Провадження №11-сс/801/756/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого

у режимі відеоконференції ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.08.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 10.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.08.2025 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 10.06.2025.

Слідчий суддя вважає, що в заяві ОСОБА_7 від 10.06.2025 відсутні об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просив суд скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 від 21.08.2025 та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 10.06.2025, розпочати розслідування та надати йому витяг із ЄРДР.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості, оскільки її мотивувальна частина не містить належних доводів і мотивів відмови у задоволенні скарги. На переконання заявника, слідчим суддею було проігноровано наведені у скарзі обставини про вчинення суддями та прокурорами кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366 та ч. 2 ст. 374 КК України.

Крім того, відмова уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури у внесенні відомостей до ЄРДР суперечить положенням ст. 214 КПК України, яка покладає на слідчого та прокурора обов`язок невідкладно, але не пізніше 24 годин, внести будь-які заяви чи повідомлення про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, без здійснення попередньої правової оцінки наведених фактів.

Вказує, що позиція Вінницької обласної прокуратури, оформлена у вигляді листа від 03.07.2025 № 31-2862-22, носить формальний характер та зводиться лише до цитування правового висновку Верховного Суду, не містячи належних і достатніх обґрунтувань причин відмови у виконанні вимог закону.

Колегія суддів, вислухавши думку ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовільнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали судової справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є не лише захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень і забезпечення притягнення винного до відповідальності, але й запобігання необґрунтованому процесуальному примусу та кримінальному переслідуванню. Отже, положення цієї статті зобов`язують суд забезпечувати баланс між правами заявника та правами осіб, щодо яких він висуває обвинувачення.

Відповідно до ст. 370 КПК України, будь-яке судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Це означає, що суд має не лише формально констатувати відсутність підстав для задоволення скарги, а й докладно пояснити, чому заява не містить об`єктивних даних про злочин і не підлягає внесенню до ЄРДР.

Крім того, ст. 8 КПК України закріплює принцип верховенства права, який вимагає від суду тлумачити та застосовувати закон у спосіб, що забезпечує ефективний захист прав і свобод людини. Саме з цих позицій суд оцінює доводи апелянта та дії прокурора.

Під час розгляду апеляційної скарги з матеріалів судової справи було встановлено, що 10.06.2025 ОСОБА_7 звернувся в порядку ст. 214 КПК України до Офісу Генерального прокурора з заявою про вчинення, на думку заявника, суддею Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та суддями судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України.

Листом Офісу Генерального прокурора від 24.06.2025 № 31/5/2-54952ВИХ-251 заяву про вчинення кримінального правопорушення було направлено відповідно територіальної юрисдикції до Вінницької обласної прокуратури та Хмельницької обласної прокуратури для розгляду в межах, компетенції щодо можливих протиправних дій окремих суддів Вінницького міського суду Вінницької області та Хмельницького апеляційного суду.

У свою чергу листом Вінницької обласної прокуратури від 03.07.2025 № 31-2862-22 заявника повідомлено про те, ще внесенню до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення було відмовлено.

Разом з тим, з листа за підписом в.о. начальника відділу Вінницької обласної прокуратури від 03.07.2025 вбачається, що Вінницькою обласною прокуратурою розглянуто заяву ОСОБА_7 від 10.06.2025 щодо неправомірних, на думку заявника, дій судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_8 та суддів Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , в ході розгляду якої уповноважена особа Вінницької обласної прокуратури дійшла висновку про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані невідкладно внести відомості до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Водночас частини 4 та 5 цієї статті визначають, що такі заяви повинні містити короткий виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину.

Це положення конкретизоване у Наказі Офісу Генерального прокурора «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення» № 298 від 30.06.2020 п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого до Реєстру підлягають внесенню лише відомості, що відповідають вимогам ст. 214 КПК України та характеризують ознаки кримінального правопорушення.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають не будь-які звернення чи повідомлення, а лише ті, що містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про його вчинення. Якщо у заяві таких даних немає, вона не може вважатися повідомленням про злочин у розумінні ст. 214 КПК України. Такий підхід забезпечує гарантію кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу, що повністю узгоджується із завданнями кримінального провадження.

При цьому необхідно враховувати, що обов`язковим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Саме категорія суспільної небезпечності дозволяє відмежовувати злочин від адміністративних, дисциплінарних чи інших правопорушень. На відміну від проступків, які можуть посягати лише на правила поведінки чи службової дисципліни, злочин завжди передбачає найбільш високий рівень шкоди або реальної загрози її заподіяння суспільним відносинам, що охороняються законом.

Злочин у кримінально-правовому розумінні пов`язаний із конкретними подіями та обставинами, які мають місце у реальній дійсності та можуть бути перевірені. Тому заява чи повідомлення про злочин повинні містити хоча б мінімальні вихідні дані час, місце, спосіб та інші істотні обставини можливого правопорушення. Лише на підставі таких ознак органи досудового розслідування можуть відрізнити реальне повідомлення про злочин від голослівних припущень чи оціночних суджень заявника.

