Провадження № 1-кс/344/8427/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчої СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2023 за № 0002860 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обгрунтування якого покликалася на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03.09.2023, близько 22 год 30 хв, ОСОБА_5 перебувала в сквері, що по вул. Валовій, у м. Івано-Франківську, де побачила потерпілого ОСОБА_7 , який сидів на лавці, після цього ОСОБА_5 підійшла до ОСОБА_7 , вони почали спілкуватися та в подальшому, з метою розпивання алкогольних напоїв, направилися до огорожі об`єкта незавершеного будівництва церкви, яка знаходиться по вул. Валовій у м. Івано-Франківську.

Слідчим у клопотанні зазначено, що перебуваючи біля огорожі, ОСОБА_5 з ОСОБА_7 почали розпивати алкогольні напої. Побачивши, що ОСОБА_7 перебуває в стані алкогольного сп`яніння у ОСОБА_5 виник неправомірний умисел, спрямований на незаконне заволодіння майном ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння та ідволік свою увагу, у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ ( зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України №3275-ІХ від 27.07.2023), діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами та з метою незаконного збагачення, таємно викрала із передньої кишені штанів ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Xiaomi», лінійки «Redmi Note 6 Pro», моделі «M1806E7TG» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку експерта, становить 2100 грн, а з шиї навушники з мікрофоном марки «JBL», модель «Tune 710 BT», колір «Black», вартість яких, згідно висновку експерта, становить 1875 гривень.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_5 покинула місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3975 гривень.

14 листопада 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, шляхом вручення повідомлення про підозру її брату ОСОБА_8 .

Відповідно до витягу з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон бази даних «Аркан», ОСОБА_5 14.09.2023 в пункті пропуску «Шегині» перетнула державний кордон та виїхала за межі України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення обгрунтовується зібраними в ході кримінального провадження доказами, а саме відомостями, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому, протоколі огляду місця події, висновку експерта за результатами судової дактилоскопічної експертизи та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відповідно ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до восьми років.

Слідчим у клопотанні зазначено, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, усвідомлює про неминучість покарання за вчинення такого злочину.

- п. 3 незаконно впливати на потерпілого, що підтверджується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може змусити або будь-яким іншим шляхом незаконно впливати на потерпілого, з яким вона особисто знайома, щоб останній змінив свідчення на її користь, що може вплинути на подальший хід досудового розслідування;

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що у підозрюваної ОСОБА_5 відсутнє офіційне місце працевлаштування, а отже і джерело доходу, у зв`язку з чим підозрювана може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою незаконного збагачення.

На думку сторони обвинувачення, враховуючи вище наведені ризики, репутацію підозрюваної, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не можливе.

Застосування запобіжного у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Інший вид запобіжного заходу заставу, застосувати відносно підозрюваної також не можливо, оскільки вона не працює, не має постійного джерела доходів, відсутня інформація про наявність власних коштів та осіб, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недоцільним, оскільки не зможе запобігти зазначеним вище ризикам.

Крім того стороною обвинувачення у клопотанні зазначено, що якщо слідчий суддя, суд, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дійде до переконання про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, на підставі п. 5 ст. 182 КПК, беручи до уваги репутацію підозрюваної, її майновий стан, тяжкість інкримінованого їй злочину, то необхідний їй розмір слід визначити у межах тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому, просили клопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання та просили відмовити в його задоволенні.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрювану, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 ., згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 14 листопада 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, шляхом вручення повідомлення про підозру її брату ОСОБА_8 .

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення обгрунтовується зібраними в ході кримінального провадження доказами, а саме відомостями, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому, протоколі огляду місця події, висновку експерта за результатами судової дактилоскопічної експертизи та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.12.2025 року надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали 6 місяців.

05 грудня 2025 року була винесена постанова про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваної ОСОБА_5 , у розшук.

Згідно протоку затримання 12.12.2025 року о 15:38 год. підозрювану ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.12.2025 року у справі №344/21623/25.

12 грудня 2025 року була винесена постанова про відновлення досудового розслідування з необхідністю проведення слідчих дій.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відповідно ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до восьми років.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження та інших матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім цього, прокурором частково доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, усвідомлює про неминучість покарання за вчинення такого злочину.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором доведено існування частини зазначених у клопотанні ризиків.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором не доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини та інкриміновану ОСОБА_5 участь у кримінальному правопорушенні, наслідки даного правопорушення, щодо підозрюваної неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту в нічний час, унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження.

Вирішуючи дане клопотання, враховую також характеризуючі особу підозрюваної дані, умови її життя, вік, стан здоров`я, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, відшкодування шкоди потерпілому ще у 2023 році.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Відтак, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні прокурором не доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та особу підозрюваної, слідчий суддя вважає, що нічний домашній арешт зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити їй щоденно у період доби з 21:00 год. по 07:00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, оскільки застосування до останньої саме такого запобіжного заходу зможе запобігти вищевказаним ризикам та сприятиме дієвості кримінального провадження на даному етапі.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити їй щоденно у період доби з 21:00 год. по 07:00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений час;

- не відлучатися з Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у цьому ж кримінальному провадженні щодо обставин кримінального провадження;

- у разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 20 січня 2026 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст складено та підписано 16.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_9