ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2171/25
Провадження №1-кс/477/1300/25
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

01 грудня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000517 від 06 жовтня 2025 року, про продовження дії раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, такої, що народилася в с. Володимирівка Казанківського району Миколаївської області та фактично проживає в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, пенсіонерки, заміжньої, не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2025 року слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000517 від 06 жовтня 2025 року до 07 січня 2026 року.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим відділом ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000517 від 06 жовтня 2025 року за фактом спричинення 05 жовтня 2025 року ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , з метою заподіяння йому смерті, шляхом нанесення удару сокирою.

У цьому кримінальному провадженні 07 жовтня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України, а ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2025 року до підозрюваної застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів на строк до 04 грудня 2025 року.

У свою чергу, як вказує слідчий у поданому клопотанні досудове розслідування неможливо закінчити до дати закінчення терміну дії запобіжного заходу, так як для цього необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на збирання доказів та проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування усіх обставин справи, а саме отримати висновки експерта за призначеними у цьому кримінальному провадженні експертизами.

Оскільки встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не зменшились, а обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, за змістом клопотання, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, перелік яких наведений у клопотанні, слідча ОСОБА_3 просить продовжити строк дії запобіжного заходу підозрюваній у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 повністю підтримала клопотання слідчої ОСОБА_3 та просила продовжити строк дії запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 у виді тримання під вартою з огляду на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчої та просила застосувати до неї менш тяжкий запобіжний захід, не пов`язаний з утримання під вартою, а саме домашній арешт.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 , у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання слідчої, посилаючись на не доведеність ризиків належними та достатніми доказами та вважав можливим застосувати до ОСОБА_5 менш тяжкий запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази по заявленому клопотанню, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим відділом ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000517 від 06 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України.

Досудовим розслідуванням в цьому кримінальному провадженні встановлено, що 05 жовтня 2025 року приблизно о 22.00 годині ОСОБА_5 разом з своїм чоловіком ОСОБА_7 перебували за місцем постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно -небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя іншої людини, у кімнаті вказаного будинку, ОСОБА_5 утримуючи у правій руці сокиру, яку підібрала біля будинку, нанесла не менше одного удару рублячою частиною сокири (лезом клинка сокири) у життєво важливий орган - голову, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді вдавленого перелом у тім`яної кістки з переходом на лобову потиличну кістку та на основу черепа, крайовий уламковий перелом правої тім`яної кістки, перелом верхньої стінки лівої орбіти, які відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя. Від отриманого удару сокирою потерпілий впав на підлогу та ОСОБА_5 порахувала що викопала всі дії, які вважала за необхідне для доведення злочину до кінця, проте смерть ОСОБА_7 не настала від причин що не залежали від її волі, а саме через стан здоров`я ОСОБА_7 , який від спричиненого ушкодження втратив свідомість, яка була сприйнятою ОСОБА_5 як настання його смерті.

Тим самим, ОСОБА_5 виконала усі заплановані нею дії, спрямовані на умисне заподіяння смерті ОСОБА_7 , які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі та ймовірно вчинила дії, які охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України.

06 жовтня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку статті 208 КК України.

07 жовтня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України, тобто у замаху на умисне заподіяння смерті іншій особі, яке не закінчено до кінця з причин, що не залежали від її волі, яка з дотриманням положень статті 278 КПК України їй вручена.

Ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2025 року до підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зі змісту ухвали слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2025 року вбачається, що обираючи запобіжний захід, слідчим суддею було досліджено надані стороною обвинувачення докази, які свідчили про наявність як і обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинення інкримінованого їй діяння, так і наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України,зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду та ризик незаконного впливу на свідків або інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

Ризик, що наведений у пункті 5 частини першої статті 177 КПК України слідчим суддею був відхилений через його недоведеність.

Постановою в.о. керівника Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_8 від 26 листопада 2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000517 від 06 жовтня 2025 року продовжений до 07 січня 2026 року.

За приписами частини четвертої статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у статті 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів): наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини.

З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, пункт 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28 жовтня 1994 року, пункт 55).

Зі змісту поданого клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається причетність ОСОБА_5 до вчинення дій, які можуть охоплюватися складом кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України.

Дослідженими слідчим суддею доказами підтверджується достатність вагомих підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинила дії пов`язані зі спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , з метою заподіяння йому смерті.

Описана у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України.

