У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

захисника особи, яка вчинила суспільно

небезпечне діяння - адвоката ОСОБА_7

законного представника особи, яка вчинила

суспільно небезпечне діяння ОСОБА_8

представника Служби у справах дітей

Холмківської сільської ради - ОСОБА_9

особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_10

представника ювенальної превенції ВП

Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання спеціально уповноваженого на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх слідчого СВ відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 , затверджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 від 13.04.2024 року відносно неповнолітнього

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коритняни Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, учня 10 класу Коритнянського ліцею, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що 12.04.2025 близько 17 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «Senke», моделі «SK 200-12», з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », в світлий час доби, рухався по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю по автомобільній дорозі М-06 сполученням «Київ-Чоп», зі сторони села Сюрте, в напрямку села Холмок, Ужгородського району, на відрізку дороги 819 км. У цей же час, по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю попереду ОСОБА_10 в попутному напрямку рухався транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Golf», з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_2 » за кермом якого перебував ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перебуваючи у вищевказаних умовах, водій мотоциклу марки «Senke», моделі «SK 200-12», з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 » ОСОБА_10 , рухаючись по автомобільній дорозі М-06 сполученням «Київ-Чоп», зі сторони села Сюрте, в напрямку села Холмок, Ужгородського району, на відрізку 819 км., не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діючи з кримінально-протиправною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, допустив зіткнення передньою частиною мотоциклу марки «Senke», моделі «SK 200-12», з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 » з лівою задньою боковою частиною автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Golf», з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_2 », який рухаючись у попутному напрямку здійснював поворот ліворуч, при цьому водій ОСОБА_10 маючи технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Volkswagen», моделі «Golf» грубо порушив вимоги п. 13.1. Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР).

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній пасажир, який знаходився на сидінні позаду водія мотоциклу марки «Senke», моделі «SK 200-12», з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 » ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня важкості, травматичний САК, розриву печінки AASTII, гемоперітонеум, ретроперитонеальної гематоми AASTI, двобічного травматичного пневматораксу, забою легень, травматичного перелому нижньої щелепи: ментального та суглобової головки нижньої щелепи без зміщення, перелому заднього краю, кульшової западини, відкритої рани підборіддя, травматичного (гіповолемічного) шоку 2 ступеня.

Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії або ударянні об такі, не виключено при обставинах, що викладені в фабулі постанови (в результаті травми під час ДТП).

По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної документації вкладаються в час ДТП, яка мала місце 12.04.2025 року.

Дані тілесні ушкодження мають ознаки небезпечних для життя чи таких, що в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і без надання медичної допомоги можуть закінчитись смертю згідно п. 2.1.3. (л, о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином ОСОБА_10 порушив вимог п. 13.1. ПДР, якими визначено:

-13.1 згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Невиконання водієм ОСОБА_10 вказаних вимог п. 13.1. ПДР України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали, а саме спричиненням тяжких тілесних ушкоджень неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 .

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_10 скоїв суспільно небезпечне діяння передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, однак повідомлення про підозру йому не оголошувалося у зв"язку з тим, що він не досяг віку кримінальної відповідальності, тобто не є суб"єктом вказаного кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_10 в повному обсязі визнав себе винним у вчиненні суспільно небезпечного діяння при обставинах, викладених у клопотанні та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі потерпілий ОСОБА_4 , законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , представник потерпілого - адвокат ОСОБА_6 , неповнолітній ОСОБА_10 , його захисник- адвокат ОСОБА_7 , законні представники особи яка вчинила суспільно небезпечне діяння - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і відповідно до вимог ст. 349 КПК України, судовий розгляд обмежено опитуванням неповнолітнього, потерпілого, вивченням даних, які характеризують його особу. При цьому, судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Опитаний у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_10 свою вину у скоєнні вищевказаного суспільно небезпечного діяння визнав повністю, у скоєному розкаявся. Пояснив, обставин ДТП він не пам"ятає, внаслідок отриманої травми. Погоджується з обставинами вчинення ним суспільно небезпечного діяння передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, зазначеними у клопотанні прокурора. Обіцяв в майбутньому не скоювати правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що того дня, 12.04.2025 року близько 17 год. 00 хв. він зустрівся з ОСОБА_10 біля ліцею. ОСОБА_10 приїхав на мотоциклі. Вони вирішили покататися на мотоциклі. ОСОБА_4 сів на сидіння позаду ОСОБА_10 та поїхали до кордону, постояли там, а потім повертаючись додому потрапили у ДТП, далі не пам"ятає.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просила застосувати до неповнолітнього ОСОБА_10 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме заборони перебувати за межами постійного місця проживання без супроводу дорослих, в період часу з 21.00 години до 06.00 години терміном 1 рік, про що оголосити.

