ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/819/107/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

15 жовтня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 серпня 2025 року в кримінальному провадженні №0001173 від 26.08.2025 стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Радянське Білозерського району Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 серпня 2025 року задоволено клопотання СВ Відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 та стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном до 24 жовтня 2025 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 серпня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати стосовно нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобового залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначив, що стороною обвинувачення не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а також реального існування ризиків, які б слугували підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Крім того, стороною обвинувачення не надано доказів щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Також, слідчий суддя безпідставно не взяв до уваги відомості, що характеризують підозрюваного, зокрема про відсутність судимостей, наявність соціальних зв`язків, факт проживання разом з батьками.

Звертає увагу, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_8 не є достатньою підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Прокурор зазначив, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Підозрюваний ОСОБА_8 належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду. Заяв, клопотань про забезпечення його участі в судовому засіданні не надходило. З огляду на те, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища підозрюваного, враховуючи позицію захисника, яка вважала за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги без участі підозрюваного, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_8 .

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ ВП №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування №0001173 від 26 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.115 КК України.

26 серпня 2025 року в рамках даного кримінального провадження на підставі ч.1 ст.208, ч.1 ст.615 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України затримано ОСОБА_8 .

26 серпня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Згідно з повідомлення про підозру ОСОБА_8 інкриміновано те, що він 25.08.2025 приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, у ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тримаючи в правій руці кухонний ніж наніс один удар в область живота та один удар в області спини зліва ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді ножового проникаючого поранення живота та ножового поранення м?яких тканин зліва, що мало небезпеку для життя потерпілого ОСОБА_10 в момент їх спричинення.

27 серпня 2025 року слідчий звернувся до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області із клопотанням в якому просив застосувати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

За твердженням сторони обвинувачення ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного злочину, що підтверджується долученими до клопотання доказами. Крім того, слідчий послався на існування ризиків того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити нове кримінальне правопорушення.

При цьому запобігти вказаним ризикам неможливо, окрім як шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Розглянувши вказане клопотання, слідчий суддя погодився із доводами сторони обвинувачення та встановив існування правових підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, а також існування ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку вказаним висновками слідчого судді у відповідності із доводами апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що слідчим суддею належним чином виконано вимоги процесуального законодавства та вірно встановлено наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Так, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: повідомленням від ЕМД від 25.08.2025 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 відбувається бійка; протоколом огляду місця події від 26.08.2025, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 ; показами потерпілого ОСОБА_10 ; показами свідка ОСОБА_11 ; показами свідка ОСОБА_12 ; показами свідка ОСОБА_13 ; довідкою №806 від 25.08.2025, виданою КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня»; довідкою №13273 від 20.08.2024 про залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_8 .

Оцінюючи питання існування обґрунтованої підозри, суд апеляційної інстанції виходить із поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України». Згідно вказаного в рішенні ЄСПЛ визначення, обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Апеляційний суд, проаналізувавши зазначені докази, що долучені до клопотання слідчого, вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, адже фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри. Зокрема відповідна інформація міститься в протоколі огляду місця події від 26.08.2025, показаннях потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_13 та довідці КНП «Херсонської обласної клінічної лікарні».

Посилання захисника на те, що матеріалами долученими до клопотання не підтверджено обґрунтованість підозри ОСОБА_8 саме у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки фактично захисником вказується на невірність кваліфікації дій ОСОБА_13 . Натомість, як вірно зазначив слідчий суддя, на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Долучені до клопотання слідчого матеріали в повній мірі підтверджують причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення. За наведеного доводи апеляційної скарги захисника про протилежне є безпідставними.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про те, що в судовому засіданні прокурор довів наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, адже відповідні обставини підтверджуються відомостями, що долучені до клопотання слідчого зокрема і відомостями про особу підозрюваного.

Слідчий суддя встановив, що підозрюваний є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, однак перебував у розшуку через самовільне залишення військової частини, неодружений, дітей та утриманців не має, що свідчить про недостатню міцність соціальних зв`язків

В той же час ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за скоєння якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Так, існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування обумовлено відсутністю у підозрюваного міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, а також відомостями щодо перебування ОСОБА_8 у розшуку через самовільне залишення військової частини. Зазначені обставини у сукупності із підозрою у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, свідчать про існування ризику переховування підозрюваного, оскільки підозрюваний з метою ухилення від можливого суворого покарання може вдатися до дій спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду.

Посилання захисника на проживання підозрюваного разом з батьками, апеляційний суд хоч і приймає до уваги, проте зазначена обставина не свідчить про достатню міцність соціальних зв`язків ОСОБА_8 за місцем проживання. Сам лише факт проживання ОСОБА_8 з батьками не свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, оскільки матеріали провадження не містять жодних відомостей, зокрема про перебування батьків на утриманні підозрюваного чи здійснення ним догляду за останніми.

Крім того, обґрунтованим є висновок слідчого судді про існування ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки вбачається, що інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення скоєне із застосуванням насильства. З огляду на те, що підозрюваний особисто знайомий з потерпілим, а свідки є близькими особами ОСОБА_8 та знайомими ризик, незаконного впливу ОСОБА_8 на вказаних осіб є реальним.

Також слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку щодо існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено відомості щодо схильності ОСОБА_8 до протиправної діяльності. Зокрема встановлено, що ОСОБА_8 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією перебував у розшуку за самовільне залишення військової частини. При цьому підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину замаху на вбивство.

Таким чином посилання захисника на те, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України є безпідставними.

Враховуючи обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, наявність ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на відомості про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, схильний до протиправної діяльності, саме запобіжний захід пов`язаний з ізоляцією від суспільства та постійним наглядом здатен забезпечити його належну процесуальну поведінку, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленому ризику.

Зокрема запобіжний захід у виді домашнього арешту не здатний запобігти ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки підозрюваний проживає за однією адресою з потерпілим та свідками в кримінальному провадженні, при цьому підозрюється у вчиненні злочину скоєного із застосуванням насильства.

Запобіжні заходи у виді застави, особистої поруки та особистого зобов`язання не здатні запобігти ризику переховування підозрюваного та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленому ризику.

На підставі наведеного, попри доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та обрав підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Визначений слідчим суддею строк тримання під вартою визначено в межах строку досудового розслідування.

Не визначаючи підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави слідчий суддя обґрунтовано керувався положеннями ч.4 ст.183 КПК України, оскільки інкримінований ОСОБА_8 злочин скоєно із застосуванням насильства.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції констатує, що захисником в апеляційній скарзі не наведено жодних належних доводів, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 376 ч.2, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 серпня 2025 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4