ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/162/26 Справа № 207/8390/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Південного районного суду міста Кам`янського від 25 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта вища, одруженого, офіційно не працюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Південного районного суду міста Кам?янського від 25 грудня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого Кам?янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області

ОСОБА_11 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 22 лютого 2026 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 альтернативну заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів, що становить 908 400, 00 грн. У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 покладено процесуальні обов?язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, і цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м?яких запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. У разі залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін, визначити підозрюваному заставу у розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що на даний час відпали будь-які ризики, зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України, саме: ОСОБА_7 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_7 не має потреби незаконно впливати на свідків, оскільки зазначених осіб було допитано під час досудового розслідування; ОСОБА_7 не збирається вчиняти нові кримінальні правопорушення та є раніше не судимою особою.

Також вказує, що ОСОБА_7 має міцні соціальни зв?язки, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Зазначає, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 заявив, що мас проблеми із вживанням наркотичних засобів та хотів би звернутися до відповідного лікаря для подальшого проходження лікування.

Зауважує, що органом досудового розслідування не надано належних доказів на підтвердження існування заявлених ризиків.

Захисник вважає, що застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов?язків.

Крім того зазначає, що слідчий суддя в порушення вимог ст. 182 КПК України визначив ОСОБА_7 надмірний розмір альтернативної застави, а саме 300 прожиткових розмірів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його захисника, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених у ній підстав; прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що СВ ВП № 2 Кам`янського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється до судове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001313 від 24.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_7 виник прямий злочинний умисел, направлений на вчинення кримінального правопорушення пов?язаного із незаконним обігом наркотичного засобу, а саме на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу з метою збуту на території міста Кам?янське, з метою власного збагачення, після чого він, з корисливих мотивів, визначив таку діяльність як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичного на території міста Кам?янське, ОСОБА_7 , всупереч ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними від 15.02.1995 №62/95-ВР (зі змінами), а також грубо ігноруючи вимоги ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів прекурсорів» від 08.07.1999 №863 (зі змінами), Постанови Кабінету Міністрів пси 0605-20 речу пркурсір», Постанове кабінету Міністраркол 27107.2011 року, №796 про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Наказу N?7 від 23.03.1998 року «Про Затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства України», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», Наказу Міністерства охорони здоров?я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірах наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обороті», із змінами і доповненнями, внесеними Наказом МОЗ України від 20.08.2008 року №481 і від 29.07.2010 року № 634, переслідуючи корисливу мету - отримання прибутку в результат незаконного збуту наркотичного засобу, з невстановленого досудовим розслідуванні 23.12.2025 року, незаконно придбав у невстановлений слідством спосіб наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс в кількості не менше 19,74017 г., який помістив до своєї сумки, тим самим незаконно придбав та почав незаконно зберігати його при собі, з метою збуту.

Продовжуючи свої злочинні дії направленні на зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, ОСОБА_7 , 24.12.2025, приблизно о 23:30 годині, перебуваючи у с-щі Сухачівка Дніпропетровської області, зберігаючи при собі вищевказаний наркотичний засіб, на автомобілі свого знайомого ОСОБА_12 , направився до с-ща Карнаухівка Дніпропетроської області, тим самим перевозячи при собі вищезазначений наркотичний засіб.

В подальшому 24.12.2025 приблизно о 0-14 годин за адресою: м. Дніпро, Новокодацький р-н, вул. Берегова, поблизу буд. 56 працівниками УПП в Дніпропетровській області було виявлено автомобіль Daewoo Lanos ДНЗ: НОМЕР_1 , який рухався в порушення введеного на території Дніпропетровської області комендантського часу. В подальшому, згідно п. 7 ч. 1 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" було надано вимогу про зупинку вказаного автомобіля, проте водій вищевказаного транспортного засобу ігнорував останню, порушуючи при цьому вимоги п. 2.4 ПДР України. У зв?язку з чим вищевказаними працівниками УПП в Дніпропетровській області було здіснено переслідування вказаного автомобіля, та на ділянці місцевості, неподалік буд. 109А по вул. Центральній у с-щі Карнаухівка вказаний автомобіль було зупинено.

