Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/213/24, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.02.2024.

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт Воловець Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одружений, непрацюючий, несудимий, засуджений:

- за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 03 (три) роки.

Звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного йому покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речові докази: автобус марки «ПАЗ 32051-110СПГ» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 повернуто ПАТ «Ужгородське АТП 12107»; мотоцикл марки «Фокус» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 повернуто ОСОБА_10 ; марлевий тампон зі змивом речовини бурого кольору, футболку голубого кольору, брюки темно-синього кольору, ремінь чорного кольору, туфлі коричневого кольору та пару шкарпеток чорного кольору - знищено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи від 21.08.2015 за № 2938 у розмірі 3456 грн, судової автотехнічної експертизи від 17.01.2020 за № 1126 у розмірі 1570 грн, комісійної судової інженерно-транспортної експертизи від 25.08.2022 за № 2260-Е у сумі 11326,20 грн, судової автотехнічної експертизи від 18.09.2023 за № СЕ-19/111-23/31445-ІТ у сумі 3585 грн.

Згідно вироку ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

30.06.2015 близько 14 год 15 хв водій ОСОБА_8 , керуючи технічно-справним маршрутним автобусом марки «ПАЗ 32051-110СПГ» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись за маршрутом № 10 сполученням «ст. Нова Лінія - мікрорайон Горяни», по вул. Гагаріна, у напрямку вул. Краснодонців в м. Ужгороді, не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п. 1.10, 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України, маючи можливість оцінити дорожні умови та

-2-

дорожню обстановку, не забезпечив безпечний бічний інтервал та безпечну дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з мотоциклом марки «Фокус» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухаючись в попутному з автобусом напрямку, зупинився у цій смузі руху для подальшого здійснення маневру повороту.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події водій мотоцикла марки «Фокус» ОСОБА_11 помер внаслідок отриманих тілесних ушкоджень у вигляді поєднаної травми голови та тулуба, множинних переломів ребер, розриву груднино-ключичного з`єднання зліва, перелому грудного відділу хребта з повним розривом спинного мозку, лінійного перелому основи черепа справа, забою головного мозку, крововиливу під м`які мозкові оболонки та правий боковий шлуночок, розривів легень, печінки, забою лівої нирки, селезінки, підшлункової залози, крововиливів в серцеву сумку, заднє середостіння, в бриджу тонкого кишківника, супроводжувалось внутрішньою кровотечею, розвитком шоку, що і стало безпосередньою причиною його смерті.?

Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дорожньо-транспортної події, вкладаються у час пригоди та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 порушує питання про скасування вироку суду щодо ОСОБА_8 та закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що вирок місцевого суду ґрунтується на помилкових висновках, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та дослідженим під час судового розгляду доказам.

02.09.2025 захисник-адвокат ОСОБА_6 за погодженням з обвинуваченим ОСОБА_8 подав до апеляційного суду письмове клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 який підтримав апеляційну скаргу та подане ними клопотання, пояснення представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та не заперечив проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за строками давності, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення, а його клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності - до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: вчинення особою кримінального правопорушення; з дня вчинення кримінального

-3-

правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; особа не ухиляється від досудового слідства або суду; особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі (№ 309/1201/15-к).

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_8 вчинив 30.06.2015, також відсутні відомості про те, що ОСОБА_8 у період з 30.06.2015 по 30.06.2025 вчинив інше кримінальне правопорушення, не надані такі данні й суду апеляційної інстанції, а тому перебіг строків давності не переривався. Також, відсутні будь-які відомості про зупинення досудового чи судового провадження у зв`язку з ухиленням ОСОБА_8 від досудового розслідування або суду. Тому підстав вважати, що строки давності були зупинені, а отже вони на даний час не спливли, немає.

Крім того, сторона захисту під час апеляційного розгляду подала клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття відносно нього кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Під час розгляду апеляційної скарги, прокурор заперечував проти закриття відносно ОСОБА_8 кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України зі звільненням його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

За змістом ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.11.2018 у справі № 425/4506/15-к дотримання умов, передбачених ч. 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

-4-

За приписами до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, тому вважає за необхідне клопотання обвинуваченого та його захисника задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України, закрити.

Також колегія суддів констатує, що процесуальні витрати це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження.

Положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК України.

Відповідно до ст. 118 КПК України одним із видів процесуальних витрат є витрати, пов`язані із залученням експертів.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням, зокрема експерта, несе сторона кримінального провадження, яка його залучила, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким експертним установам з Державного бюджету України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Зазначене узгоджується з висновком Великої палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), де вказано про необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, в тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 12.09.2022 (справа № 203/241/17) сформулювала висновок з цього питання, який зводиться до того, що в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Беручи до уваги, що ОСОБА_8 підлягає звільненню кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 цього Кодексу, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього - закриттю, а також те, що ініціатором проведення експертизи був орган досудового розслідування, апеляційний суд відповідно до приписів ст. 122, 124 КПК України вважає, що витрати на проведення експертиз в розмірі 19937,20 грн слід віднести на рахунок держави.

-5-

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.02.2024 щодо ОСОБА_12 скасувати.

Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України обвинуваченого ОСОБА_12 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України,- закрити.

Процесуальні витрати в сумі 19937,20 грн за проведення судових експертиз віднести на рахунок держави.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді