Житомирський апеляційний суд
Справа №287/2418/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/772/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2025 року, якою задоволено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 21 грудня 2025 року,-

встановила:

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

24.10.2025 року ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області було задоволено клопотання начальника СВ ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним у справі ризикам. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти наведеним ризикам, а тому, на думку слідчого судді, є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, обравши підозрюваному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту просить встановити розмір застави в сумі, що відповідає 30 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, так як такий розмір застави є посильним для підозрюваного.

Зазначає, що крім тяжкості злочинів визначених в повідомленні про підозру, клопотання про обрання запобіжного заходу в частині обґрунтування ризиків нічим не вмотивоване. Сама тяжкість злочину не є підставою для тримання під вартою.

Зазначає, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, виключно позитивно характеризується, за місце свого проживання, раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався.

ОСОБА_6 , не схильний переховуватися від органів досудового розслідування, жодних дій які свідчили б про наміри останнього уникнути покарання не було.

Посилається на те, що ОСОБА_6 не має доступу до доказів обвинувачення, а відтак не може їх знищити, сховати чи спотворити.

Щодо свідків та потерпілих то зазначає, що в матеріалах відсутні докази про тиск на будь -кого з них саме підозрюваним чи його родичами. Офіційних заяв про такі дії до правоохоронних органів не надходило та досудове розслідування не проводиться. Немає в матеріалах провадження і відомостей з приводу застосування до будь - кого зі свідків заходів захисту передбачених КПК України.

Відповідно до змісту характеристики Олевської міської ради ОСОБА_6 працює водієм техніком на швидкій медичній допомозі у ЦЕМД та МК ЖОР КНП.

На думку захисника, на день звернення з клопотанням про обрання ОСОБА_6 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні будь ризики визначені законодавством, як запобіжники та наявні підстави для застосування ОСОБА_6 , іншого, більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартого.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000249 від 22.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

23.10.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, на даній стадії провадження відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються доказами, що долучені до клопотання: протоколами проведення обшуків від 22.03.2025 року, допитами підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами допиту свідків, протоколами проведення впізнання за фотознімками та іншими доказами.

Сукупність цих доказів вказує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних дій, які виразились у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, пов`язаному з опором представникові влади, вчиненому із застосуванням інших предметів заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Слідчий суддя також достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, незаконно вливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд бере до уваги, що свідки у вказаному провадженні є знайомі ОСОБА_6 , які проживають з ним в одному населеному пункті.

Також слідчим суддею було враховано, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час судового розгляду ризикам.

Посилання захисника, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, двох малолітніх дітей, позитивно характеризується, раніше не судимий, працює водієм швидкої медичної допомоги, не спростовують наявності ризиків, зазначених слідчим у клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що на час вирішення слідчим суддею клопотання він дійшов правильного висновку, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою міг запобігти ризикам визначеним ст. 177 КПК України.

Колегія суддів також враховує, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 було вчинено із погрозою працівникам УСБУ в Житомирській області, що відповідно до підозри давали слідчому судді підстави не визначати розмір застави відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.

Таким чином, на думку колегії суддів, доводи захисника щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, є передчасними, оскільки належні докази, які б свідчили про достатні стримуючі фактори на час розгляду клопотання слідчим суддею слідчому судді не надавалися, а суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення на час його постановлення.

Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_6 та неможливості на даний час у застосуванні менш суворого запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2025 року, якою задоволено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 21 грудня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: