Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000372, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 4 ст. 368-3, ч. 2 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000372, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 4 ст. 368-3, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання вказує на те, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП в Києві знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000372 від 08.03.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 4 ст. 368-3, ч. 2 ст. 369-2 КК України..

Досудовим розслідуванням встановлено, що рішенням єдиного учасника (засновника) №1/07 від 31.07.2020 створено ТОВ «Автошкола А-В-С» () та призначено на посаду директора ОСОБА_4 . На підставі заяви № 24088 від 03.09.2020, РСЦ ГСЦ МВС в місті Києві 15.09.2020 прийнято рішення № МВС002006 про державну акредитацію ТОВ «Автошкола А-В-С» як закладу, що проводить підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.

Водночас, ОСОБА_4 як директор ТОВ «Автошкола А-В-С», шляхом подання заяви та необхідного пакету документів до Головного сервісного центру МВС, отримав персональний логін та пароль необхідні для доступу до інформаційно-комунікаційної системи Єдиного державного реєстру МВС через програмний комплекс «Автоматизоване робоче місце «Автошкола». Крім того, ОСОБА_4 використовуючи раніше придбаний носій ключової інформації «Алмаз 1К» № ОСОБА_4 , постійно обіймаючи посаду директора ТОВ «Автошкола А-В-С», що пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій є службовою особою юридичної особи приватного права.

Будучи службовою особою, у невстановленому досудовим розслідуванням місці у невстановлений час, але не пізніше 11.02.2025 у ОСОБА_4 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди для себе від громадян, які виявили бажання отримати свідоцтво про проходження практичної підготовки кандидатів у водії необхідне для допуску до складання практичного іспиту у Територіальних сервісних центрах МВС для отримання в подальшому Національного посвідчення водія, шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційно-комунікаційної системи Єдиного державного реєстру МВС, використовуючи програмний комплекс «Автоматизоване робоче місце «Автошкола», а саме внесення недостовірної інформації про проходження обов`язкової практичної підготовки кандидатів у водії обсягом 40 навчальних годин та відомостей про успішне складання внутрішнього іспиту без фактичного проходження практичної підготовки та іспиту такими особами, за попередньою змовою групою осіб.

Діючи умисно та переслідуючи мету особистого збагачення, обміркувавши заздалегідь розроблений план злочинних дій, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, але не пізніше 11.02.2025 ОСОБА_4 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи зрозуміли, що самому виконати всі дії, направлені на його реалізацію не вдасться через наявність багатьох перешкод у вигляді необхідності вчинення значної кількості різноманітних дій, у тому числі пов`язаних з великою кількістю осіб від яких останній мав намір отримати неправомірну вигоду в майбутньому, та швидкого викриття його діяльності у разі їх проведення виключно самостійно, з метою більш ефективного виконання запланованих злочинних дій, реалізуючи свої організаційні та інші навики, ОСОБА_4 , у різний період часу підшукав та залучив до своєї злочинної діяльності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та інших невстановлених осіб, довівши до їх відома свій злочинний умисел та заздалегідь розроблений план, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе від громадян, які виявили бажання отримати свідоцтво про проходження практичної підготовки кандидатів у водії необхідне для допуску до складання практичного іспиту у Територіальних сервісних центрах МВС для отримання в подальшому Національного посвідчення водія, шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційно-комунікаційної системи Єдиного державного реєстру МВС використовуючи програмний комплекс «Автоматизоване робоче місце «Автошкола», а саме внесення недостовірної інформації про проходження обов`язкової практичної підготовки кандидатів у водії обсягом 40 навчальних годин та відомостей про успішне складання внутрішнього іспиту без фактичного проходження практичної підготовки та іспиту такими особами, за попередньою змовою групою осіб.

Згідно розробленого ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами злочинного плану, ОСОБА_8 відповідно до відведеної йому ролі, перебуваючи у робочий час поряд з ТСЦ № 8045 та 8049 РСЦ ГСЦ МВС в місті Києві за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка 8, повинен був та підшукував осіб, які бажали отримати свідоцтво про проходження практичної підготовки кандидатів у водії необхідне для допуску до складання практичного іспиту у Територіальних сервісних центрах МВС для отримання в подальшому Національного посвідчення водія, без фактичного проходження такої підготовки за надання неправомірної вигоди останньому.

