Житомирський апеляційний суд
Справа №276/109/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/961/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

19 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар

судового засідання ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

захисників обвинуваченого

ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 в межах кримінального провадження № 0000397 від 18.11.2023 за апеляційною скаргою представника потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 на вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Житомирського апеляційного суду перебуває судове провадження № 276/109/24 за апеляційною скаргою представника потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 на вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

12.11.2025, в ході підготовки до апеляційного розгляду справи, до Житомирського апеляційного суду надійшло письмове клопотання прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 в межах кримінального провадження № 0000397 від 18.11.2023 на 60 днів.

Свої вимоги прокурор ОСОБА_10 аргументувала тим, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які були заявлені та підтверджені під час досудового розслідування та судового розгляду не зменшились та продовжують існувати. А саме: обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду; впливати на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, яка підтримала вимоги зазначеного вище клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників, які заперечили проти задоволення цього клопотання, апеляційний суд вважає, що клопотання прокурора ОСОБА_10 підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положеннями ст. 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про продовження тримання під вартою судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при застосуванні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Приписами статті 177 КПК України встановлено, що однією з підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно положень ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує ризики, зазначені у ст. 177 цього Кодексу, а також на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Крім цього, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи, завжди має бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено у разі засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Варто також зазначити, що відповідно до п.п. «b», «c» ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Враховуючи вищевказане у сукупності, а також матеріали кримінального провадження, згідно яких ОСОБА_7 після вчинення кримінального правопорушення втік з місця пригоди та вжив всіх заходів для приховання наслідків вчинених ним кримінальних правопорушень, ввів в оману працівників правоохоронних органів стосовно характеру отриманих ним тілесних ушкоджень, переконав близьких родичів не повідомляти працівників поліції про його перебування у місті Коростень; ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується; тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним є підстави вважати, що останній може переховуватися від суду, намагатися незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, тобто, існують ризики, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що для розгляду апеляційної скарги представника потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 на вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2025 року, апеляційному суду потрібен певний час. Завершити апеляційний розгляд даного кримінального провадження до спливу строку дії запобіжного заходу є неможливим з об`єктивних причин.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що зазначені вище ризики зменшились, або ж відпали, наразі відсутні, а тому підстав для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 на більш м`який також не вбачається, оскільки застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначеним ризикам.

Керуючись ст.ст. 199, 331, 401, 405 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 17 січня 2026 року включно.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді: