Провадження №1-кс/369/3034/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб відділення поліції №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області та прокурора Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури, яка полягає у невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та вчиненні певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року на адресу суду надійшла вищевказана скарга. Свої вимоги мотивував тим, що 15.10.2025 року заявником та іншими інвесторами ЖК «Петрівський квартал» було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, яка була зареєстрована у Київській обласні прокуратурі під вх. №45661-25 від 15.10.2025 року. Однак станом на дату подання скарги відомості до ЄРДР не внесені. Просив суд визнати бездіяльність слідчого ВП №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області та процесуального прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури незаконною. Зобов`язати відповідного прокурора та слідчого внести відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 КК України на підставі заяви від 15.10.2025 року. Змінити підслідність та передати матеріали розслідування до офісу Генерального прокурора з урахуванням уже відкрито провадження №0001099. Зобов`язати прокурора здійснити належний процесуальний нагляд та інформувати заявників про результати розслідування.

У судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав, просив суд задовольнити в повному обсязі.

У відповідності з ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, перевіривши скаргу та долучені до неї матеріали, приходить до висновку що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Такий висновок узгоджується з положеннями, закріпленими у ст. 2 КПК України, в якій зазначається про те, що завданнями кримінального провадження є не лише захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а й забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як зазначено у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.05.2019 по справі №761/20985/18 (провадження № 51-8007км18) положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення.

Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

При цьому слід зауважити, що невнесення відомостей за заявою, яка по суті не є заявою про кримінальне правопорушення, не являється свавіллям суду чи органу досудового розслідування, а є лише способом захисту особи він незаконного обвинувачення.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою від 17 червня 2020 року, згідно п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

За таких обставин, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, може мати місце лише у разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений повноваженнями вносити відомості до ЄРДР; наявність в такій заяві короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведеного заявником; невнесення відомостей за заявою, яка надійшла уповноваженому суб`єкту і містить короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, впродовж 24 годин.

При цьому, імперативні вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України не покладають на слідчого суддю обов`язок, у разі оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у будь-якому випадку задовольняти такі скарги, оскільки ухвала слідчого судді за результатами розгляду такої скарги, відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 цього Кодексу, може бути не тільки про задоволення скарги та зобов`язання вчинити певну дію, зокрема внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, а й про відмову у задоволенні такої скарги.

Відповідно до матеріалів справи вбачається, що 13.10.2025 року ОСОБА_5 звернулася до ВП №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області з заявою про вчинення злочину.

Вказана заява була зареєстрована за вх. №1615.

15.10.2025 року ОСОБА_6 звернувся з повідомленням на службу 102 про те, що 13.10.2025 року подавала колективна заява до ВП №3 с. Мила, у зв`язку з тим, що працівники поліції порушують ч. 1 ст. 214 КПК України. Дане звернення було зареєстрована за №1801.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Однак до поданої скарги не було надано доказів подання заяви 13.10.2025 року ОСОБА_6 з долученої до матеріалів скарги заяви вбачається, що вона подана ОСОБА_5 .

З наданого талону-повідомлення неможливо встановити, з якою саме колективною заявою звертався заявник 13.10.2025 року, а тому слідчий суддя позбавлений перевірити об`єктивні дані, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення.

Вказане вище дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Слід зазначити, що кримінальний процесуальний закон дійсно не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових злочину.

Однак, це не означає, що будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її подання тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відомості зазначені в скарзі про начебто вчинення кримінального правопорушення не підлягають внесенню до ЄРДР, оскільки зазначені обставини не свідчать про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, а описані в скарзі факти не потребують перевірки засобами кримінального процесу.

Щодо інших вимог суд зазначає наступне, оскільки скарга в частині внесення відомостей до ЄРДР не підлягає задоволенню, а тому інші вимоги скарги не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на розгляд заявником, перевіривши надані в обґрунтування її доводів матеріали, з урахуванням наведеного вище, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 7, 11, 214, 303, 304, 307, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб відділення поліції №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області та прокурора Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури, яка полягає у невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та вчиненні певних дій, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали проголошено 03.11.2025 року о 10 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_7