Водночас, ОСОБА_9 , згідно попередньо розробленого ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами злочинного плану, відповідно до відведеної їй ролі, достовірно усвідомлюючи, що не має права доступу до інформаційно - комунікаційної системи Єдиного державного реєстру МВС, несанкціоновано використовуючи програмний комплекс «Автоматизоване робоче місце «Автошкола», електронний носій ключової інформації «Алмаз 1К» № НОМЕР_1 , із згенерованим АЦСК сертифікатом НОМЕР_2, логін та пароль доступу ОСОБА_4 , мала вносити та вносила завідомо недостовірні відомості про проходження обов`язкової практичної підготовки кандидатів у водії обсягом 40 навчальних годин та відомості про внутрішній іспит без фактичного проходження такої підготовки та іспиту кандидатами у водії.

З метою реалізації спільного, єдиного злочинного умислу, діючи за попередньо розробленим планом злочинних дій та за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 11.02.2025, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що лише йому, як директору ТОВ «Автошкола А-В-С» надано право доступу до інформаційно - комунікаційної системи Єдиного державного реєстру МВС через програмний комплекс «Автоматизоване робоче місце «Автошкола», перебуваючи у невстановленому місці передав ОСОБА_9 свій особистий електронний носій ключової інформації «Алмаз 1К» № 323801, із згенерованим АЦСК сертифікатом НОМЕР_2, логін та пароль доступу до інформаційно - комунікаційної системи Єдиного державного реєстру МВС через програмний комплекс «Автоматизоване робоче місце «Автошкола».

Діючи на виконання спільного, єдиного злочинного умислу, за попередньо розробленим ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами планом злочинних дій, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 11.02.2025, під час телефонної розмови, познайомився з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході вказаної телефонної розмови, ОСОБА_10 повідомила ОСОБА_8 , що потребує консультації з процедури навчання в автошколі та подальшої здачі іспитів в ТСЦ з метою отримання водійського посвідчення та останні домовилися про зустріч.

Цього ж дня, під час особистої зустрічі ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка 8, висунув вимогу ОСОБА_10 щодо надання неправомірної вигоди на суму 8 000 грн. директору ТОВ «Автошкола А-В-С» ОСОБА_4 за прийняття останнім позитивного рішення про видачу ОСОБА_10 свідоцтва про проходження практичної підготовки кандидатів у водії необхідне для допуску до складання практичного іспиту у Територіальних сервісних центрах МВС для отримання в подальшому Національного посвідчення водія.

Розуміючи незаконність пропозиції ОСОБА_8 , та усвідомлюючи, що ОСОБА_8 має реальні можливості та необхідні зв`язки із керівництвом автошколи, за надання неправомірної вигоди на суму 8 000 грн. директору ТОВ «Автошкола А-В-С» ОСОБА_4 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам для отримання ОСОБА_10 свідоцтва про проходження практичної підготовки кандидатів у водії необхідне для допуску до складання практичного іспиту у Територіальних сервісних центрах МВС для отримання в подальшому Національного посвідчення водія, 04.03.2025

ОСОБА_10 , звернулася до ДВБ НП України з відповідною заявою, та була залучена у межах кримінального провадження до конфіденційного співробітництва після чого повідомила ОСОБА_8 свою згоду щодо надання неправомірної вигоди на суму 8 000 грн. директору ТОВ «Автошкола А-В-С» ОСОБА_4 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам за отримання свідоцтва про проходження практичної підготовки кандидатів у водії необхідне для допуску до складання практичного іспиту у Територіальних сервісних центрах МВС для отримання в подальшому Національного посвідчення водія.

В подальшому, 16.04.2025 в період часу з 15 год. 15 хв. до 15 год. 21 хв., ОСОБА_8 , діючи на виконання спільного єдиного злочинного умислу та згідно заздалегідь розробленого ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами плану злочинних дій, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка 8, отримав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду на суму 8 000 грн з метою передачі її директору ТОВ «Автошкола А-В-С» ОСОБА_4 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам для прийняття ним рішення про видачу ОСОБА_10 свідоцтва про проходження практичної підготовки кандидатів у водії необхідне для допуску до складання практичного іспиту у Територіальних сервісних центрах МВС для отримання в подальшому Національного посвідчення водія.

