що в провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000560 за яким ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ч. 2 ст. 190 КК України.

Так, з обвинувального акту вбачається, що будучи неодноразово судимим, зокрема, останній раз 27.05.2021 року вироком Заводського районного суду м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, обвинувачений відбуваючи строк покарання в ДУ «Казанківська ВК (№ 93)», на шлях виправлення не став, повторно вчинив злочин проти власності - заволодіння чужим майном шляхом обману за наступних обставин.

В період квітня 2024 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи на території ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» за адресою: вул. Індустріальна, 4, с. Новоданилівка, Баштанського району, Миколаївської області, маючи у своєму розпорядженні мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4X», з сім-картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 з виходом в мережу Інтернет, діючи повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою протиправного заволодіння чужим майном, шляхом обману, розмістив на сайті в мережі Інтернет завідомо неправдиве оголошення про продаж дизельного палива за заниженою ціною, при цьому, не маючи наміру та фізичної можливості здійснювати реалізацію вказаного пального.

В подальшому, 14.04.2024 року в денний час, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4X», з сім-картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_6 та пересвідчившись у справжності вищевказаного оголошення викладеного в мережі Інтернет ОСОБА_4 , замовив для власних потреб 1000 літрів дизельного палива за ціною 35 грн. за 1 л. Після цього, ОСОБА_4 з метою увійти у довіру та справити враження доброчесного продавця, не маючи наміру та фізичної можливості виконати зобов`язання у вигляді продажу дизельного палива повідомив ОСОБА_6 неправдиву інформацію про те, що займає посаду адміністратора АЗС WOG, та запевнив останнього, що отримати дизельне паливо після проведення оплати ОСОБА_6 зможе на АЗС WOG, що розташована по вул. Київська, 242 Г, м. Вознесенськ Миколаївської області, тим саме ввів ОСОБА_6 в оману. Будучи упевненим у реальності замовлення та чесності і щирості продавця, ОСОБА_6 перебуваючи на АЗС «WOG», що розташована по вул. Київська, 242Г, м. Вознесенськ Миколаївської області 14.04.2024 в період часу з 17.00 год. по 19.05 год., за вказівкою ОСОБА_4 , шляхом здійснення грошових переказів через платіжний термінал двома платежами поповнив рахунок відкритий в «Таскомбанк» за яким закріплена банківська картка № НОМЕР_2 на загальну суму 10000 грн., та перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ АТБ - Маркет, що розташована по вул. Київська, 16, м. Вознесенськ Миколаївської області трьома платежами в загальній сумі 15000 грн. поповнив рахунки відкриті в Універсалбанк за яким закріплена банківська картка № НОМЕР_3 , в А-Банк за яким закріплена банківська картка № НОМЕР_4 , в Райффайзенбанк за яким закріплена банківська картка № НОМЕР_5 .

Після зарахування грошових коштів на вказані рахунки, ОСОБА_4 перестав виходити на зв`язок із ОСОБА_6 , а грошові кошти в сумі 25000 грн обернув на свою користь, таким чином заволодівши ними, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи неодноразово судимий, обвинувачується також у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

З огляду на наведене, прокурор посилаючись у клопотанні на наявні ризики переховування обвинуваченим ОСОБА_4 від суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, тобто ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України просить суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання заперечували, суд просили відмовити у застосуванні запобіжного заходу через недоведеність ризиків.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали та докази, дійшов наступних висновків.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи, на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваної або обвинуваченої особи має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Судом встановлено, що обвинувачений неодноразово судимий та з огляду на пред`явлене обвинувачення, під час відбування покарання визначеного обвинувальним вироком суду вчинив новий злочин, що вказує на існування ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливого ухилення від суду розуміючи можливу невідворотність покарання та на існування ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки будучи засудженим, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нового злочину.

В той же час, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, судом враховуються норми ч. 2 ст. 183 КПК України згідно якої, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Таким чином, окрім заявлених ризиків, судом також враховується, що до матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не було надано належних доказів щодо того, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

За таких обставин, враховуючи наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 2 ст. 183 КПК України, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого і після його звільнення за строком відбуття покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.05.2021 року, зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків з покладенням на нього обов`язків, які визначені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 182, 193, 194, 196 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000560 від 06.12.2024 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися за межі Миколаївської області без дозволу прокурора або суду;

- здати (за наявності) на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії покладених судом обов`язків до 02.11.2025 року включно.

Попередити обвинуваченого, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду прокурором, обвинуваченим, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвалу надіслати на адресу Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», Відділу поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області та Баштанській окружній прокуратурі (Казанківському відділу) для відома та контролю за виконанням.

Суддя