печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/37208/25-к від 08.08.2025 у кримінальному провадженні № 0001248 від 28.07.2023,-

ВСТАНОВИВ:

12.11.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/37208/25-к від 08.08.2025 у кримінальному провадженні № 0001248 від 28.07.2023.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначає, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001248 від 28.07.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України.

За версією органу досудового розслідування у період часу з червня 2022 року по 01.05.2024 року створена ОСОБА_6 злочинна організація під його керівництвом, а також під керівництвом співорганізатора та керівника її структурної частини ОСОБА_7 , вчинила ряд тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним видобуванням бурштину.

До слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зокрема:

- 1/2 частки земельної ділянки площею 0,3934 га, кадастровий номер -:01:036:0040, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ;

- земельну ділянку площею 0,0571 га, кадастровий номер - :03:004:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ;

- земельну ділянку площею 0,0572 га, кадастровий номер - :03:004:0156, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

08.08.2025 Печерським районним судом м. Києва у справі №757/37208/25-к була винесена ухвала про задоволення клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 , та відповідно накладено арешт на це майно.

У клопотанні про арешт майна, прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_13 , посилається на те, що ОСОБА_5 є цивільною дружиною ОСОБА_6 з 2020 року та перебуває з ним у фактичних шлюбних відносинах та майно, що вище перелічене, належить їм на праві спільної сумісної власності і має бути арештовано.

В клопотанні про арешт прокурором не було визначено частку майна ОСОБА_5 , а в подальшому накладено арешт на все майно:

- 1/2 частки земельної ділянки площею 0,3934 га, кадастровий номер -:01:036:0040, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ;

- земельну ділянку площею 0,0571 га, кадастровий номер - :03:004:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ;

- земельну ділянку площею 0,0572 га, кадастровий номер - :03:004:0156, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 , що є порушенням принципу пропорційності та законних прав власника.

Арешт має накладатися лише на майно, яке фактично може бути предметом кримінального провадження, з урахуванням законних прав співвласників. Накладення арешту на все майно ОСОБА_5 є необґрунтованим і порушує її право на власність, гарантоване ст. 41 Конституції України.

Стороною захисту в клопотанні про скасування арешту майна зазначено, що в клопотанні прокурора зазначається, що ОСОБА_5 за період перебування у цивільному шлюбі із ОСОБА_6 придбала майно за його грошові кошти, які отримані від протиправної діяльності з видобування бурштину, та що саме він здійснював фактичне розпорядження цим майном.

Однак, ці твердження є непідтвердженими доказами, а укладення договору поділу з ОСОБА_14 свідчить про законність переходу права власності до ОСОБА_5 .

Немає жодних належних доказів, що саме ОСОБА_6 здійснював розпорядження цим майном чи що воно набуте злочинним шляхом. Це лише гіпотези прокурора, які нічим не підтверджені.

Крім того, твердження прокурора в клопотанні про те, що інформація в мережі Інтернет нібито надає інші відомості щодо вартості земельних ділянок та що їх реальна вартість є більшою, є абсурдним і необґрунтованим.

Вартість майна визначається виключно на підставі оцінки, проведеної у встановленому законом порядку, або на основі документально підтверджених даних про придбання, а не довільними даними з Інтернет-ресурсів. Використання таких неперевірених джерел не може слугувати підставою для арешту.

До того ж сторони вільні у визначенні вартості майна під час купівлі-продажу, відповідно до ст. 653 Цивільного кодексу України. Вартість майна, зафіксована у договорах, є законною та підтверджується документально, а позбавлені аргументації дані з Інтернет-ресурсів не можуть слугувати підставою для арешту.

Прокурор, аргументуючи доцільність накладення арешту на майно, зазначила, що ОСОБА_5 , згідно з відомостями Державної податкової служби України за період з 2003 по 2023 рік, нібито не була фінансово спроможна придбати земельну ділянку, і що це майно було придбано за грошові кошти ОСОБА_6 . Проте неможливо визначити фінансовий статус особи лише на підставі інформації податкового органу. Прокурором не надано достатньо доказів, що підтверджують фінансову неспроможність ОСОБА_5 , адже надані дані є лише припущенням і не враховують реальні доходи, заощадження та інші джерела коштів особи.

Таким чином, твердження прокурора про нібито фінансову неспроможність ОСОБА_5 є непідтвердженим і необґрунтованим, і не може слугувати підставою для арешту майна.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_4 судовому засіданні заперечувала з приводу заявлено клопотання, просила відмовити, зазначивши, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001248 від 28.07.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України.

21.05.2025 о 09 годині 23 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано відповідно до ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 240-1 КК України.

За вищевказаними фактами злочинної діяльності 21.05.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 240- 1 КК України.

