Провадження №1-кп/522/3555/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000228 від 07.08.2025 стосовно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецьк, Донецької області, громадянина України, не одруженого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального проступку проходив військову службу за призовом на посаді стрілець помічник гранатометника 1 десантно-штурмового відділення, 1 десантно-штурмового взводу, десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрілець помічник гранатометника 1 десантно-штурмового відділення, 1 десантно-штурмового взводу, десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст.11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 30.07.2025 року у невстановлений час, знаходячись по Аркадійській алеї в м.Одеса, побачив на землі банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка обладнана вбудованим чипом-NFC для безконтактної оплати, розуміючи те, що на рахунку вказаної вище банківської картки можуть бути грошові кошти, а безконтактна технологія проведення платежів дасть можливість здійснювати розрахунок вказаними банківськими картками без введення PIN-коду, у ОСОБА_3 виник умисел на привласнення офіційного документу, а саме, банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, маючи умисел, направлений на привласнення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 підібрав банківську картку, яка є офіційним документом та є матеріальним носієм інформації, призначеним для посвідчення юридично значимих фактів під час проведення банківських операцій, відкриту в АТ «ПриватБанк» НОМЕР_2 на ім`я потерпілої ОСОБА_4 .

У подальшому, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що виявлена банківська картка є засобом доступу до банківського рахунку, а наявні на банківському рахунку кошти є чужою власністю, не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, маючи прямий умисел, спрямований на привласнення офіційного документа, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті подальше використання картки у власних корисливих цілях, а саме - для заволодіння грошовими коштами, привласнив вищевказану картку, яка, відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4,1.14,1.27, 1.31 ст. 1 п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст.51 Закону України «Про банку та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та видані повноважною особою юридичної особи, а саме імітована АТ «ПриватБанк» з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити.

Надалі, ОСОБА_3 вищезазначену банківську картку поклав до наявної при ньому кишені та того ж дня близько об 22 години 51 хвилин, зайшов до магазину «Міні Маркет 24» розташований за адресою: м.Одеса, вул.Генуезька, 24А/2, де здійснив розрахунок картою «Приватбанк» № НОМЕР_2 на загальну суму 335 гривень.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.357 КК України, за кваліфікуючими ознаками: привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно із вимогами ч.3 ст.302 КПК України, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту без її участі.

Також, до обвинувального акту додана заява потерпілого ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст.381-382 КПК України.

Розглянувши обвинувальний акт, перевіривши долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.357 КК України, та кваліфікує дії останнього в межах висунутого обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник, обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.357 КК України, а саме: привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Так, відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, є кримінальним проступком, який карається караються штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Колесник є громадянином України, не одружений, зареєстрований та фактично мешкає у м.Одесі на момент вчинення кримінального проступку проходив військову службу за призовом на посаді стрілець помічник гранатометника 1 десантно-штурмового відділення, 1 десантно-штурмового взводу, десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому кримінальному проступку.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 - є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 - не встановлені.

З огляду на викладене, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, зазначену пом`якшуючу та відсутність обтяжуючих обставин, ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинений ним кримінальний проступок покарання у виді штрафу, оскільки на думку суду дане покарання є достатнім для попередження нових правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.373-376, 381-382, 395, 532 КПК України, ст. 1- 125 ККУ, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Речові докази: DVD-R диск з камер відеоспостереження - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя: