КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7544/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: в режимі

відеоконференції заявника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 30.08.2025 не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення окремими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376-1 КК України, на яке міститься посилання у заяві про кримінальне правопорушення, тому, слідчий суддя дійшов висновку про те, що відсутні правові підстави для задоволення даної скарги.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник заявника - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 року у справі №761/36646/25; направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 року. Зазначає про те, що згідно повісток про виклик, ОСОБА_6 та його представник - адвокат ОСОБА_7 викликались у судове засідання щодо розгляду скарги на 08.09.2025 о 14:45. Зауважує, що просили всі судові засідання у даній справі проводити в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду. Проте, згідно відповіді ДП ІСС від 16.09.2025, Шевченківським районним судом м. Києва не тільки не здійснювався пошук ОСОБА_6 чи його представника - адвоката ОСОБА_7 для участі в судовому засіданні 08.09.2025 в режимі ВКЗ, а взагалі не створювалась 08.09.2025 відеоконференція у справі №761/36646/25. Зауважує, що оскаржувану ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 було вручено 15.09.2025 в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» шляхом надсилання до електронного кабінету.

На обґрунтування своїх апеляційних вимог представник заявника зазначає про те, що судове рішення ухвалено незаконним складом суду. Так, 01.09.2025 ОСОБА_6 до Шевченківського районного суду м. Києва було подано скаргу на бездіяльність слідчого органу ДБР щодо невнесення відомостей до ЄРДР, яку судом було зареєстровано того ж дня 01.09.2025 о 10:35 год за вхідним №90235/25-Вх, судова справа №761/36646/25. Зауважує, що автоматизований розподіл судової справи №761/36646/25 мав здійснюватися у день реєстрації 01.09.2025 скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого органу щодо невнесення відомостей до ЄРДР. Разом з тим, в порушення закону, згідно звіту та протоколу, автоматизований розподіл судової справи №761/36646/25 відбувся 02.09.2025 об 11:30. Отже, розподіл судової справи №761/36646/25 відбувся не в автоматизованому режимі, а шляхом ручного запуску автоматизованої системи документообігу Шевченківського районного суду м. Києва; відбулось незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1 знав, що відбулось порушення встановленого ч.3 ст.35 КПК України визначення складу суду для розгляду справи №761/36646/25, однак в порушення закону самовідвід від розгляду справи №761/36646/25 не заявив.

Разом з тим, слідчий суддя знав, що ОСОБА_6 проживає у м. Кривому Розі і не може фізично прибути у місто Київ на судове засідання, тому умисно вчиняв дії, направлені на позбавлення ОСОБА_6 участі у судовому засіданні. При цьому, умисно вніс до оскаржуваної ухвали неправдиві відомості про те, що ОСОБА_6 не був у мережі Інтернет і тому судове засідання 08.09.2025 в режимі ВКЗ не проводилось.

Захисник зазначає про те, що обов`язок слідчого або прокурора внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування, не вимагає оцінки даними суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу кримінального правопорушення для того, щоб уточнити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження, відповідно до ст.284 КПК України.

На переконання апелянта, слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, думку заявника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 395 КПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 3 ст.395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи за скаргою ОСОБА_6 вбачається, що заявник був належним чином повідомлений про призначений судовий розгляд скарги, просив всі судові засідання у справі проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Однак, з ухвали вбачається, що встановити відеоконференцзв`язок зі скаржником не вдалось через його відсутність у відповідній мережі.

Разом з тим, копію оскаржуваної ухвали слідчого судді від 08 вересня 2025 року ОСОБА_6 та його представник - адвокат ОСОБА_7 отримали 15.09.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.42-43), а апеляційна скарга направлена представником - адвокатом ОСОБА_7 через систему «Електронний суд» 16.09.2025 року (а.с.64). Враховуючи, що апелянт звернувся до суду наступного дня після отримання копії ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, серед іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

На підставі Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України). При цьому, такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином положення частини 4 ст. 214 КПК України не є тотожними вимогам частини 1 ст. 214 КПК України, оскільки внесенню до ЄРДР підлягають лише ті відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що у скарзі на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, ОСОБА_6 зазначив, що він 30 серпня 2025 року за допомогою засобів електронного поштового зв`язку звернувся до ДБР із заявою про вчинення кримінального правопорушення, при цьому жодної інформації про внесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою до нього не надходило, у зв`язку із чим просив скаргу задовольнити, та зобов`язати уповноважених осіб ДБР внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчим суддею в ухвалі вірно встановлено, що заява ОСОБА_6 не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення окремими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376-1 КК України, на яке містяться посилання у заяві про кримінальне правопорушення, тому відсутні правові підстави для задоволення даної скарги.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, доводи апелянта про те, що слідчий суддя не має права надавати оцінку викладеним у заяві фактам або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення - є хибними, оскільки в даному випадку слідчий суддя не надає оцінку доказам, а лише здійснює аналіз викладеної інформації в заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог положень ст.214 КПК, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що висловлених у заяві тверджень недостатньо для висновку про наявність кримінальних правопорушень.

