У Х В А Л А

/про накладення арешту на майно/

29.09.2025 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого ВРЗуСТ СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000325 від 14.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України,

встановив:

Слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що 17.03.2025 до ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшла заява гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що невідомі особи які під приводом купівлі товару на веб-сайті «ОЛХ», а саме дивану, надіславши невідомий додаток під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в месенджері «Telegram», після встановлення якого, шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грошовими коштами з банківського рахунку НОМЕР_1 в сумі 167 166 гривень, після чого відбулись розрахунки на території Франківського району.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 14.02.2025 на адресу СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , НОМЕР_2 , про те, що невідома особа, 13.02.2025 в період часу із 18:26 год. по 18:46 год, шляхом обману, в період дії воєнного стану в державі, із використанням електроннообчислювальної техніки, заволоділа з банківського рахунку НОМЕР_3 , відкритої на її ім`я, грошовими коштами в розмірі 22780,97 гривень, чим заподіяла матеріальної шкоди на вказану суму.

25.09.2025 року слідчим проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Росо Х-3 Pro, із сім-картою мобільного оператора зв`язку «ВФ Україна» НОМЕР_4 .

25.09.2025 слідчим ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області вище вказане майно, було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000325 від 14.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України.

Як встановлено досудовим розслідуванням, речі, а саме: мобільний телефон марки Росо Х-3 Pro, із сім-картою мобільного оператора зв`язку «ВФ Україна» НОМЕР_4 , можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом, також є необхідність проведення експертних досліджень.

У судовому засіданні слідчий клопотання про арешт майна підтримав, просить таке задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшла до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження 14.02.2025 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України (кримінальне провадження № 0000325), яке розпочато на підставі того, що 17.03.2025 до ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшла заява гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що невідомі особи які під приводом купівлі товару на веб-сайті «ОЛХ», а саме дивану, надіславши невідомий додаток під назвою « ОСОБА_8 » в месенджері «Telegram», після встановлення якого, шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грошовими коштами з банківського рахунку НОМЕР_1 в сумі 167 166 гривень, після чого відбулись розрахунки на території Франківського району.

Також на підставі того, що 14.02.2025 на адресу СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , НОМЕР_2 , про те, що невідома особа, 13.02.2025 в період часу із 18:26 год. по 18:46 год, шляхом обману, в період дії воєнного стану в державі, із використанням електроннообчислювальної техніки, заволоділа з банківського рахунку НОМЕР_3 , відкритої на її ім`я, грошовими коштами в розмірі 22780,97 гривень, чим заподіяла матеріальної шкоди на вказану суму.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 23.09.2025 надано слідчим СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області дозвіл на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 .

25.09.2025 проведено обшук, за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Росо Х-3 Pro, із сім-картою мобільного оператора зв`язку «ВФ Україна» НОМЕР_4 .

З матеріалів клопотання вбачається, що під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду слідчих дій та проведення експертиз, як наслідок необхідно накласти арешт на вилучене майно, яке є речовим доказом, з метою його збереження.

З долученої до матеріалів клопотання постанови про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів досудового розслідування від 25.09.2025 року встановлено, що мобільний телефон марки Росо Х-3 Pro, із сім-картою мобільного оператора зв`язку «ВФ Україна» НОМЕР_4 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № №0000325 від 14.02.2025 року.

Згідно з п.7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У встановлений КПК України строк слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.2 ст.168 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1) ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік вилученого майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном. До клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого про арешт майна подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні довела необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1ст. 173 КПК України).

При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини і факти, викладені у матеріалах клопотання про арешт майна, можуть бути перевірені лише у ході розслідування кримінального провадження №0000325 від 14.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане у клопотанні майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і не застосування арешту вказаного майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також те, що має значення речового доказу, стороною кримінального провадження, який звернувся з клопотанням це доведено в судовому засіданні, а тому клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого ВРЗуСТ СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000325 від 14.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 25.09.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон марки Росо Х-3 Pro, із сім-картою мобільного оператора зв`язку «ВФ Україна» НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

В порядку ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено о 08:15 год. 02.10.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1