Провадження № 1-кп/686/1872/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001422 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця, учасника бойових дій, раніше не судимого, за ч.4 ст.186, ч.2 ст.190, ч.5 ст.407 КК України,

встановив:

24 жовтня 2025 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшов направлений, в порядку ст.291 КПК України, прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.4 ст.186, ч.2 ст.190, ч.5 ст.407 КК України.

Обвинувальний акт надійшов в суд відповідно до ст.314 КПК України. Справа підсудна Хмельницькому міськрайонному суду Хмельницької області. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, немає. Справа може бути призначена до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.09.2025 р., було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, та визначено заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн., у разі внесення якої, з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строк дії цієї ухвали до 31.10.2025 р. включно. До спливу цього строку судове провадження, враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення та проведених у кримінальному провадженні процесуальних (слідчих) дій (згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування), завершити не представляється можливим.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Прокурор заявив клопотання, проти задоволення якого заперечили обвинувачений і захисник, про продовження на 60 днів відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, посилаючись, з-поміж іншого, й на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, а передбачені ст. 177 КПК України ризики: переховування від суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, на теперішній час продовжують існувати.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити частково, дію запобіжного заходу, застосованого під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , у виді тримання під вартою, продовжити. Підстав для зміни обвинуваченому міри запобіжного заходу на інший, більш м`який запобіжний захід, на цей час суд не вбачає.

При цьому суд враховує, що ризики, які були доведені прокурором в суді при застосуванні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились. Останній обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, передбачених ч.4 ст.186, ч.2 ст.190, ч.5 ст.407 КК України, які, за своїм характером, становлять особливу суспільну небезпеку та за один з яких (ч.4 ст.186 КК України) передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, у справі не з`ясовані обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, а відтак ОСОБА_4 , усвідомлюючи суворість покарання, яке йому може загрожувати у разі засудження, може переховуватись від суду, окрім того, з огляду на відомості про особу обвинуваченого, характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_4 обвинувачується, існує ризик того, що він може вчинити й інше кримінальне правопорушення.

Наведене свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, шляхом застосування інших, більш м`яких, запобіжних заходів та що такі заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ОСОБА_4 процесуальних рішень по справі.

Відомості про особу ОСОБА_4 , який вважається раніше не судимою особою, військовослужбовцем, учасником бойових дій, має постійне місце проживання, родину, зокрема, матір інваліда 3 групи, піклувальником якої він є, на утриманні малолітню дитину, а також факт відшкодування, зі слів захисника, заподіяної злочинами шкоди, не є визначальними і такими, що б давали можливість скасувати або змінити запобіжний захід на інший, більш м`який запобіжний захід, зокрема й у вигляді домашнього арешту, про який клопотала сторона захисту.

Відсутні й відомості щодо інших обставин, які б переважили вищеозначені, заявлені прокурором, ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Більш того, стороною захисту не доведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги при застосуванні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та які нові обставини виникли після прийняття цього процесуального рішення, не наведено переконливих доказів й того, що зменшились вказані ризики.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_4 під вартою, на даний час, не встановлено.

За наведених обставин, судом відхиляються, зазначені стороною захисну аргументи про те, що на сьогоднішній день відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 не має намірів ухилятися від суду, вчиняти інше кримінальне правопорушення, а також щодо можливості зміни обвинуваченому застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. До того ж, саме для запобігання вказаним ризикам і був застосований ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, у зв`язку із цим, слід вважати дієвим заходом, а застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_4 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів і зможе переховуватись від суду або ж вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, з приводу суперечливих аргументів прокурора, наведених в означеному клопотанні (в якому з-поміж іншого йдеться про недоцільність зміни застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу), щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного у виді тримання під вартою без визначення розміру застави (в даному випадку фактично щодо погіршення становища обвинуваченого та зміни вже застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави), суд вважає за необхідне зазначити, що положеннями абз.8 ч.4 ст.183 КПК України визначено право суду, а не обов`язок, не визначити розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.407 КК України. В даному випадку, при вирішенні заявленого прокурором клопотання про продовження вже застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу (а не про зміну цього запобіжного заходу), законних підстав та обставин, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, для того, щоб у кримінальному провадженні не визначати розмір застави, який фактично вже був визначений при застосуванні до відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, і тим самим погіршувати становище обвинуваченого, суд не вбачає, у зв`язку з чим вищеозначене, подане прокурором клопотання підлягає частковому задоволенню.

Продовжуючи строк тримання ОСОБА_4 під вартою, суд також враховує, що своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуються і вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження його дії. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Інших клопотань, пов`язаних із судовим розглядом, на цій стадії судового провадження, сторонами кримінального провадження не заявлено.

У відповідності до ч. 2 ст. 314-1 КПК України, рішення щодо складення досудової доповіді відносно ОСОБА_4 не ухвалюється, оскільки він обвинувачується й у вчиненні тяжкого злочину (ч.4 ст.186 КК України), нижня межа санкції якого перевищує п`ять років позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 31, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 314-316, 392, 532 КПК України, суд

постановив:

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.4 ст.186, ч.2 ст.190, ч.5 ст.407 КК України призначити до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду (м.Хмельницький, вул. Пилипчука, 1) на 11 год. 00 хв. 06 листопада 2025 року.

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 26 грудня 2025 року включно.

У разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 вересня 2025 року, в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн., термін дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків визначити строком на два місяці з дня внесення застави. У разі невиконання цих обов`язків, застава звертається в дохід держави.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває під вартою, доставити у судове засідання під конвоєм.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, робити з них необхідні виписки та копії.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя