У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання Т.в.о. заступника начальника слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні №0000104 від 07.07.2025, про накладення арешту,

встановив:

Зі змісту клопотання з`ясовано, що слідчим відділом Управління за процесуального керівництва Закарпатської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 від 07.07.2025 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , після початку збройної агресії рф проти України, будучи прихильником мілітаризованої політики здійснюваної рф щодо України та, підтримуючи ідеологічну основу так званого «русского мира», перебуваючи на території України, з використанням загальнодоступних інформаційних ресурсів свідомо виправдовує та заперечує збройну агресію рф проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, глорифікує осіб, які здійснюють збройну агресію рф проти України, керованих та фінансованих рф. Так, ОСОБА_5 на виконання свого єдиного злочинного умислу, з метою досягнення єдиного бажаного злочинного результату, будучи громадянином України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, будучи обізнаним щодо факту здійснення рф збройної агресії проти України, з метою доведення своїх ідеологічних мотивів та поширення поглядів серед невизначеного кола користувачів мережі Інтернет, використовуючи номер телефону НОМЕР_1 за яким закріплений месенджер «Телеграм» ID НОМЕР_2 в період з серпня 2024 року по червень 2025 року поширив ряд публікацій, які згідно висновку експерта № СЕ19/107-25/9473 від 19.08.2025 за результатам проведення лінгвістичної експертизи, містяться висловлювання у яких наявні виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, глорифікація її учасників.

В клопотанні зазначено, що 29.08.2025 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено належний останньому мобільний телефон марки Tecno Spark Go 1, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , з карткою мобільного оператора НОМЕР_1 .

Під час проведення обшуку та в ході подальшого допиту як підозрюваного гр. ОСОБА_5 підтвердив, що саме із зазначеного мобільного телефону він здійснював доступ до зареєстрованого за ним месенджеру «Телеграм» ID НОМЕР_2 через який і поширював вищевказані публікації.

Цього ж дня, вищевказаний мобільний телефон детально оглянутий, в ході чого інформація щодо обставин, які досліджуються в рамках даного кримінального провадження підтвердилась та останній постановою слідчого визнаний речовим доказом.

Так, у органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що вилучений в ході обшуку вищевказаний мобільний телефон містять ознаки речового доказу, як визначено ч. 1 ст. 98 КПК України і буде використаний як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення.

Зокрема, виявлений та вилучений мобільний телефон марки Tecno Spark Go 1, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , з карткою мобільного оператора НОМЕР_1 є знаряддями вчинення злочину, оскільки він використовувався для виходу в мережу Інтернет та адміністрування ОСОБА_5 месенджеру «Телеграм», ID , через який останній і поширював вищевказані заборонені публікації.

З огляду на вказане слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон.

Слідчий подав до суду клопотання про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить таке задовольнити, а також зазначив, що власник (володілець) вилученого належним чином повідомлений про розгляд клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Витягом з ЄРДР стверджується, що слідчим відділом Управління за процесуального керівництва Закарпатської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 від 07.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

28.08.2025 слідчим суддею постановлено ухвалу, якою надано дозвіл слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000104 на проведення обшуку за місцем фактичного проживання громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будинковолодінні (житловому будинку, літній кухні, господарських прибудовах, підвальних горищних та ін. приміщеннях), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення засобів електронно-обчислювальної техніки (персональний комп`ютер, ноутбук, планшет, комунікатор, тощо.), записники, блокноти, флеш-накопичувачі, друковану продукцію, картографічні й інші документальні матеріали, а також мобільні термінали за допомогою яких можливе з`єднання з мережею Інтернет та за допомогою яких він здійснював публікації в месенджері «Telegram», деструктивних матеріалів у яких виправдовує збройну агресію російської федерації проти України та визнає її правомірною.

З протоколу обшуку від 29.08.2025 видно, що означена слідча дія проведена за місцем фактичного проживання громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено належний останньому мобільний телефон марки Tecno Spark Go 1, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , з карткою мобільного оператора НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 29.08.2025 виявлене визнано речовим доказом.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

З системного аналізу вищевказаної норми можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

Слідчий суддя, з огляду на конкретні обставини справи, та враховуючи, що вилучені предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому необхідно запобігти можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з огляду на те, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на такі.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відтак, враховуючи вищевикладене, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на мобільний телефон марки Tecno Spark Go 1, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 з карткою мобільного оператора НОМЕР_1 , який було вилучено у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході проведення 29.08.2025 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні № 0000104 від 07.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1