Справа №303/977/20
Провадження №1-кс/303/1593/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від участі у розгляді скарги

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 знаходиться на розгляді скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 17.01.2020 до ЄРДР за №0000068, з вимогами щодо зобов`язання слідчого розглянути подане нею клопотання від 12.12.2025 в порядку, визначеному ст.220 КПК України.

Дослідивши вказану заяву та матеріали скарги приходжу до наступного висновку.

Так, 23 грудня 2025 року ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» подала дану скаргу та в той же день заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_1

20 січня 2026 року, заява про відвід була розглянута Мукачівським міськрайонним судом (слідчий суддя ОСОБА_5 ). Відповідно до ухвали слідчого судді (справа № 303/977/20, провадження № 1-кс/303/1594/25) у задоволенні вищевказаної заяви відмовлено за безпідставністю.

02.02.2026 (у період 21 січня - 02 лютого 2026 року суддя ОСОБА_1 перебував на лікарняному) призначено судове засідання щодо розгляду скарги на 04.02.2026, про що повідомлено ОСОБА_3 .

У призначене судове засідання на 04 лютого 2026 року ОСОБА_3 не з`явилася, розгляд скарги відкладено на 06 лютого 2026 року, про що повідомлено ОСОБА_3 . При цьому ОСОБА_3 повідомлено, що у разі її неявки скаргу буде розглянуто у її відсутності.

ОСОБА_3 в судове засідання призначене на 06 лютого 2026 року не з`явилася, однак останньою через систему «Електронний суд» повторно подано заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_1 .

Слідчий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, від останнього надійшов лист з копією наданої ОСОБА_7 відповіді.

Згідно з положеннями статті 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

З матеріалів скарги вбачається, що скаржницею в межах розгляду даної скарги вже подавалася заява про відвід слідчому судді ОСОБА_1 , яка була розглянута, та в задоволенні якої було відмовлено за безпідставністю.

Однак ОСОБА_3 повторно заявила відвід слідчому судді ОСОБА_1 .

На думку суду, така процесуальна поведінка заявниці суперечить завданням і засадам кримінального провадження, адже повторність та систематичність заявлення відводів має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження та очевидно перешкоджає можливості дотримання цих засад і виконанню наведених завдань.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 §1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Однак, суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Окрім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 §1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

У цьому випадку право на доступ до правосуддя, зокрема право на звернення до суду зі заявою про відвід не порушується, адже попередню заяву про відвід слідчого судді, прийнято судом і розглянуто. Натомість, повторно подана заява про відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, перешкоджає виконанню наведених вище завдань кримінального провадження та дотриманню його засад.

У цьому контексті слід відзначити, що учасник судового процесу має користуватися процесуальними правами саме з метою виконання завдання судочинства, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Якщо ж такий учасник здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей (затягування розгляду справи), він виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами.

Учасник справи може мати сумніви у тому, чи відповідають дії суду чинному законодавству, а також у неупередженості або об`єктивності суддів. Він вправі висловлювати ці сумніви у поданій до суду заяві про відвід, проте він не повинен зловживати таким правом.

Враховуючи вищенаведене та те, що повторно подана заява про відвід слідчого судді ОСОБА_1 має ознаки зловживання правом на відвід, слідчий суддя приходить до висновку, що заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 від 06.02.2026 слід залишити без розгляду, відповідно до вимог ч.4 ст.81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 подану 06 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» про відвід слідчого судді ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1