Справа № 473/4815/25
Номер провадження 1-кс/473/1037/2025
У Х В А Л А

іменем України

"16" вересня 2025 р. м. Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання прокурора ОСОБА_2 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000743 від 14.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2025 року слідчому судді надійшло клопотання прокурора про арешт майна в кримінальному провадженні №0000743 від 14.09.2025 за ч.1 ст.286 КК України.

В клопотанні зазначено, що 13.09.2025 року близько о 13:30 годині малолітній водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи електросамокатом марки «Хіаоmі Electric Scooter 4 Lite Gen2», разом із малолітнім пасажиром ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався по вул.Бузьких козаків в бік вул.Пушкінської (м.Вознесенськ) та біля будинку №6 через власну необережність допустив падіння. В результаті події малолітній водій ОСОБА_3 та малолітній пасажир ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження у вигляді СГМ, ЗЧМТ, перелом правої руки, залишені на стаціонарному лікуванні у КП «КНП ВБЛ» BMP.

14.09.2025 року винесено постанову про визнання та приєднання до кримінальної справи речових доказів, а саме електро-самокату марки «Хіаоmі Electric Scooter 4 Lite Gen2», який на момент ДТП знаходився під керуванням малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи те, що вилучене в ході огляду місця події 13.09.2025 року майно, а саме електро-самокатом марки «Хіаоmі Electric Scooter 4 Lite Gen2», керуючи яким малолітній водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , став учасником ДТП. є речовим доказом, прокурор просив накласти на нього арешт із збереженням за адресою м.Вознесенськ, вул.Київська, 24.

При вирішенні питання про відкриття провадження слідчий суддя враховує, що частиною 3 ст.172 КПК України передбачено, що: «3. Слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні».

З змісту клопотання прокурора вбачається, що кримінальне провадження за ч.1 ст.286 КК України було порушено стосовно дій особи, яка ще не досягла 11-річного віку, а також віку для кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, що виключає наявність складу правопорушення взагалі.

Так ч.1 ст.498 КПК України визначено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 22 КК України визначено вік, з якого може наставати кримінальна відповідальність, та передбачено, що: «1. Кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

2. Особи, що вчинили кримінальні правопорушення у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності лише за умисне вбивство (статті 115-117), посягання на життя державного чи громадського діяча, працівника правоохоронного органу, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця, судді, народного засідателя чи присяжного у зв`язку з їх діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя, захисника чи представника особи у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги, представника іноземної держави (статті 112, 348, 379, 400, 443), умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121, частина третя статей 345, 346, 350, 377, 398), жорстоке поводження з тваринами (стаття 299), умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження (стаття 122, частина друга статей 345, 346, 350, 377, 398), диверсію (стаття 113), бандитизм (стаття 257), терористичний акт (стаття 258), захоплення заручників (статті 147 і 349), зґвалтування (стаття 152), сексуальне насильство (стаття 153), крадіжку (стаття 185, частина перша статей 262, 308), грабіж (статті 186, 262, 308), розбій (стаття 187, частина третя статей 262, 308), вимагання (статті 189, 262, 308), умисне знищення або пошкодження майна (частина друга статей 194, 347, 352, 378, частини друга та третя статті 399), пошкодження шляхів сполучення і транспортних засобів (стаття 277), угон або захоплення залізничного рухомого складу, повітряного, морського чи річкового судна (стаття 278), незаконне заволодіння транспортним засобом (частини друга, третя статті 289), хуліганство (стаття 296)».

Тоді як згідно із клопотанням прокурора 13.09.2025 року близько о 13:30 годині малолітній водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив дії, що можуть містити ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Тобто водієві на момент вчинення правопорушення було лише 10 років, що відповідно означає, що він не може бути суб`єктом правопорушення, що відповідно виключає наявність складу кримінального правопорушення. Стосовно нього також не можуть бути застосовані і примусові заходи виховного характеру з огляду на вимоги ч.1 ст.498 КПК України.

Питання кваліфікації злочинів тісно пов`язані із визначенням складу злочину, який охоплює об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт та суб`єктивну сторону злочину. Саме наявність цих чотирьох елементів, ознаки яких закріплено в Кримінальному Кодексі України, дозволяє кваліфікувати діяння, яке вже вчинено, поставивши знак відповідності між тим діянням, що сталося, та частиною, статтею Кримінального Кодексу України, яка передбачає відповідальність за вчинене. Таким чином має місце зв`язок між такими інститутами як «склад злочину» та «кваліфікація злочину».

Склад злочину є підставою кримінальної відповідальності, отже, для правильної кваліфікації діяння слід встановити підставу кримінальної відповідальності. Кримінальне законодавство України встановлює кримінальну відповідальність тільки за конкретні суспільне небезпечні винні діяння (дію або бездіяльність), передбачені законом як злочин (ч.1 ст.2, ч.1 ст.11 КК України).

Так ч.1 ст.2 КК України зазначає, що: «Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом». А ч.1 ст.18 КК України передбачає, що: «Суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність».

Натомість ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще не досяг віку кримінальної відповідальності, передбаченого ст.22 КК України, що виключає наявність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

З огляду на встановлені слідчим суддею недоліки клопотання його слід повернути суб`єкту звернення.

Керуючись ст.ст.170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Повернути прокурору клопотання прокурора ОСОБА_5 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000743 від 14.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, встановивши з моменту отримання ухвали 72 години для усунення вказаних недоліків.

Ухвалу надіслати на офіційну електронну адресу Вознесенської окружної прокуратури .

З огляду на положення п.9 ч.1 ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1