Зібрані у ході досудового розслідування докази, зокрема: рапорт ЧЧ від 06 жовтня 2025 року; протокол огляду місця події від 06 жовтня 2025 року; фототаблиця до протоколу огляду місця події від 06 жовтня 2025 року; довідка з ПП «Медичний центр АРТ» від 06 жовтня 2025 року; постанова про визнання речовим доказом від 06 жовтня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 06 жовтня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 06 жовтня 2025 року; протокол затримання особи в порядку статті 208 КПК України; протокол слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_5 від 06 жовтня 2025 року та інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності, свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення дій, які можуть охоплюватися складом злочину передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України, що в силу положень частини третьої статті 132 КПК України, частини другої статті 177 КПК України є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і запобіжного заходу.

Досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про продовження строку дії запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

На даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Такі об`єктивні дані, які пов`язують особу підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, пов`язаного із спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , з метою заподіяння йому смерті не повинні бути достатніми для засудження особи, а повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправдана судом.

Також слідчим суддею враховується і те, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні триває та в його межах триває збір доказів, у зв`язку з чим можуть призначатися експертизи, обстеження, проводитися слідчі дії, тощо, за наслідками яких може бути повідомлено про підозру й інших осіб, та/або про зміну підозри осіб, які вже повідомлені про підозру у цьому кримінальному провадженні.

В світлі обставин даного клопотання, досліджених матеріалів, що долучені слідчою ОСОБА_3 до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про обрання запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Щодо ризиків кримінального провадження то слідчий у поданому клопотанні зазначає про ризик переховування, ризик незаконного впливу на свідків чи інших підозрюваних, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з частиною 2 даної статті, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Співставляючи доводи клопотання органу досудового розслідування з долученими до клопотання матеріалами через призму заперечень сторони захисту, на предмет наявності ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про його наявність, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України, санкція якої відносить цей злочин до тяжких, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за його вчинення у разі доведення вини, підозрювана може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Оцінюючи вказаний ризик, через призму положень статті 178 КПК України, слідчим суддею, також враховується і те, що підозрювана ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, є пенсіонеркою, зловживає спиртними напоями, будь-яких осіб на утриманні не має, що вказує на досить низьку міцність її соціальних зв`язків. Тобто ризик передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України продовжує існувати і на даний час.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у незаконному впливі на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що додані до клопотання матеріали кримінального провадження містять справжні анкетні дані свідків та осіб, яким прямо чи опосередковано відомо про обставини вчинення кримінального правопорушення, що може призвести до впливу на них шляхом умовлянь або погрожувань, у тому числі шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляння до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на користь підозрюваної, тому зазначений ризик продовжує існувати і на даний час.

Заявлений слідчим ризик, щодо вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 слідчим суддею відхиляється, так як ризик, що наведений у пункті 5 частини першої статті 177 КПК України матеріалами клопотання не підтверджений та слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу не встановлений.

Матеріали клопотання слідчої не містять достатніх відомостей, які б надавали можливість на даний час по іншому оцінити ймовірність настання указаного ризику

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженою наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування, суду та незаконно впливати на свідків, потерпілих.

Під час розгляду клопотання, сторона захисту не довела інших обставин, які б дозволяли інакше оцінити наявність або ж відсутність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Мета і обставини, що були підставою для застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є й надалі актуальними.

Слідчим суддею також враховується, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо сторона обвинувачення доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України (частина перша статті 184 КПК України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини першої статті 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, зокрема: домашній арешт, в тому числі цілодобовий, надання підозрюваної на поруки особам, що заслуговують на довіру, а також особисте зобов`язання, з огляду на сукупність встановлених вище обставин, на даному етапі досудового розслідування не зможуть запобігти встановленим ризикам, однак зможуть завадити виконанню завдань кримінального провадження.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_5 домашнього арешту, на чому наполягала підозрювана та її захисник в судовому зсіданні, пов`язане з тим, що місцем проживання ОСОБА_5 є будинок у якому проживає потерпілий ОСОБА_7 , тому такий запобіжний захід не достатній для забезпечення запобігання ризикам, встановленим слідчим суддею, і може створити передумови для її переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також можливість незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні.

З урахуванням вищевикладеного та обставин провадження, особистих характеристик підозрюваної, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

З матеріалів долучених слідчим до клопотання слідчому судді, вбачається достатньо відомостей про обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує специфіку кримінального правопорушення, методика розслідування якого вимагає послідовності і проведення значної кількості процесуальних дій.

Доводи слідчого та прокурора, що надані останнім в судовому засіданні щодо існування низки обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали мають ґрунтовні підстави, оцінку яким надано керівником Миколаївської окружної прокуратури при продовженні строків досудового розслідування.

При цьому строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 07 січня 2026 року.

Наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження та потребами досудового розслідування на думку слідчого судді свідчить про наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 з урахуванням вищезазначених обставин.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193-194, 196-197, 199, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 07 січня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ГУНП вМиколаївській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_11