У разі відсутності в заяві об`єктивних даних неможливо встановити реальність події злочину, а тому така заява не може бути підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Внесення ж до Реєстру повідомлень без будь-яких фактичних підтверджень створювало б небезпеку зловживань правом на звернення і могло б призвести до необґрунтованого кримінального переслідування чи процесуального примусу.

Саме тому слідчий суддя, дослідивши скаргу, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у заяві ОСОБА_7 конкретних обставин, що свідчать про вчинення злочину.

Дану позицію підтримує і Верховний Суд.

Зокрема, Верховний Суд у своєму рішенні від 30.09.2021 (Постанова ККС ВС у справі 556/450/18) вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 при розгляді справи №818/1526/18 зазначила, що, саме у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Більше того, колегія суддів бере до уваги лист Вінницької обласної прокуратури від 03.07.2025 № 31-2862-22, адресований заявнику, у якому надано правове обґрунтування відмови у внесенні відомостей до ЄРДР.

У даному листі, з посиланням на правовий висновок Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, зазначено, що для внесення відомостей необхідна наявність у заяві об`єктивних даних, які свідчать про ознаки кримінального правопорушення, зокрема конкретні обставини події (час, місце, спосіб вчинення). У разі відсутності таких даних заява не може вважатися повідомленням про злочин у розумінні ст. 214 КПК України та не підлягає внесенню до ЄРДР.

Таким чином, відповідачем органом прокуратури було надано належне та мотивоване роз`яснення заявнику щодо відсутності підстав для реєстрації його звернення. Даний документ підтверджує правильність висновків слідчого судді про відсутність у поданій заяві достатніх об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів враховуючи вищевикладене, дослідивши скаргу, заяву та матеріали перевірки, вважає, обґрунтованим висновок органу, котрий здійснював перевірку обставин, викладених у зверненні ОСОБА_7 про відсутність у зверненні ОСОБА_7 , на даний час, підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Окрім того, як зазначено вище підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою/повідомленням про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування. Твердження ОСОБА_7 в заяві та скарзі про те, що суддею Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_8 та суддями Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 було вчинено кримінальне правопорушення, в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження.

У цьому контексті колегія суддів відзначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає зазначеним вимогам: у ній наведено логічне та зрозуміле обґрунтування відмови у задоволенні скарги, а саме відсутність у заяві конкретних даних про час, місце, спосіб та інші обставини можливого злочину. Така мотивація відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судових рішень.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_7 уже користувався правом на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції. За результатами її розгляду ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26.08.2025 йому було відмовлено у задоволенні скарги. Подана повторно апеляційна скарга за своїм змістом фактично дублює доводи, які вже були предметом дослідження та оцінки суду апеляційної інстанції. Жодних нових обставин чи підстав, здатних вплинути на правову оцінку ухваленого рішення, скаржник не зазначив. Відповідно, підстав для повторного перегляду ухвали на тих самих аргументах закон не передбачає, а наведені доводи не спростовують висновків, викладених у рішенні апеляційного суду від 26.08.2025.

Колегія суддів також враховує усталену практику ЄСПЛ, відповідно до якої право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати певним процесуальним обмеженням, якщо вони переслідують легітимну мету, є пропорційними та не позбавляють особу суті цього права.

У даному випадку відмова у внесенні відомостей до ЄРДР без наявності об`єктивних даних про вчинення злочину є саме таким допустимим обмеженням, спрямованим на запобігання зловживанням правом та необґрунтованому кримінальному переслідуванню.

Водночас суд апеляційної інстанції звертає увагу на необхідність забезпечення справедливого балансу між інтересами сторін. З одного боку, ОСОБА_7 реалізував гарантоване йому ст. 21 та ст. 24 КПК України право на звернення із заявою про кримінальне правопорушення та право на оскарження бездіяльності органу прокуратури. Він мав можливість подати скаргу до слідчого судді та звернутися з апеляційною скаргою, що свідчить про дотримання його права на доступ до правосуддя.

З іншого боку, безумовне внесення до ЄРДР будь-яких заяв без фактичних даних призводило б до зловживань процесуальними правами та створювало ризик використання кримінального провадження як інструменту тиску на суддів чи прокурорів. Це суперечило б завданням кримінального процесу, визначеним ст. 2 КПК України, і порушувало б баланс між правами заявника та правами інших осіб.

З урахуванням викладених обставин та правової оцінки матеріалів скарги, колегія суддів вважає, що бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР була належним чином обґрунтована, а рішення слідчого судді про відмову в задоволенні скарги ґрунтується на вимогах закону та встановлених у справі фактах. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.08.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 10.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4