Серед іншого встановлено, що ОСОБА_6 не пізніше ніж з 2020 року проживає у цивільному шлюбі, тобто перебуває у фактичних шлюбних відносинах, з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 . Вказане підтверджується фактом спільного проживання, веденням спільного господарства, наявністю взаємних прав та обов`язків, наявністю спільного бюджету, показаннями ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відомостей про укладення такого договору між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не встановлено.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності ОСОБА_5 з 28.10.2024 перебуває наступне майно:

- 1/2 частка земельної ділянки площею 0,3934 га, кадастровий номер - :01:036:0040, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224;

- земельна ділянка площею 0,0571 га, кадастровий номер - :03:004:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224;

- земельна ділянка площею 0,0572 га, кадастровий номер - :03:004:0156, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224.

Разом із цим встановлено, що 07.03.2023 між ОСОБА_15 з однієї сторони та ОСОБА_14 та ОСОБА_5 з іншої, укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :01:036:5076, площею 2 га, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, яка розташована на території с. Святопетрівське,

Бучанського р-ну, Київської області. У договорі зазначено, що вартість земельної ділянки становить 299 985 грн.

При цьому, згідно відомостей, наявних в мережі Інтернет, реальна вартість земель житлової забудови в передмісті Києва може складати від 1 до 5 тисяч доларів за 100 кв.м. Таким чином, реальна вартість вказаної вище земельної ділянки могла складати від 200 тис. до 1 млн. доларів США.

Згідно з відомостей Державної податкової служби України доходи ОСОБА_5 з 2003 по 2023 не могли дозволити останній сплатити від 100 до 500 тисяч доларів США за вказану вище земельну ділянку.

При цьому, 24.12.2022 ОСОБА_5 придбано автомобіль Toyota Camry, 2018 року випуску, ринкова вартість якого коливається від 15 до 25 тис. доларів США, що ще раз свідчить про неможливість ОСОБА_5 за офіційні доходи придбати земельну ділянку.

Надалі, 30.08.2024 між ОСОБА_14 та ОСОБА_5 укладено договір поділу земельної ділянки :01:036:5076, згідно з яким у власність ОСОБА_5 переходить 2 земельні ділянки площею 0,0571 га та 0,0572 га, а також 1/2 земельної ділянки загальною площею 0,3934. В подальшому, вказаним земельним ділянкам присвоєно кадастрові номера: :03:004:0152, :03:004:0156 та :01:036:0040.

З огляду на те, що діяльність злочинної організації під керівництвом ОСОБА_6 здійснювалася в період з травня 2022 року по 01.05.2024 року, а переважна більшість прибутків від злочинної діяльності має форму готівкових грошових коштів, обіг яких здійснювався поза будь-яким податковим обліком, в сторони обвинувачення достатньо підстав вважати, що земельні ділянки, які перебувають у власності ОСОБА_5 придбані за грошові кошти ОСОБА_6 , отримані від протиправної діяльності з видобування бурштину та саме він здійснював фактичне розпоряджання ними.

Окрім зазначених вище фактів, вказані обставини підтверджуються також наступним:

1. ОСОБА_14 є бізнес-партнером ОСОБА_6 та вони спільно займаються діяльністю з будівництва та продажу об`єктів нерухомості, про що свідчить листування вказаних осіб, виявлене у ході огляду мобільних телефонів, та є додатком до заперечень. Таким чином, ОСОБА_5 не була самостійною в прийнятті будь-яких рішень щодо вказаних земельних ділянок, фактично всі дії щодо земельних ділянок здійснювалися під контролем та з огляду на вказівки ОСОБА_6 .

2. Вказані земельні ділянки ОСОБА_6 вважав «своїми» та знав, що реальна вартість земельних ділянок :03:004:0152, :03:004:0156 складає 65-75 тис. доларів США. Так, зазначені земельні ділянки ОСОБА_6 мав намір використати для розрахунків з членом злочинної організації - ОСОБА_8 . Зокрема, 28.02.2025 ОСОБА_6 у мобільному застосунку «Telegram» надіслав ОСОБА_8 повідомлення, в якому вказав про можливість оформлення 2 земельних ділянок в с. Святопетрівське на ОСОБА_8 в якості погашення боргів ОСОБА_6 перед ним.

3. Під час спілкування з ріелтором у мобільному застосунку «WhatsApp», 21.10.2024 ОСОБА_6 повідомив, що землю в с. Святопетрівське можна виставляти на продаж.

4. Наявні відомості про аналогічні ситуації, коли ОСОБА_6 надавав ОСОБА_5 вказівки щодо купівлі нерухомості за грошові кошти, отримані від незаконного видобування бурштину. Так, 28.08.2022 ОСОБА_6 у мобільному застосунку «VіЬег» повідомив ОСОБА_5 , що останній привезуть від нього грошові кошти в сумі 50 тис. доларів США, за які вона має купити об`єкти нерухомості.