Щодо доводів апелянта про те, що визначення слідчого судді для розгляду скарги відбулося з порушенням порядку автоматизованого розподілу справ, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 3 статті 35 КПК передбачено, що визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою та/або її окремою підсистемою (модулем) під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження на кожного суддю, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.

Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду визначається серед іншого Положенням про автоматизовану систему документообігу суду (надалі - Положенням про АСДС) та Засад використання автоматизованої системи документообігу суду (далі також - Засади), затверджених рішенням зборів суддів відповідного суду.

Розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ. Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом, зокрема, автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи (підпункти 2.3.1, 2.3.2 пункту 2.3 Положення).

Відповідно до п. 2.3.36. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11 листопада 2024 року № 39 визначення слідчого судді здійснюється за правилами автоматизованого розподілу, згідно з вимогами підпункту 2.3.4 пункту 2.3. цього Положення.

Разом із тим, зазначене Положення закріплює можливість зборів суддів відповідного суду розглядати питання стосовно порядку функціонування автоматизованої системи. За результатами розгляду таких питань рішенням зборів суддів затверджуються Засади використання автоматизованої системи документообігу суду (пункт 1.4.8.).

На підставі вказаного, зборами суддів Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2025 р. зі змінами згідно з рішенням зборів суддів Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2025 р. затверджено Засади використання автоматизованої системи документообігу Шевченківського районного суду м. Києва, які знаходяться у загальному доступі - на сайті Шевченківського районного суду м. Києва.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 Засад розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації. У особливих випадках, коли з об`єктивних причин не може бути здійснено розподіл справи в день її реєстрації, такий розподіл здійснюється не пізніше наступного робочого дня після того, як відпали причини, які унеможливлювали розподіл.

Розподіл між суддями матеріалів (судових справ, клопотань), які надходять безпосередньо перед закінченням робочого часу, визначеного у Шевченківському районному суді м. Києва, здійснюється в день їх реєстрації або не пізніше наступного робочого дня, крім справ та матеріалів, які підлягають негайному (невідкладному) розгляду, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Справи і матеріали, які мають скорочені терміни розгляду, в разі їх наявності, розподіляються невідкладно одразу після їх реєстрації.

У вихідні, святкові та неробочі дні справи, які підлягають розгляду слідчими суддями, реєструються та розподіляються в період з 10 до 13 години відповідно до графіку чергувань, встановленого наказом голови суду.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 подав апеляційну каргу через систему «Електронний суд» 01.09.2025 року. Разом з тим, не зафіксовано точний час отримання даної скарги Шевченківським районним судом м. Києва.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, для розгляду скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР, згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді між суддями Шевченківського районного суду м. Києва від 02 вересня 2025 визначено слідчого суддю ОСОБА_1 (єдиний унікальний номер справи 761/36646/25, номер провадження 1-кс/761/23828/2025) (а.с.28).

Отже, чинне законодавство не містить вимоги щодо обов`язкового проведення автоматизованого розподілу в день реєстрації скарги, а зміщення часу запуску АСДС не свідчить про порушення принципу випадковості чи про ручний розподіл. Доказів фактичного втручання в роботу автоматизованої системи або визначення судді поза АСДС апелянтом не надано.

Зважаючи на викладене, порушення порядку розподілу справ або незаконного втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду, як про це зазначає апелянт, не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що чинним кримінальним законодавством України передбачена можливість сторін заявляти відвід під час судового розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України. Натомість, суддя не зобов`язаний заявляти самовідвід через те, що заявник припускає можливість порушення автоматизованого розподілу, що також не є законною підставою для самовідводу.

Доводи апелянта про умисні дії слідчого судді щодо позбавлення його участі в судовому засіданні є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи.

Так, відповідно до ч.2 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З матеріалів справи вбачається, що у своїй скарзі ОСОБА_6 просив всі судові засідання у справі проводити в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду, з власних технічних засобів через підсистему відеоконференцзв`язку ВКЗ. Так, заявник ОСОБА_6 та його представник - адвокат ОСОБА_7 були належним чином повідомлені про день та час розгляду скарги на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Проте, як вбачається з журналу судового засідання від 08.09.2025 року (а.с.37), в судове засідання скаржник та його представник не прибули, при цьому встановити відеоконференцзв`язок зі скаржником не вдалось через його відсутність у відповідній мережі. Таким чином, слідчий суддя вирішив за можливе розглянути подану скаргу без учасників. Натомість, апелянтом не надано жодних доказів, які б свідчили про готовність апелянта до участі у відеоконференції в день проведення судового розгляду, або перебування його в мережі «Інтернет» у момент проведення засідання. Згідно відповіді ДСА України, доданої до апеляційної скарги (а.с.96), в підсистемі ВКЗ не зафіксовано авторизацію запитуваного користувача « ОСОБА_6 » 08.09.25р.

Твердження апелянта про умисні дії судді щодо позбавлення ОСОБА_6 можливості брати участь у судовому засіданні ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені жодними об`єктивними доказами. Підстави для висновку про упередженість судді чи наявність мотиву перешкоджати участі заявника у засіданні відсутні.

Таким чином, наведені апелянтом доводи не спростовують правильності прийнятого слідчим суддею рішення, яке є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин у провадженні, а тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання представника заявника - адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 року - задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу представника заявника - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4