Єдиний унікальний номер 741/1739/25 Номер провадження 1-кс/741/163/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 рокуслідчий суддя Носівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка клопотання слідчого СВ ВП № 4 (м.Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001350 від 29 липня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кривоносівка Золотоніського району Черкаської області, громадянина України, українця, одруженого, військовослужбовця ЗСУ, освіта середня, маючого на утриманні дитину, 2020 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 18.11.2022 Носівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2025 року слідчий у кримінальному провадженні - начальник СВ ВП № 4 (м.Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що СВ ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області за процесуального керівництва Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001350 від 29.07.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вимогами ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обовязком громадян України, кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та який діє і на теперішній час.

10.06.2025 військовозобов`язаного ОСОБА_6 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 і направлено для проходження військової служби.

Згідно ч. 6 ст. 2, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, з 10.06.2025 солдат ОСОБА_6 почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 166 від 10.06.2025, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період солдата ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта 8 навчальної механізованої роти та визнано вважати таким, що справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, під час дії воєнного стану, напередодні 23.06.2025 у солдата ОСОБА_6 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на самовільне залишення військової частини з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби, який він реалізував за наступних обставин.

Так, на виконання свого кримінально-протиправного умислу солдат ОСОБА_6 , у порушення вищевказаного законодавства, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби, без поважних причин та дозволу відповідних командирів, в умовах воєнного стану, 23.06.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 06 год. 20 хв. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується у районі АДРЕСА_3 , після чого до 22.09.2025 включно проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини за наявності реальної можливості для цього та по даний час до військової частини НОМЕР_1 не повернувся.

У подальшому, 23.09.2025 солдата ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України слідчим слідчого відділення ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області.

23.09.2025 за погодженням з прокурором, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні розслідуваного злочину.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

- повідомленням військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення;

- матеріалами службового розслідування у кримінальному провадженні за фактом самовільного залишення розташування військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_6 ;

- допитами свідків у кримінальному проваджені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчий встановив наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, тому з метою запобігання їм, просив обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб без визначенням розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні доводи внесеного клопотання підтримав повністю та просив його задовольнити. Зазначив, що вказаніу клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, оскільки підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, перешкодити кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки він має незадовільний стан здоров`я, копія медичної характеристики наявної у матеріалах клопотання не відповідає дійсності. Крім того, зазаначив, що він бажає продовжити служити в ЗСУ.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать: про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Отже, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Оцінюючи доводи слідчого щодо існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на таке.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від пяти до десяти років позбавлення волі.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що ОСОБА_6 усвідомлюючи реальність покарання, яке пов`язане з позбавленням волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання.

Оцінивши доводи слідчого щодо існування ризику впливу на свідків, слідчий суддя вважає, що наразі такий ризик існує, оскільки перебуваючи на волі ОСОБА_6 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, використвовуючи свій статус військовослужбовця, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу здійснювати вплив на свідків, зокрема, військовослужбовців військової частини.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, оскільки може створювати штучні докази та підбурювати осіб, зокрема, як вивільних так і військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , до надання неправдивих показань та наявність обставин чому він був відсутній у військовій частині.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, органом досудового розслідування доведено, ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки його злочина діяльність має триваючий характер.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу у триманні підозрюваного під вартою і свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу підозрюваного, який вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який є тяжким злочином, та за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років позбавлення волі. Усвідомлюючи тяжкість і реальність покарання ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ураховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, тому відносно ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

З урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кривоносівка Золотоніського району Черкаської області, громадянина України, українця, одруженого, військовослужбовця ЗСУ, освіта середня, маючого на утриманні дитину, 2020 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 18.11.2022 Носівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 21 листопада 2025 року включно, з утриманням у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання - 23 вересня 2025 року.

Ухвалу направити для виконання до ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, а прокурору Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 - для здійснення контролю за виконанням.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1