Справа № 466/451/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/524/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 07.04.2025 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Івано - Франківськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 - ч.2 ст.194 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст.194 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України визначено звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Визначено скасувати арешти майна, накладені ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м.Львова від 10.09.2024, 22.11.2024, 06.12.2024.

Вирішено питання щодо судових витрат та долі речових доказів, серед іншого, визначено конфіскувати в дохід держави автомобіль марки «Land Rover Discovery», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 06 вересня 2024 року від невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, отримав пропозицію за грошову винагороду у сумі 500 (п`ятсот) доларів США про пошкодження транспортного засобу, шляхом підпалу, на що ОСОБА_8 погодився та разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, використовуючи транспортний засіб марки «Land Rover», моделі «Discovery», із державним номерним знаком НОМЕР_2 , номером кузова « НОМЕР_3 », яким користувалась невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, разом прибули до міста Львова на вулицю Варшавську.

Тоді ж, 06 вересня 2024 року, приблизно о 04 годині 10 хвилин, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, виконуючи попередньо узгоджений план злочинних дій на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи, що майно, яке внаслідок його злочинних дій у подальшому буде пошкоджено або знищено, йому не належить, виконуючи роль безпосереднього виконавця, взяв заздалегідь приготовлену невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, пластикову пляшку, всередині якої знаходилась горюча речовина, підійшов до транспортного засобу марки «Audi», моделі «Q5», білого кольору, із д.н.з. НОМЕР_4 , із номером кузова НОМЕР_5 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який був припаркований поруч із будинком №32 по вулиці Малоголосківській у місті Львові, де, реалізуючи спільний із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, умисел, вилив на лобове скло та капот зазначеного транспортного засобу горючу речовину із згаданої вище принесеної пластикової пляшки, після чого за допомогою запальнички її підпалив, у результаті чого транспортний засіб марки «Audi», модель «Q5», білого кольору, із д.н.з. НОМЕР_4 , із номером кузова НОМЕР_5 , загорівся. Після цього, візуально переконавшись, що запланований із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, план злочинних дій виконано та транспортний засіб горить, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, та після всіх попередньо домовлених із невстановленою особою дій отримав від останнього грошову винагороду у сумі 500 (п`ятсот) доларів США.

Внаслідок пошкодження транспортного засобу марки «Audi», моделі «Q5», білого кольору, із д.н.з. НОМЕР_4 , із номером кузова НОМЕР_5 , спричиненого його умисним підпалом, його власниці ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяно матеріальну шкоду, відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/114-24/21590-АВ від 07.10.2024, у розмірі 150296 (сто п`ятдесят тисяч двісті дев`яносто шість) гривень 69 (шістдесят дев`ять) копійок.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив умисне знищення та пошкодження чужого майна за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 194 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині вирішення питання щодо долі речових доказів, зокрема, автомобіля марки «Land Rover Discovery», д.н.з. НОМЕР_1 , ключа від автомобіля марки «Land Rover Discovery», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Land Rover Discovery», д.н.з. НОМЕР_1 , які повернути законному володільцю ОСОБА_7 .

В мотивах апеляційної скарги захисник, не оспорюючи фактичні обставини справи, покликається на те, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що автомобіль марки «Land Rover Discovery», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу є власністю ОСОБА_7 , який не знав та не міг знати про ймовірне незаконне використання його транспортного засобу для вчинення кримінального правопорушення. Звертає увагу, що, відповідно до ст.96-2 КК України, вказане майно підлягає поверненню законному володільцю майна.

Заслухавши доповідача, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Крім того, жодна зі сторін не оскаржує вид та міру покарання, призначену обвинуваченому, а тому ці обставини, також, не підлягають перевірці судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Положеннями ч.1 ст.96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відтак, спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно з законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що санкція ч.2 ст.194 КК України, за якою обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винним, не передбачає додаткового покарання у виді конфіскації майна, а виключно позбавлення волі на строк від 3 до 10 років.

Таким чином, з огляду на вказані законодавчі норми, спеціальна конфіскація може бути застосована до майна засудженого чи у передбачених КПК України випадках - до майна іншої особи, яке використовувалося як знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Колегією суддів встановлено, що судом визначено конфіскувати автомобіль марки «Land Rover Discovery», д.н.з. НОМЕР_2 , ключі та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , власником автомобіля марки «Land Rover Discovery», д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , чорного кольору, є ОСОБА_7 .

При цьому, законний власник вказаного автомобіля ОСОБА_7 не знав і не міг знати про ймовірне незаконне використання його транспортного засобу для вчинення кримінального правопорушення, оскільки автомобіль був переданий ОСОБА_12 у користування та тривалий час використовувався саме ним, про будь-які інші способи користування, чи про користування автомобілем іншими особами ОСОБА_7 відомо не було.

Суд першої інстанції, конфісковуючи автомобіль, не врахував зазначені вимоги законодавства, не з`ясував хто є власником автомобіля та чи знав власник автомобіля про його незаконне використання.

Крім того, спеціальна конфіскація не може бути застосована до автомобіля, якщо у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, відсутнє посилання на використання обвинуваченим цього транспортного засобу як знаряддя злочину.

Так, у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, відсутні будь-які посилання на використання обвинуваченим вказаного автомобіля як знаряддя злочину. Тобто автомобіль не використовувався для виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, а тому в цьому разі спеціальна конфіскація не підлягає застосуванню.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 07.05.2025 у справі № 335/12523/23.

Поряд з цим, суд першої інстанції, всупереч ст. 100 КПК України, неправильно вирішив питання щодо долі речових доказів, зокрема, автомобіля марки «Land Rover Discovery», д.н.з. НОМЕР_2 , ключів та свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, визначивши, що такі підлягають конфіскації, чим, на думку колегії суддів, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, відповідно до ст. 408 КПК України, вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 07.04.2025 року підлягає зміні в цій частині.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 07.04.2025 року в частині вирішення питання щодо долі речових доказів змінити.

Речові докази, а саме автомобіль марки «Land Rover Discovery», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля марки «Land Rover Discovery», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Land Rover Discovery», д.н.з. НОМЕР_1 , - повернути законному володільцю ОСОБА_7 .

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4