ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/573/24 Номер провадження 11-кп/814/1341/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника засудженогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву й клопотання, заявлене в апеляційній скарзі, засудженого ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 08 травня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 березня 2024 року за №0000329,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Чутове Полтавського р-ну Полтавської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз

19 травня 2021 року Орджонікідзевським районним судом м. Харків за ч.2 ст.185 КК України на 3 місяці арешту,

визнано винуватим і засуджено за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з 08 травня 2024 року, зарахувавши в цей строк на підставі ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 із 26 березня до 07 травня 2024 року.

Продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 06 липня 2024 року.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат і речових доказів.

Засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу й водночас окрему заяву, в яких порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 08 травня 2024 року, мотивуючи тим, що він не міг оскаржити цей вирок у встановлений строк у зв`язку з: погіршенням стану його здоров`я, тим, що він мав тяжке захворювання ноги та втратив її, перебував у тяжкому стані на лікуванні в медичному закладі в період часу з 30 травня 2024 року до 05 червня 2024 року, наразі є інвалідом ІІ групи.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які просили поновити ОСОБА_8 строк апеляційного оскарження, позицію прокурора про відсутність підстав для поновлення вказаного строку, обговорила доводи щодо поновлення строку на апеляційне оскарження та дійшла висновку про те, що він не підлягає поновленню з огляду на таке.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

У п.1 ч.2, ч.3 ст.395 КПК України визначено, що строк подачі апеляційної скарги на вирок суду першої інстанції становить 30 днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Згідно з ч.5 ст.115 КК України при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

За приписами ч.2 ст.113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у строк, установлений КПК України, також міститься у ст.116 КПК України.

Установлений процесуальним законом тридцятиденний строк для подання апеляційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення. Правило дотримання строку у встановленому розмірі має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів щодо того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст.117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку, якими є лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Наведене вище відповідає усталенй практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року; «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року).

Колегією суддів установлено, що 08 травня 2024 року Великобагачанським районним судом Полтавської області ухвалено обвинувальний вирок щодо ОСОБА_8 (а.п.126-128).

Копію зазначеного вище судового рішення ОСОБА_8 , який перебував під вартою, отримав 10 травня 2024 року, що підтверджується даними його розписки (а.п.133).

За таких обставин, строк на апеляційне оскарження вироку місцевого суду для ОСОБА_8 розпочався з моменту отримання копії цього судового рішення. Відповідно останнім днем такого строку з урахуванням приписів ч.ч.5, 7 ст.115 КПК України було 10 червня 2024 року, оскільки 09 червня 2024 року припадало на вихідний день (неділю).

Однак із апеляційною скаргою на зазначене вище судове рішення з долученим клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_8 звернувся лише 18 березня 2025 року, що підтверджено ним у власноруч здійсненому датуванні апеляційної скарги та названого клопотання (а.п.145, 151).

Факт пропуску строку апеляційного оскарження не оспорюється і самим апелянтом.

Отже, вирок суду першої інстанції був оскаржений засудженим до суду апеляційної інстанції з пропуском строку апеляційного оскарження більше ніж на 9 місяців. Такий значний строк, протягом якого ОСОБА_8 не здійснював будь-яких юридичних кроків щодо оскарження судового рішення, зобов`язує з`ясувати, чи свідчить поведінка апелянта про добросовісне та наскільки це можливо своєчасне використання ним своїх процесуальних повноважень.

Згідно з долученими стороною захисту до матеріалів провадження медичними даними ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні з 30 травня 2024 року до 05 червня 2024 року, з 18 червня 2024 року до 21 червня 2024 року та з 24 серпня 2024 року до вересня 2024 року. Даних щодо проходження ОСОБА_8 лікування в інші періоди часу стороною захисту не надано та в матеріалах справи не встановлено. Із 24 лютого 2025 року ОСОБА_8 установлено ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням.

Разом з тим, перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено, стороною захисту не наведено й не надано підтверджених обставин і об`єктивних даних щодо наявності поважних причин у розумінні ст.117 КПК України, які би виправдовували пропуск строку апеляційного оскарження саме на 9 місяців та унеможлювали оскарження ОСОБА_8 вироку місцевого суду не в період перебування на лікуванні, зокрема, подачу апеляційної скарги протягом жовтня, листопада, грудня 2024 року, січня та лютого 2025 року. Водночас дата, коли було встановлено інвалідність ІІ групи за загальним захворюванням, до того ж, факт установлення якої супроводжується здійсненням протягом певного часу відповідної процесудри збирання, подачі та оцінки документів, із урахуванням конкретних обставин цього кримінального провадження, сама по собі не свідчить про наявність достатніх обставин для вказаного вище тривалого пропуску процесуального строку (протягом декількох місяців) і неможливості реалізації права на апеляційне оскарження протягом жовтня, листопада, грудня 2024 року, січня та лютого 2025 року.

На підставі викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови ОСОБА_8 у поновленні строку апеляційного оскарження та повернення йому апеляційної скарги на підставі п.4 ч.3 ст.399 КПК України.

Керуючись ст.ст.117, 376, 399, 405 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Відмовити засудженому ОСОБА_8 у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 08 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 .

Повернути ОСОБА_8 його апеляційну скаргу на вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 08 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4