Того ж дня, в період часу з 03:26 год. по 04:30 год., в ході проведення огляду місця події - відкритої ділянки місцевості поблизу буд. 109А, по вул. Центральній, у с-щі Карнаухівка, м. Кам?янське, в ході якого було оглянуто речі, належні ОСОБА_7 , а саме сумку, в середині якої було виявлено та вилучено: три сліп пакети в середині яких знаходилися речовини рослинного походження зеленого кольору масами 1,4864 г, 8,3967 г, 9,9141 г є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 1,2764 г, 7,0646 г, 8,5178 г відповідно. Крім цього у вказаній сумці, яка належить ОСОБА_7 3 сліп-пакети з речовиною рослинного походження в сухому стані; електронні ваги; записник; 2 сліп пакети з кристалічною речовиною біло-жовтого кольору; 6 сліп пакетів з кристалічною речовиною біло-жовтого кольору; 1 сліп пакет з 7 пігулками червоного кольору з написом «100»; 4 ємності з рідинами та 6 картриджів для род-системи з рідиною; 2 сліп пакети з кристалічною речовиною білого кольору.

З апеляційної скарги вбачається, що стороною захисту обґрунтованість підозри як підстава для застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 не оскаржується, а тому колегія суддів не вдається до детального обговорення висновків суду у цій частині та обмежується констатацією того, що наданим матеріалами обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 підтверджується достатньою мірою для вирішення питання про застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчим суддею враховано вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлюючи суворість можливого покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, дійсно може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів на такі, що будуть вигідні стороні захисту, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, слідчим суддею було враховано дані про особу підозрюваного, а саме те, що він раніше не судимий, має вищу освіту, одруженого, офіційно не працюючого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; тяжкість злочину в якому він підозрюється, обставини злочину, що в своїй сукупності свідчить про неможливість запобігання встановленим судом ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання цього підозрюваного під вартою.

Колегія суддів зважає на те, що суворість можливого покарання хоча сама по собі і не може бути підставою для тримання особи під вартою, втім підлягає врахуванню у сукупності з іншими встановленими ризиками та свідчить про їх особливу вагомість, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років; не має постійного місця роботи або навчання; йому відомі особи, які підлягають допиту як свідки; перебуваючи на волі, підозрюваний може шляхом переконання, погроз або інших форм тиску схиляти свідків до відмови від показань або їх зміни з метою уникнення відповідальності; відсутність легальних джерел доходу вказує на те, що підозрюваний може продовжити отримувати незаконний прибуток шляхом збуту наркотичних засобів.

Відтак наявні ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків.

З урахуванням обставин справи, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується з висновком слідчого суду щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, а тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Вищезазначене повністю спростовує зазначені в апеляційній скарзі доводи захисника про недоведеність вказаних ризиків.

Також, слідчий суддя, вирішуючи питання про визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу у цьому провадженні, в повній мірі врахував підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, згідно з якими суд вправі визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України, в тому числі, за наявності підстав для цього, вийти за межі, визначені ч. 5 ст. 182 КК України, з чим погоджується колегія суддів та вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи всі обставини кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_7 підозрюється, а також достатнім для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, й таким, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

При цьому враховується, що під час огляду місця події 24.12.2025 у сумці, належній ОСОБА_7 , окрім канабісу та електронних вагів було виявлено зокрема шість сліп-пакетів з кристалічної речовиною біло-жовтого кольору. Під час апеляційного розгляду прокурором було повідомлено, що на даний час у межах досудового розслідування з`ясовано, що вказана речовина є психотропною речовиною «метамфетамін» у кількості близько 50 г, що є особливо великим розміром, у зв`язку із чим готується зміна повідомлення ОСОБА_7 про підозру на більш тяжкий склад кримінального правопорушення.

Відтак у подальшому запобіжний захід щодо цього підозрюваного може бути переглянутий, втім на даному ранньому етапі досудового розслідування, коли відбувається первинне збирання доказів та формування підозри, встановлені ризики мають особливу вагомість, а належна процесуальна поведінка ОСОБА_7 не може бути забезпечена шляхом застосування менш обтяжливого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, або застави у меншому розмірі, ніж визначений слідчим суддею.

Доводи апеляційної скарги захисника вказаних висновків не спростовують, оскільки вони не містять нових істотних для справи відомостей, а зводяться до тенденційної переоцінки на користь захисту тих обставин справи та відомостей про особу підозрюваного, які були відому слідчому судді та, на переконання колегії суддів, дістали належну оцінку.

З огляду на викладене, істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідним апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Ухвалу Південного районного суду міста Кам`янського від 25 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 307 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4