г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4967/25
Номер провадження 1-кп/213/311/25
В И Р О К

Іменем України

28 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000274 від 06.09.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який на утриманні дітей не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, інвалідності не має, зареєстрованого місця проживання не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

29.07.2004 Калинівським районним судом Вінницької області, за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 1 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки та 6 місяців. Зміна вироку 13.10.2005 Калинівським районним судом Вінницької області, іспитовий строк скасовано, до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. 12.07.2007 звільнений по відбуттю покарання з Вінницької ВК№59, згідно із ЗУ «Про амністію» рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 04.07.2007;

31.03.2008 Калинівським районним судом Вінницької області, за ст. 309 ч. 1 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців;

04.11.2008 Калинівським районним судом Вінницької області, за ст.ст. 307 ч. 2, 311 ч. 1, 70 КК України, у вигляді позбавлення волі строком 5 років з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України приєднано 1 рік за вироком цього ж суду від 31.03.2008 та до відбуття покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. 04.11.2014 звільнений з Стрижавської ВК №81 Вінницької області;

23.05.2016 Калинівським районним судом Вінницької області, за ст.ст. 185 ч.1, 190 ч.2, 198 ч. 1, 72 ч.5, 70 КК України, у вигляді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 01.09.2016 по 29.09.2016, звільнений по відбуттю покарання з Вінницької установи відбування покарань №1;

27.12.2018 Калинівським районним судом Вінницької області, ст. 185 ч. 2 КК України, у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки;

26.06.2019 Калинівським районним судом Вінницької області, за ст.ст. 122 ч. 1, 185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2,263 ч.1, 395, 70 ч. 1, 70 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України приєднано 1 рік за вироком від 27.12.2018 та до відбуття покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;

23.07.2021 Калинівським районним судом Вінницької області, за ст. 395, 70 ч. 4 КК України, у вигляді позбавлення волі строком 5 років. 31.07.2024 звільнений по відбуттю покарання з Вінницької ВК №86 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

На підставі постанови Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.08.2025 року, яка набрала законної сили 19.08.2025, ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП. На підставі вказаного рішення суду, до ОСОБА_4 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) років, без конфіскації транспортного засобу, про що ОСОБА_4 14.08.2025 був ознайомлений з постановою суду щодо визнання його винуватим у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень.

Однак, ОСОБА_4 , діючи умисно, заздалегідь знаючи і розуміючи, що він не отримував посвідчення водія у встановленому законом порядку, а також позбавлений права керувати транспортними засобами за вищевказаним рішенням суду, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами та маючи реальну можливість її виконати, нехтуючи встановленою за рішенням суду забороною права керування транспортними засобами, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, достовірно знаючи про чинність вказаної постанови суду, відповідно до якої він позбавлений права керувати транспортними засобами, будучи з нею ознайомленим, всупереч судовому рішенню, не маючи права керування транспортними засобами, 05.09.2025 приблизно о 15:00 керував транспортним засобом мотоциклом марки Forte, червоно-чорного кольору, з маркуванням на рамі «LB425YBA0LC052313», без реєстраційного номеру, рухаючись по проїзній частині по вул. Подлєпи м. Кривого Рогу в бік вул. Кармелюка м. Кривого Рогу, де на перехресті вищевказаних вулиць здійснив зіткнення з металевою трубою, чим спричинив дорожньо-транспортну пригоду, не виконавши таким чином судового рішення щодо заборони керування транспортними засобами.

Зазначені умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 382 КК України за ознаками умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

24.09.2025 між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 382 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, а саме у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, - на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Потерпілий у кримінальному провадженні відсутній.

ІІ. Висновки суду та мотиви призначення покарання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

В судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, та надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.

Захисник обвинуваченого підтвердив добровільність надання обвинуваченим згоди на укладення угоди про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 здійснив дії, які виразились у умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто вчинив кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України, за яким належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Щодо щирого каяття, як обставини, що пом`якшує покарання, суд не бере її до уваги, адже цей факт не знайшов свого відображення в матеріалах справи.

З урахуванням того, що щире каяття передбачає критичну оцінку обвинуваченим своїх протиправних дій, яка має проявлятись та конкретизуватись відповідними діями, спрямованими на виправлення ситуації, суд не знайшов відповідного підтвердження в матеріалах справи. Вказана правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 15.11.2021 у справі № 199/6365/19.

ІІІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 23:00 до 05:00 години наступної доби залишити до набрання вироком законної сили.

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Щодо речових доказів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Отже, мотоцикл, яким керував обвинувачений, має бути конфіскований в дохід держави відповідно до вказаних норм КК України як такий, що використовувався як знаряддя вчинення злочину.

Доля інших речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 468, 469, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 24 вересня 2025 року про визнання винуватості між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 23:00 до 05:00 години наступної доби ОСОБА_4 залишити до набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 96-1, п. 4 ч. 1ст. 96-2 КК України, конфіскувати у власність держави знаряддя вчинення злочину: мотоцикл червоно-чорного кольору, з маркуванням на рамі «LB425YBA0LC052313», з пошкодженням у вигляді подряпин на рамі, колесах, кермі та двигуні.

Речові докази:

Шолом червоно-чорного кольору з написом «CHANGZHOU CG-225» з пошкодження у вигляді подряпин поверхні шолому, - повернути власнику.

Скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.09.2025, а саме на:

мотоцикл червоно-чорного кольору, з маркуванням на рамі «LB425YBA0LC052313», з пошкодженням у вигляді подряпин на рамі, колесах, кермі та двигуні.

Матеріали кримінального провадження №0000274 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при справі 213/4967/25, пр. № 1-кп/213/311/25.

Відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно із положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копія вироку після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1