Провадження № 1-кс/643/371/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 29.12.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0018722 від 18.11.2025 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України, -

установив:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в обґрунтування якої зазначив, що за результатами розгляду його клопотань від 25.12.2025 у межах кримінального провадження № 0018722 від 18.11.2025 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 (далі Прокурор), який здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, виніс постанову про відмову в їх задоволенні, зокрема про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

Постанову Прокурора заявник вважає незаконною та просить скасувати, так як остання не враховує обставин, викладених ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінального правопорушення та додатків до неї, висновків слідчого судді, викладених в ухвалах про скасування попередніх постанов слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, тощо. Скаргу просить розглянути у свою відсутність та задовольнити.

Від Прокурора надійшла заява, в якій останній просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , зазначаючи, що факт спричинення останньому шкоди не знайшов свого підтвердження під час досудового розслідування, а знищення належного ОСОБА_3 майна сталось в результаті ракетно-бомбового удару по території та будівлі Управління СБУ в Харківській області, де таке майно зберігалось.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу та дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження дійшов висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_3 з погляду на таке: з аналізу наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що кримінальне провадження № 0018722 від 18.11.2025 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України розпочато за заявами ОСОБА_3 про факти службового підроблення, зловживання службовим становищем, перевищенням службових повноважень та службової недбалості, вчинених прокурором ОСОБА_5 та слідчим ОСОБА_6 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000032 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України та його подальшого розгляду Зміївським районним судом Харківської області.

У кримінальному провадженні № 0018722 від 18.11.2025 ОСОБА_3 подав на ім`я процесуального керівника кілька клопотань, зокрема про визнання його потерпілим з погляду на те, що вчиненими злочинами йому завдано матеріальної та моральної шкоди.

Постановою від 29.12.2025 Прокурор відмовив, зокрема, у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, посилаючись на те, що останньому не завдано будь-якої шкоди в наслідок дій осіб, яких він вважає винними у цьому прокурора ОСОБА_5 та слідчого ОСОБА_6 , так як знищення майна ОСОБА_3 сталось через ракетно-бомбовий удар по території та будівлі Управління СБУ в Харківській області, де це майно зберігалось.

Не спростовуючи встановлені під час досудового розслідування обставини щодо знищення належного ОСОБА_3 майна слідчий суддя має констатувати й той факт, що таким знищенням ОСОБА_3 беззаперечно завдано як моральної, так і майнової шкоди.

Досудове розслідування на теперішній час не закінчене, рішення про закриття кримінального провадження через відсутність складу чи події злочину, чи з інших підстав не прийняте.

Згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Під моральною шкодою слід розуміти, крім іншого, втрати немайнового характеру внаслідок душевного дискомфорту, переживань, страждань, ускладнень особистого життя, що спричинені фізичним болем та стражданнями, які особа зазнала внаслідок протиправних дій, інші негативні наслідки у сфері особистого і суспільного життя, що стались внаслідок кримінального правопорушення або інших незаконних дій чи бездіяльності.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що … заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що приводом для її винесення не стала оцінка Прокурором понять «очевидності та достатності», про які йдеться в нормі ч. 5 ст. 55 КПК України, разом з тим в її обґрунтування покладені обставини, які в сукупності з іншими умовами могли б служити підставою для закриття кримінального провадження, проте, враховуючи стадію досудового розслідування, не для відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

Відсутність на тепер підстав для повідомлення будь-якій особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не має перешкоджати особі, яка зазнала шкоди, реалізації своїх процесуальних прав.

В оскаржуваній постанові Прокурор не привів очевидних та достатніх підстав, які б дозволяли вважати, що ОСОБА_3 не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України.

Лише посилання на безпідставність тверджень ОСОБА_3 про завдання йому шкоди за відсутності відомостей про проведення будь-яких слідчих дій у кримінальному провадженні та, насамперед, допиту заявника, під час якого він може повідомити про обставини завдання йому шкоди, її розмір та надати відповідні докази, не вказує на очевидність та достатність підстав вважати, що клопотання ОСОБА_3 про залучення до провадження як потерпілого подане особою, якій не завдано шкоди.

З погляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає оскаржувану постанову, всупереч вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, належним чином не вмотивованою, відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у цьому кримінальному провадженні такою, що не дозволяє останньому реалізувати свої процесуальні права та порушує засади кримінального судочинства, насамперед, щодо доступу до правосуддя, змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів і у доведеності їх переконливості.

Отже, підстави для скасування постанови Прокурора від 29.12.2025 в частині відмови у визнанні потерпілим існують. В іншій частині законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови не перевірялась слідчим суддею через обмежений предмет оскарження.

Питання доведення до керівництва Харківської обласної прокуратури обставин невиконання процесуальним керівником увал слідчих суддів не є таким, що має вирішуватись слідчим суддею відповідно до положень ст.ст. 303-307 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 55, 303, 306, 307, 376 КПК України, -

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 29.12.2025 в частині відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0018722 від 18.11.2025 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України, скасувати.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1