Захисник ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_7 не заперечувала проти застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_10 примусових заходів виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме заборони перебувати за межами постійного місця проживання без супроводу дорослих, в період часу з 21.00 години до 06.00 години терміном 1 рік.

Законний представник (мати) ОСОБА_10 ОСОБА_8 не заперечувала проти застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_10 примусових заходів виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме заборони перебувати за межами постійного місця проживання без супроводу дорослих, в період часу з 21.00 години до 06.00 години терміном 1 рік.

Законний представник ОСОБА_10 представник Служби у справах дітей Холмківської сільської ради ОСОБА_9 не заперечувала проти застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_10 примусових заходів виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме заборони перебувати за межами постійного місця проживання без супроводу дорослих, в період часу з 21.00 години до 06.00 години терміном 1 рік.

Потерпілий ОСОБА_4 , законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , представник потерпілого - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора та не заперечували проти застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_10 примусових заходів виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме заборони перебувати за межами постійного місця проживання без супроводу дорослих, в період часу з 21.00 години до 06.00 години терміном 1 рік.

Оцінюючи усі докази по справі у їх сукупності, суд погоджується з правовою кваліфікацією суспільно небезпечного діяння неповнолітнього ОСОБА_10 яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_10 , який на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг віку кримінальної відповідальності, законних представників неповнолітнього ОСОБА_10 , його захисника, а також пояснення потерпілого, його законного представника та захисника, враховуючи думку прокурора про задоволення клопотання та позицію представника ювенальної превенції, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд доходить висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, але досягнув одинадцятирічного віку.

Частиною другою статті 97 КК України передбачено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п.п. 1 і 2 ч.2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Відповідно до пунктів 5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15 травня 2006 року, застереження (п. 1 ч. 2 ст. 105 КК ( 2341-14 ), яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину. Обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п. 2 ч. 2 ст. 105 КК ( 2341-14 ) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо.

Як убачається з довідки Коритнянського ліцею Холмківської сільської ради від 16.06.2025 року № 4-02/144, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.2016 року навчається у вищевказаному ліцеї.

Згідно характеристики, наданої в.о. директора Коритнянського ліцею від 16.06.2025 року № 147, ОСОБА_10 характеризується позитивно за основними рисами характеру та поведінкою в колективі .

Також, ОСОБА_10 позитивно характеризується за місцем проживання, що убачається з характеристики наданої старостою Коритнянського старостинського округу від 27.06.2025 року № 106.

Згідно з довідкою Служби у справах дітей Холмківської сільської ради від 23.06.2025 року № 337/10-12, ОСОБА_10 на обліку служби у справах дітей Холмківської сільської ради не перебуває.

Як убачається з акту обстеження умов проживання від 23.06.2025 року, умови для проживання ОСОБА_10 хороші. Житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з п`яти кімнат. У будинку наявне електро, водо та газопостачання, мебель, побутова техніка. У ОСОБА_10 наявна умебльована власна кімната, речі особистого вжитку.

Згідно з довідкою КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради від 20.06.2025 року № 2099/01-10, ОСОБА_10 не спостерігається у дитячих лікарів фтизіатра та психіатра.

Згідно довідки КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» від 07.05.2025 року № 1185, ОСОБА_10 за медичною допомогою у вказаний медичний заклад не звертався.

Відповідно до інформаційного листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 "Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх", суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу XI КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

При вирішенні питання про застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_10 , примусових заходів виховного характеру суд також враховує, що відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, суди ухвалюють рішення щодо неповнолітнього (малолітнього), керуючись принципом як найкращого забезпечення інтересів дитини.

З огляду на зазначене, суд доходить переконання, що клопотання спеціально уповноваженого на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх слідчого СВ відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 , затверджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України підлягає до задоволення та на підставі ст.ст. 97, 105 КК України застосовує до неповнолітнього ОСОБА_10 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме заборони перебувати за межами постійного місця проживання без супроводу дорослих, в період часу з 21.00 години до 06.00 години строком на 1 рік, з метою ефективності їх наслідків, оскільки такі, на переконання суду, є достатніми для виховання неповнолітнього.

Керуючись ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 392-393,395, 498, 500-501 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання спеціально уповноваженого на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх слідчого СВ відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 , затверджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коритняни Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, учня 10 класу Коритнянського ліцею, мешканця АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме заборони перебувати за межами постійного місця проживання без супроводу дорослих, в період часу з 21.00 години до 06.00 години строком на 1 рік.

Речовий доказ - транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Golf», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 - повернути власнику ОСОБА_14 .

Речовий доказ - мотоцикл марки «Senke», моделі «SK 200-12», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 - повернути власнику ОСОБА_15 , скасувавши арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді від 15.04.2025 року справа №308/5265/25 .

Процесуальні витрати по справі вартість проведених експертиз у сумі 18719,40 грн., слід компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

На ухвалу може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1