З метою доведення спільного, єдиного злочинного умислу до кінця, спрямованого на одержання грошових коштів злочинним шляхом кожним з учасників групи, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи, діючи за заздалегідь розробленим планом злочинних дій, який був доведений до кожного з учасників, за попередньо змовою групою осіб, розподілили передані ОСОБА_10 , 16.04.2025 грошові кошти на суму 8 000 грн між собою, за видачу свідоцтва про закінчення практичної підготовки серії НОМЕР_4, та розпорядилися указаними грошовими коштами на власний розсуд.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що діючи на виконання спільного, єдиного злочинного умислу, повторно та згідно заздалегідь розробленого ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами плану злочинних дій, керуючись вказівками останнього, ОСОБА_8 25.03.2025, під час телефонної розмови, познайомився з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час вказаної телефонної розмови, ОСОБА_12 повідомила ОСОБА_8 , що потребує консультації з процедури навчання в автошколі та подальшої здачі іспитів в ТСЦ з метою отримання водійського посвідчення на що, ОСОБА_8 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, висунув вимогу ОСОБА_11 щодо надання неправомірної вигоди на суму 8 000 грн. директору ТОВ «Автошкола А-В-С» ОСОБА_4 за прийняття ним рішення про видачу останній свідоцтва про проходження практичної підготовки кандидатів у водії необхідне для допуску до складання практичного іспиту у Територіальних сервісних центрах МВС для отримання в подальшому Національного посвідчення водія.

Розуміючи незаконність пропозиції ОСОБА_8 , та усвідомлюючи, що ОСОБА_8 має реальні можливості та необхідні зв`язки за надання неправомірної вигоди на суму 8 000 грн директору ТОВ «Автошкола А-В-С» ОСОБА_4 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам для отримання ОСОБА_11 свідоцтва про проходження практичної підготовки кандидатів у водії необхідне для допуску до складання практичного іспиту у Територіальних сервісних центрах МВС для отримання в подальшому Національного посвідчення водія, 26.03.2025 ОСОБА_11 , звернулася до ДВБ НП України з відповідною заявою, та була залучена у межах кримінального провадження до конфіденційного співробітництва після чого повідомила ОСОБА_8 свою згоду щодо надання неправомірної вигоди на суму 8 000 грн директору ТОВ «Автошкола А-В-С» ОСОБА_4 за отримання свідоцтва про проходження практичної підготовки кандидатів у водії необхідне для допуску до складання практичного іспиту у Територіальних сервісних центрах МВС для отримання в подальшому Національного посвідчення водія.

В подальшому, в період часу з 22.05.2025 по 17.06.2025 ОСОБА_9 , діючи повторно, на виконання спільного єдиного злочинного умислу та згідно заздалегідь розробленого ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами плану злочинних дій, за попередньою змовою групою осіб, під час дії воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, достовірно усвідомлюючи, що не має права доступу до інформаційно - комунікаційної системи Єдиного державного реєстру МВС, використовуючи програмний комплекс "Автоматизоване робоче місце «Автошкола» електронний носій ключової інформації «Алмаз 1К» № 323801, із згенерованим АЦСК сертифікатом НОМЕР_2, логін та пароль доступу до інформаційно - комунікаційної системи Єдиного державного реєстру МВС через програмний комплекс «Автоматизоване робоче місце «Автошкола» ОСОБА_4 , вносила завідомо недостовірні відомості про проходження 40 годинної практичної підготовки для отримання права на керування транспортним засобом категорії «В» ОСОБА_11 та завідомо недостовірні відомості про успішне складання останньою внутрішнього іспиту до інформаційно - комунікаційної системи Єдиного державного реєстру МВС через програмний комплекс «Автоматизоване робоче місце «Автошкола» після чого згенерувала свідоцтво про закінчення практичної підготовки серії НОМЕР_3, відправивши його у особистому повідомленні ОСОБА_8 , який в свою чергу надіслав указане свідоцтво у особистому повідомленні ОСОБА_11 .

В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, 17.05.2025 в період часу з 11 год. 50 хв. до 11 год. 56 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка 8, ОСОБА_8 , діючи повторно, на виконання спільного єдиного злочинного умислу та згідно заздалегідь розробленого ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовими розслідуванням особами плану злочинних дій, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка 8, отримав від ОСОБА_11 неправомірну вигоду на суму 8 000 грн з метою передачі її директору ТОВ «Автошкола А-В-С» ОСОБА_4 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам для прийняття рішення про видачу ОСОБА_10 свідоцтва про проходження практичної підготовки кандидатів у водії необхідне для допуску до складання практичного іспиту у Територіальних сервісних центрах МВС для отримання в подальшому Національного посвідчення водія.

