Справа № 953/191/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2026 р. Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про незаконне позбавлення волі особи, у порядку статті 206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2026 до суду надійшла заява ОСОБА_2 , у порядку статті 206 КПК України, у якій заявник просить: - Негайно встановити місце перебування ОСОБА_3 ; - Зобов`язати орган або посадових осіб, які його утримують, надати правові підстави позбавлення волі; - У разі відсутності законних підстав негайно звільнити особу; - Вжити заходів судового реагування відповідно до ст.206 КПК України.

В обґрунтування заяви заявник зазначила, що вона є цивільною дружиною ОСОБА_3 , якого 05.01.2026 приблизно о 08-30 год. затримали невідомі особи та його місце знаходження на даний час їй не відоме.

Вивчивши зміст заяви та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Одним з головних принципів, якому повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, є принцип законності, згідно з яким суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина перша статті 9 КПК України).

Згідно зі статтею 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України (частина третя статті 26 КПК України).

Нормою статті 206 КПК України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Виходячи із наведених положень законодавства, розгляду в порядку статті 206 КПК України підлягають клопотання/скарги, які виникають із кримінально-правових відносин, та передбачені обов`язки щодо захисту прав людини лише у слідчого судді в ході досудового розслідування.

Отже, передбачені статтею 206 КПК України загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини поширюються не на усі обставини, які розцінюються особою як порушення її права на свободу та особисту недоторканість, а лише на випадки, коли особа позбавляється свободи у процедурі здійснення кримінального провадження.

Відповідно до змісту заяви не вбачається, що існує будь-яке кримінальне провадження, учасником якого є ОСОБА_3 .

Так, до матеріалів заяви додано Талон-повідомлення Єдиного обліку №008710 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, яке зареєстрованого в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України « (Журнал єдиного обліку) ХРУП №1 за №424 від 11.01.2025, зі змісту якого вбачається, що 05.01.2026 з заявою звернулась гр-ка ОСОБА_2 щодо незаконної мобілізації її цивільного чоловіка гр-на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Даних про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_2 матеріали заяви не містять.

Отже, зміст заяви та доданих до неї матеріалів свідчить, що ОСОБА_2 , звертаючись до слідчого судді з метою захисту прав ОСОБА_3 , із відповідною заявою, не погоджується із діями працівників ТЦК та СП, пов`язаними з мобілізацією відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Водночас незгода із діями працівників ТЦК та СП не належить до юрисдикції та повноважень слідчого судді, компетенція якого розповсюджується лише на стадію досудового розслідування.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку статті 206 КПК України клопотання, поданого не в рамках кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту заявник вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду.

Стаття 206 КПК України не містить порядку ухвалення рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження, яке подано в порядку статті 206 КПК України.

Частиною 4 статті 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Положеннями частини шостої статті 9 КПК України, встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

Керуючись ст. 206, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про незаконне позбавлення волі особи, у порядку статті 206 КПК України, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її ухвалення до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1