При цьому, ОСОБА_5 була обізнана про діяльність ОСОБА_6 з незаконного видобування бурштину, оскільки допомагала йому в оформленні відповідних документів та отримувала від нього фото-, відеозаписи на яких зображено процес видобування бурштину, що підтверджується у тому числі протоколами оглядів мобільних телефонів підозрюваних, свідків, комп`ютерної техніки.

Разом із цим стаття 60 СК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із статтею 368 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 61 СК України передбачає, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 1 ст. 67 СК України визначено, що дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном.

Тобто, ОСОБА_5 без виділення часток майна в натурі не може самостійно розпоряджатись своєю частиною у спільній сумісній власності подружжя, тобто вчиняти будь-які значимі юридичні дії без підозрюваного ОСОБА_6 .

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом.

При поділі майна діє принцип рівності часток, при якому не завжди рівними визначаються частки подружжя. Так, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ч. 2, ч. З ст. 70 СК України).

Отже, починаючи з 2020 року підозрюваний ОСОБА_6 перебуває у фактичних шлюбних відносинах (цивільний шлюб) з ОСОБА_5 та спільно проживає однією сім`єю з останньою, тому за правилами, визначеними ст. 60 СК України та ст. 368 ЦК України, майно набуте як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_5 під час спільного проживання однією сім`єю належить їм на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації виникла та продовжує існувати потреба в подальшому застосуванні арешту майна підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в тому числі такого, яке належить підозрюваному на праві спільної сумісної власності - майна, яке належить на праві власності особі, з якою останній проживає спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , та є спільною сумісною власністю осіб, які проживають спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу, із забороною у розпорядженні та відчуженні, а саме:

- 1/2 частка земельної ділянки площею 0,3934 га, кадастровий номер - :01:036:0040, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224;

- земельна ділянка площею 0,0571 га, кадастровий номер - :03:004:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224;

- земельна ділянка площею 0,0572 га, кадастровий номер - :03:004:0156, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224.

З метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду та дослідження всіх обставин провадження, керуючись ст. 36 КПК України, прошу долучити до матеріалів справи та врахувати при постановленні судового рішення по суті клопотання копії матеріалів кримінального провадження на підтвердження зазначених доводів, які додаються до вказаних заперечень.

Заслухавши пояснення адвоката, заперечення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини, та дійшов до наступного висновку.

Судовим розглядом за наданими матеріалами встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001248 від 28.07.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240-1 КК України.

21.05.2025 о 09 годині 23 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано відповідно до ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 240-1 КК України.

За вищевказаними фактами злочинної діяльності 21.05.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 240- 1 КК України.

Серед іншого встановлено, що ОСОБА_6 не пізніше ніж з 2020 року проживає у цивільному шлюбі, тобто перебуває у фактичних шлюбних відносинах, з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 . Вказане підтверджується фактом спільного проживання, веденням спільного господарства, наявністю взаємних прав та обов`язків, наявністю спільного бюджету, показаннями ОСОБА_5 .

До слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зокрема:

- 1/2 частки земельної ділянки площею 0,3934 га, кадастровий номер -:01:036:0040, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ;

- земельну ділянку площею 0,0571 га, кадастровий номер - :03:004:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ;

- земельну ділянку площею 0,0572 га, кадастровий номер - :03:004:0156, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

08.08.2025 Печерським районним судом м. Києва у справі №757/37208/25-к була винесена ухвала про задоволення клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 , та відповідно накладено арешт на це майно.

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації виникла та продовжує існувати потреба в подальшому застосуванні арешту майна підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в тому числі такого, яке належить підозрюваному на праві спільної сумісної власності - майна, яке належить на праві власності особі, з якою останній проживає спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , та є спільною сумісною власністю осіб, які проживають спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу, із забороною у розпорядженні та відчуженні.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 08.08.2025 при накладенні арешту у слідчого судді були наявні обґрунтовані підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 96-1 КК України.

При накладенні арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 96-1 КПК Укрпїни

Відповідно до ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, серед іншого, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Отже, арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні.

При дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту, слідчим суддею не встановлено обґрунтованості заявлених вимог, оскільки не доведено, що викладені обставини в клопотанні базуються на об`єктивних фактах і правових підставах.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави, на які посилається заявника, які свідчать про необхідність скасування вказаного арешту, є предметом перевірки органу досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0001248 від 28.07.2023.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріалами, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності ОСОБА_5 обумовлене законними критеріями, тобто вчинено з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідно принципу верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що на даний час забезпечується справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав ОСОБА_5 та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, про наявність підстав для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності та вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/37208/25-к від 08.08.2025 у кримінальному провадженні № 0001248 від 28.07.2023 - відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1