З метою доведення спільного, єдиного злочинного умислу до кінця, спрямованого на одержання грошових коштів злочинним шляхом кожним з учасників групи ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи, діючи повторно, згідно заздалегідь розробленого ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами планом злочинних дій, який був доведений до кожного з учасників, за попередньо змовою групою осіб, розподілили передані ОСОБА_11 , 17.05.2025 грошові кошти на суму 8 000 грн, за видачу свідоцтва про закінчення практичної підготовки серії НОМЕР_4, та розпорядилися указаними грошовими коштами на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_13 підозрюється в одержанні службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих йому повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України, у одержанні службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих йому повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України, у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційно-комунікаційних систем, що призвело до підробки інформації вчинене за попередньою змовою групою осіб, під час дії воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційно-комунікаційних систем, що призвело до підробки інформації вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, під час дії воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

Слідчий вважає, що з метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі, необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність застосування відносно ОСОБА_4 такого запобіжного заходу. Зокрема, на думку сторони обвинувачення, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити. Зазначив, що 10.09.2025 року ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 4 ст. 368-3 КК України. Посилався на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Звернув увагу на те, що підозрюваний не прибув на виклик 15.09.2025 року до слідчого, не повідомив останнього про неможливість прибуття. Крім того, підозрюваний є директором ТОВ «Автошкола А-В-С», а відтак має можливість впливати на осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні або може знищити, приховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Також органом досудового розслідування на даному етапі ще встановлюються особи, причетні до вчинення даного кримінального правопорушення.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, посилався на необґрунтованість підозри. Зокрема, орган досудового розслідування підтверджує підозру ОСОБА_4 протоколами допитів свідків, покази яких жодним чином не вказують на ОСОБА_4 та у вказаних обставинах він не фігурує. За результатами негласних слідчих дій не здобуто доказів вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 та у жодній з переписок він не фігурує. Наявність особистого цифрового ключа ОСОБА_4 у сторонніх осіб ще не свідчить про виконання ним вказаних у підозрі функцій та не може служити підставою для притягнення до кримінальної відповідальності. Доказів, які б дійсно підтверджували причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінального правопорушення не здобуто та не долучено до матеріалів клопотання. Також із фактичних обставин не вбачається жодного підтвердження того, що хоча б один із ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України виправдовує мету застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Звертає увагу на те, що захисником підозрюваного - адвокатом ОСОБА_15 15.09.2025 року о 09 год. 38 хв було здійснено телефонний дзвінок до слідчого та повідомлено причину неявки ОСОБА_4 . Зокрема, підозрюваний не прибув до слідчого з поважних причин, оскільки з 12.09.2025 року перебував на лікарняному до 15.09.2025 року. Крім того, захисником було направлено письмове клопотання про відкладення допиту на інший день на електронну адресу Подільського управління поліції ГУ НП у м. Києві. Просив врахувати, що ОСОБА_4 раніш не судимий, має позитивну репутацію, характеристики, подяки від Бориспільської територіальної громади, подяки від Благодійного фонду «Віднова ДС», начальника Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ», має міцні та сталі соціальні зв`язку, здійснює догляд за хворим батьком. Просив суд відмовити у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі обрання запобіжного заходу застосувати до ОСОБА_16 або домашній арешт, або заставу з огляду на майновий стан підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію захисника. Додатково зазначив, що він не знайомий зі свідками у даному кримінальному провадженні, а відтак жодним чином не може на них впливати. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зобов`язувався належним чином виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки щодо явки до органу досудового розслідування та суду, здачі закордонного паспорту, тощо.

Заслухавши прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла наступних висновків.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких зокрема віднесені запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 176 та ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000372, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 4 ст. 368-3, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Подільською окружною прокуратурою міста Києва.

10.09.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 4 ст. 368-3 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 361 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 віднесено до категорії особливо тяжких злочинів та за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 368-3 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 віднесено до категорії тяжких злочинів, за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

У судовому засіданні слідчою суддею встановлено, що копію клопотання органу досудового розслідування та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний та його захисник отримали у встановлений ч. 2 ст. 184 КПК України строк.

