Справа № 638/6679/23
Провадження № 1-кп/638/726/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в обвинувальному акті у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001204 від 24 травня 2023 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 190 КК України, № 0000536 від 12 липня 2023 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України, № 0000644 від 22 серпня 2023 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України, № 0002306 від 11 вересня 2023 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, № 0002074 від 04 жовтня 2024 року, передбаченого частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

у с т а н о в и в:

В провадження Шевченківського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 190 КК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001204 від 24 травня 2023 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 190 КК України, які об`єднано з обвинувальними актами у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000536 від 12 липня 2023 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України, № 0000644 від 22 серпня 2023 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України, № 0002306 від 11 вересня 2023 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, об`єднано також з обвинувальним актом № 0002074 від 04 жовтня 2024 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 190 КК України, в одне судове провадження.

Присвоєно справі єдиний унікальний номер № 638/6679/23.

ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», який продовжено судом з можливістю внесення застави.

Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 на 60 днів.

Клопотання прокурора обгрунтовано тим, що, відповідно п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час продовжують існувати наявність ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Метою продовження до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду (враховуючи те, що підозрюваний вчинив злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років та передбачаючи отримання реальної міри покарання за скоєне, в разі винесення судом обвинувального вироку підозрюваний може ухилитись від явки до органу досудового розслідування або суду);

2) вчинити інше кримінальне правопорушення (враховуючи те, що підозрюваний вже вчиняв злочини коли його було звільнено від арешту після сплати застави, не має місця роботи та стабільного доходу, крім того підозрюваний раніше судимий переважно за корисливі злочини, тому є ризик того, що підозрюваний ймовірно буде продовжувати вчиняти корисливі злочини. Така поведінка останнього вказує на системність вчинення злочинів та те, що знаходячись на волі, підозрюваний не бажає ставати на шлях виправлення);

3) незаконно впливати на свідків (оскільки останні надали свідчення не на користь підозрюваного є ризик впливу на потерпілого та свідків);

Прокурор вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , не може запобігти вказаним ризикам.

30 вересня 2025 року у судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, з наведених у ньому підстав, та просив його задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачений та захисниця проти задоволення клопотання заперечували, оскільки ризики є недоведеними, просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали клопотання, встановив таке.

Так ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», який продовжено до з можливістю внесення застави.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема статей 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з частиною першою статті 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до частини першої-третьої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Суд вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 частини першої статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інші кримінальні правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у об`єднаному кримінальному провадженні.

Підставою тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Метою продовження до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілих, свідків у об`єднаному кримінальному провадженні.

Підставою продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні, зокрема, корисливих тяжких злочинів в умовах воєнного стану, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити зазначені вище дії.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: показаннями потерпілих, протоколами впізнання особи за фотознімками, показаннями свідків, висновком судово-товарознавчої експертизи, тощо.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 постійного джерела доходів не має, офіційно непрацевлаштований, неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимий , що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та можливість, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та покарання, переховування від органів досудового розслідування та суду, суд доходить висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.

Суд бере до уваги, що ряд кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , об`єднано в одне судове провадження.

Разом із тим, суд зважає на позицію обвинуваченого, який у судовому засіданні зазначив про те, що свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнає, та, водночас, суд виходить з того, що судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчено, обвинуваченого, всіх потерпілих, свідків не допитано, докази не досліджено та недотримання обвинуваченим раніше обраного запобіжного заходу.

Таким чином, вирішуючи питання продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд бере до уваги тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, кількість та обставини вчинення кримінальних правопорушень, виходить з того, що ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, які були підставою та були враховані при обранні слідчим суддею стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та на які посилається прокурор в клопотанні про продовження запобіжного заходу, станом на цей час не зменшились та продовжують існувати.

Згідно вимог статті 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Таким чином, виходячи зі змісту статті 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням обвинуваченого чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зменшення встановлених ризиків, що пов`язано з плином судового розгляду.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, не пов`язаного з триманням під вартою.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, заявлені стороною обвинувачення ризики наразі продовжують існувати та не зменшилися, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Що стосується клопотання обвинуваченого про застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло цілодобово або в певний період доби, зважаючи на загострення ситуації та активізацією бойових дій на адміністративно-територіальній одиниці, за наявної загрози життю та/або здоров`ю, він не надасть у повній мірі можливості уникнути існуючої небезпеки, зокрема, пройти в укриття, що за таких обставин може створити обвинуваченому небезпечні умови, а тому, його застосування в умовах дії воєнного стану суд вважає недоцільним.

Отже, відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, та запобігати спробам вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а відтак жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За приписами частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2024 року ОСОБА_4 визначено суму застави в розмірі 45 420,00 (сорок п`ять тисяч чотириста двадцять) гривень.

Вирішуючи питання про визначення ОСОБА_4 розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, у даному кримінальному провадженні суд виходить з приписів статей 177, 178, 182 КПК України.

Виходячи з практики ЄСПЛ, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому визначений судом розмір застави в повній мірі узгоджується з вимогами частини четвертої - п`ятої статті 182 КПК України.

Суд доходить висновку про необхідність залишення застави як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою у раніше визначеному розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме, 45 420,00 (сорок п`ять тисяч чотириста двадцять) гривень.

Зі змісту частини четвертої - п`ятої статті 202 КПК України слідує, що підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти негайно, але не більше протягом одного робочого дня після внесення застави, визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при відсутності іншого судового рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою; після отримання та перевірки документа, підтверджуючого факт внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення повинна повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

За таких обставин, на підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що судове провадження не завершене, всіх потерпілих, свідків, обвинуваченого не допитано, докази ще не досліджено, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження стосовно ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 28 листопада 2025 року включно, з можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2024 року, в розмірі 45 420,00 (сорок п`ять тисяч чотириста двадцять) гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176 - 178, 183, 194, 197, 199, 369 - 372, 376, 392-395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів, тобто до 28 листопада 2025 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі 15 (п`ятнадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45 420,00 (сорок п`ять тисяч чотириста двадцять) гривень, визначеної в ухвалі слідчого судді Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2024 року.

Обвинувачений та заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом всього строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З моменту звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з - під варти у зв`язку із внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (перебуває), без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі внесення застави, але невиконання заставодавцем обов`язків із забезпечення належної поведінки підозрюваного та порушення покладених на нього цією ухвалою обов`язків, застава буде звернута в дохід держави.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Строк дії ухвали до 28 листопада 2025 року включно.

Повний текст ухвали складено та проголошено учасникам судового провадження 30 вересня 2025 року о 16 год 20 хв.

Суддя ОСОБА_1