справа № 362/8244/24
провадження № 1-кп/362/356/25
ВИРОК

Іменем України

25.09.2025

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 вересня 2024 року за №0001640, щодо

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Василькові Київської області, громадянин України, має середню освіту, зі слів офіційно працевлаштований, неодружений, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

У судовому розгляді взяли участь:

прокурор ОСОБА_5 ;

потерпілий ОСОБА_6 ;

представник потерпілого ОСОБА_7 ;

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник

ОСОБА_8 обвинувачення, визнаного судом доведеним

31 вересня 2024 року близько 21:00 водій ОСОБА_4 у темний час доби, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ВМW» модель «320D» номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 (DLW NF 22 - оригінальний номерний знак), номер кузова - НОМЕР_2 , рухався автомобільною дорогою загального користування, а саме вулицею Декабристів (проспект Київський Шлях), поряд із буд. № 40 у межах міста Василькова Обухівського району Київської області до с. Глеваха Фастівського району Київської області.

Під час руху водій ОСОБА_4 не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважний під час керування транспортним засобом та відповідно не реагував на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, життю та здоров`ю громадян, а також порушуючи вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., у наслідок чого не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, не врахував дорожню обстановку, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переходив вулицю Декабристів (нині проспект Київський Шлях) з право на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КНП ОМР «КОКЛ», де помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Смерть ОСОБА_9 настала від відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток лицевого та мозкового (склепіння та основа) відділів черепа, з крововиливами під оболонки, в речовину та шлуночки головного мозку, з розвитком набряку-набухання тканини головного мозку.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у спричинення смерті потерпілого ОСОБА_9 .

ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин і їх оцінка

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого діяння визнав повністю, щиро розкаявся та надав такі показання. 31 вересня 2024 року по вул. Декабристів в м. Василькові, в темну пору доби, ближче до 22-00 годин, він їхав на автомобілі марки «ВМW» модель «320D», номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 , і в цей час на проїжджу частину вибігла людина, яку він не побачив і збив. Обставини події, які описані в обвинувальному акті, він підтверджує повністю, вину визнає, розкаюється, просив вибачення у потерпілої сторони. Наразі він офіційно працевлаштований в магазині будівельних товарів «Залізяка» водієм, проживає разом з бабусею та дідусем. Повідомив, що відшкодував потерпілому шкоду добровільно. Розуміє наслідки своїх дій, а саме - смерть людини.

З-поміж іншого, під час судового розгляду безпосередньо досліджені такі надані стороною обвинувачення докази:

- витяг з ЄРДР у КП № 0001640;

- протокол огляду місця ДТП від 31 серпня 2024 року зі схемою;

- акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 1 вересня 2024 року;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 серпня 2024 року;

- акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 серпня 2024 року;

- протокол огляду місця події від 09 вересня 2024 року;

- висновок судово-медичної експертизи від 24 жовтня 2024 року;

- висновок експерта від 18 вересня 2024 року;

- протокол проведення слідчого експерименту від 17 жовтня 2024 року;

- висновок інженерно-транспортної експертизи від 30 жовтня 2024 року.

Проаналізувавши всі наявні матеріали кримінального провадження на предмет дотримання вимог закону, констатує, що при отриманні та фіксації доказів у даному кримінальному проваджені порушень вимог кримінального процесуального закону чи іншого законодавства не допущено, докази сторони обвинувачення є об`єктивними та правдивими.

Суд вважає зібрані по справі та представлені докази належними, допустимими, достовірними і достатніми у взаємозв`язку для правильного вирішення справи по суті, у зв`язку з чим вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку.

Ухвалюючи вирок, суд вважає за необхідне відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику ЄСПЛ.

У Рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року ЄСПЛ зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Водночас суд констатує відсутність документально підтверджених відомостей щодо офіційного працевлаштування обвинуваченого, незважаючи на відповідні пояснення сторони захисту та твердження, що робота на посаді водія є його єдиним джерелом доходу.

ІІІ. Правова кваліфікація

Суд вважає доведеним «поза розумним сумнівом» пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує його діяння за частиною 2 статті 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

ІV. Мотиви суду щодо призначення покарання

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд, беручи до уваги приписи статті 65 КК України, виходить із такого.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 286 КК України, є тяжким необережним злочином.

Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд установив, що останній має середню освіту, неодружений, характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди потерпілому (т.1. а.с. 176).

Обставин, які обтяжують покарання, суд не встановив.

Водночас суд не вбачає обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Підстави для застосування статей 69, 69-1 КК України відсутні.

Отже, враховуючи особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції частини 2 статті 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік 6 місяців.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

При цьому, враховуючи особу обвинуваченого, його молодий вік, позицію прокурора та потерпілого, суд уважає за можливе, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із покладенням передбачених статтею 76 КК України обов`язків.

V. Інші процесуальні питання

Рішення щодо речових доказів суд ухвалює в порядку статті 100 КПК України.

Розподіл процесуальних витрат здійснюється в порядку статті 124 КПК України.

Цивільний позов належить залишити без розгляду відповідно до заяви потерпілого.

Накладений на стадії досудового розслідування арешт майна належить скасувати на підставі частини 4 статті 174 КПК України.

Відповідно до частини 15 статті 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись статтями 100, 124, 349, 369-371, 373, 374, 615 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

2. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки 3 (три) місяці.

3. Відповідно до статті 76 КК України покласти на нього ж обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4. Обчислювати іспитовий строк з дня проголошення вироку.

5. Цивільний позов потерпілого залишити без розгляду.

6. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 14 133 (чотирнадцять тисяч сто тридцять три) гривні 10 копійок.

7. Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Обухівського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2024 року у справі № 372/4825/24, провадження № 1-кс-116/24, на автомобіль марки «ВМW» модель «320D» номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 .

8. Речові докази:

- автомобіль марки «ВМW» модель «320D» номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Борисів, пров. Боженка, 23, повернути ОСОБА_4 ;

- CD-R диск «Verbatim» з відеозаписом з моменту ДТП зберігати в матеріалах кримінального провадження (судової справи).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений і захисник подати клопотання про помилування. Копію вироку негайно після його проголошення вручити присутнім учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1