Слідча суддя перевірила наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 4 ст. 368-3 КК України, що підтверджується наступними доказами:

- заявою ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення від 04.03.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.06.2025;

- протоколом огляду від 09.06.2025;

- протоколом негласної слідчої (розшукової) дії від 11.06.2025;

- заявою ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення від 26.03.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.07.2025;

- протоколом огляду від 14.07.2025;

- протоколом негласної слідчої (розшукової) дії від 29.07.2025;

- протоколом огляду від 05.08.2025;

- протоколом огляду від 02.08.2025;

- матеріалами виконання доручень оперативними підрозділами та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Оцінка критерію обґрунтованості підозри здійснюється слідчою суддею з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у пункті 48 рішення від 13.11.2007 року у справі «Чеботарь проти Молдови», а також у пункті 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Таким чином, оцінюючи наведені прокурором докази обґрунтованості підозри, слідча суддя дійшла висновку, що стороною обвинувачення зібрані у встановленому законом порядку фактичні дані, які свідчать про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 4 ст. 368-3 КК України, та про причетність ОСОБА_4 до їх вчинення.

Водночас слідча суддя зауважує, що в цьому випадку дотримано стандарт доказування «обґрунтована підозра», який є найнижчим стандартом доказування у кримінальному процесі та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення, проте є достатнім для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. При цьому, доведення стороною обвинувачення вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 4 ст. 368-3 КК України, має відбутись за найвищим стандартом доказування «поза розумним сумнівом» у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті.

При цьому слідча суддя враховує те, що доводи сторони захисту щодо необґрунтованості повідомленої підозри, за своєю суттю зводяться до оцінки наявних у сторони обвинувачення доказів з точки зору їх належності, допустимості і достатності для висновку про остаточну винуватість підозрюваного, що виходить за межі повноважень слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Оцінку таким доказам і кінцевий висновок щодо винуватості особи має надати суд під час розгляду справи по суті.

Оцінюючи наявність на даний час ризиків у кримінальному провадженні, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідча суддя встановила наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як зазначено у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту встановлено наявність наступних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Щодо наявності ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Як вже зазначалось вище, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 361 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 368-3 КК України, відноситься до тяжкого злочину

Зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, означеною у рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» («Ilijkov v. Bulgaria»), заява № 33977/96 від 26.07.2001 року, §80, зокрема суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений; також у рішенні по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, визначено, що при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

З врахуванням викладеного, на думку слідчої судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість призначення покарання за його вчинення у випадку визнання особи винуватою, може свідчити про наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду.

Враховуючи викладене, підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі визнання його вини, може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тобто існує реальний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідча суддя вважає наявним ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний, працюючи на посаді директора ТОВ «Автошкола А-В-С», будучи обізнаним про обставини кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, має реальну можливість вчиняти дії спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування.

Зазначені обставини підтверджують також існування ризику впливу на свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Оскільки користуючись налагодженими міцними соціальними зв`язками та здобутими знайомствами, отриманими під час вчинення кримінального правопорушення, підозрюваний може особисто або опосередковано негативно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Крім того, слідча суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд зможе обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто, якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Цей незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, причетну до вчинення кримінального правопорушення, так і свідків, які можуть надати показання щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою.

Отже, при встановленні наявності ризику впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, слідча суддя враховує те, що вказаний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

Також, слідча суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховує відомості щодо особи підозрюваного ОСОБА_4 , який є громадянином України, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, здійснює догляд за хворим батьком ОСОБА_17 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Слідча суддя зауважує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Отже, стороною обвинувачення доведено обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з тим, встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обставини справи та відомості щодо особи підозрюваного свідчать про можливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 176 та ч. 1 ст. 182 КПК України застава є одним із видів запобіжних заходів та полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

За таких обставин, слідча суддя приходить до переконання, що на даному етапі досудового розслідування об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання вказаним ризикам є застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого (підозрюваного) на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, слідча суддя дійшла висновку, що запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, цілком виправдовуватиме потреби досудового розслідування на даній стадії та зможе у повному обсязі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Вирішуючи питання про розмір застави, слідчий суддя виходить з принципу пропорційності. Застава у розмірі 242 240,00 грн буде співмірною з доходами підозрюваного та не становитиме надмірного для нього тягаря, при цьому, буде такою, яка здатна забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Також, статтею 205 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193 - 194, 309 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Подільського районного суду м. Києва для внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом та вимогою;

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали та обов`язків визначити до 10.11.2025 включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

В решті вимог клопотання - відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено 24 вересня 2025 року.

Слідча суддя ОСОБА_1