Житомирський апеляційний суд
Справа №292/1315/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/633/25
Категорія ст.336 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000269 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, зі слів непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження. Вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, таким що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не є юридичною особою, а тому його керівник не мав юридичних підстав для звернення з повідомленням до органу поліції про вчинення злочину. Вказує, що витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №247 від 03.09.2024 підписав та засвідчив начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , який не має повноважень засвідчувати документи, підписані начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначає, що наказ № 247 від 03.09.2024 виданий пізніше ніж мобілізаційне розпорядження від 02.09.2024. Вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки показам свідка ОСОБА_10 . Вказує, що в його діях відсутній умисел на ухилення від мобілізації, тобто склад злочину, оскільки він раніше у 2022-2023 роках викликався до ТЦК, прибував на виклики і навіть їздив на відправку до військової частини, однак його не прийняли.

Вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, на підставі Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 №69/2022, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 03.03.2022 № 2105-ІХ на усій території України оголошено загальну мобілізацію, яка на даний час продовжена.

ОСОБА_7 , будучи придатним за станом здоров"я для проходження військової служби, підлягаючи призову на військову службу під час загальної мобілізації та будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час, дату та місце прибуття для призову на військову службу під час загальної мобілізації, отримав під особистий підпис від працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 повістку про виклик 03.09.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого по АДРЕСА_3 , для призову на військову службу до лав Збройних Сил України під час загальної мобілізації.

Однак, діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу", ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", 03 вересня 2024 року ОСОБА_7 за відсутності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, не з"явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким чином ухилившись від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України..

На апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_11 подані письмові заперечення, в яких остання просить апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, які також просили застосувати при призначенні покарання положення ст.75 КК України, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.336 КК України судом кваліфіковано вірно.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав та пояснив, що у вересні 2024 року отримав від працівника ТЦК повістку про виклик до ТЦК, однак на даний виклик не з`явився, тому що перед цим в 2022-2023 роках неодноразово працівниками ТЦК викликався та доставлявся до військових частин, але його відмовлялися брати. Комісію ВЛК пройшов і був визнаний придатним до військової служби. Результати ВЛК не оскаржував. Доглядає за хворим батьком, який є інвалідом 2-ї групи, але дану інформацію ТЦК не повідомляв. Пізніше звертався до ТЦК для отримання відстрочки від призову на військову службу, але отримав відмову, яку також не оскаржував. Проходити військову службу не бажає.

Проте, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, підтверджується сукупністю доказів оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності.

Зокрема, висновки суду ґрунтуються на:

- показаннях свідка ОСОБА_10 , який під час судового розгляду в суді першої інстанції пояснив, що працює на посаді т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 . 02.09.2024 ОСОБА_7 було доставлено до даного відділу, після чого він пройшов ВЛК та отримав повістку про виклик на 03.09.2024 для відправки в навчальний центр, однак у вказаний день ОСОБА_7 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. При отриманні повістки ОСОБА_7 повідомив, що має батька з інвалідністю 2-ї групи, однак підтверджуючих документів не надав. Пізніше 30.09.2024 він приніс відповідну заяву про надання йому відстрочки, однак комісією йому було відмовлено в наданні відстрочки від призову на військову службу у зв`язку з відсутністю підстав. Раніше у 2022-2024 роках ОСОБА_7 викликався до ТЦК, прибував на виклики і навіть їздив на відправку до військової частини, однак його не прийняли;

- показами свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що проживає з ОСОБА_7 в одному селі. Останнього в 2022 та в 2023 році двічі на деякий час забирали до ТЦК;

- показами свідка ОСОБА_13 , які є аналогічними показами свідка ОСОБА_12 ;

- показами свідка ОСОБА_14 , який під час судового розгляду в суді першої інстанції пояснив, що обвинувачений є його сином. Останнього двічі забирали до ТЦК, одного разу він навіть їздив до м. Чернігова, однак його повернули назад. На даний час проживає з сином вдвох, дочка проживає за межами України;

- показами свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що працює за кордоном. Зареєстрована і проживає разом із сином та колишнім чоловіком. Її син ОСОБА_7 має певні психічні розлади, у зв`язку з чим строкову службу не проходив, підтверджуючих медичних документів не має та до лікарів з сином не зверталася. Знає, що сина декілька разів працівники ТЦК забирали на службу, але завжди повертали. В 2024 році дома не була і про обставини їй особисто не відомо. Має трьох дітей. Інший син та дочка, яка перебуває за кордоном, не бажають доглядати батька. Погодився доглядати за батьком лише ОСОБА_16 .

Наведені показання свідків суд першої інстанції визнав послідовними, такими, що є належними та допустимими, адже вони отримані в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом та прямо і непрямо вказують на існування обставин, які підлягають доказуванню.

А тому посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на ненадання судом першої інстанції належної оцінки показам свідка ОСОБА_10 , апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки вказана особа була попереджена про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показів та його свідчення узгоджуються з письмовими доказами, які були досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду за участю сторін.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами, які були досліджені судом, та яким адана оцінка у відповідності до вимог ст.94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, а саме :

- повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про вчинення злочину, передбаченого ст.336 КК України, № 6/3833 від 19.09.2024 на ім`я начальника відділу поліції № 4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, згідно якого солдат ОСОБА_7 , 1993 року народження, будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , пройшовши медичну комісію та визнаний придатним до військової служби, будучи зарахований в команду для відправки в 242 ЦПП та отримавши 02.09.2024 бойову повістку на відправку до 242 ЦПП, з повідомленням про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 03.09.2024 о 07 год 00 хв., яку підписав власноручно, 03.09.2024 ОСОБА_7 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки до 242 ЦПК та про наявність поважних причин не повідомляв, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації (а.с.46-47);

- копією звернення щодо доставлення громадянина, який вчинив адміністративне правопорушення за статтею 210-1 КУпАП, до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складення протоколу про адміністративне правопорушення № 6/3165 від 15.08.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 звернувся до начальника ГУНП в Житомирській області з проханням доставити до ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , який порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку (а.с.52);

- копією розписки ОСОБА_7 від 04.08.2024, з якої вбачається, що останній отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 05.08.2024 на 09.00 год з метою уточнення своїх персональних даних (а.с.52 зворот);

- копією довідки військово-лікарської комісії № 209/4 від 02.09.2024, виданої Житомирським об`єднаним мобілізаційним центром, згідно якої ОСОБА_7 , 1993 р.н. визнаний придатним до військової служби (а.с.53);

- копією розписки ОСОБА_7 від 02.09.2024, згідно якої останній отримав повістку про направлення до команди № НОМЕР_1 ЦПП (а.с.51);

- копією мобілізаційного розпорядження № 2, відповідно до якого солдат ОСОБА_7 на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з оголошенням мобілізації зобов`язаний, не чекаючи повістки РТЦК та СП, з`явитися протягом 24 годин до 44 ОМБР. При неможливості прибути за даною адресою зобов`язаний з`явитися за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 54);

-витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (з основної діяльності) № 247 від 03.09.2024, відповідно до якого солдата ОСОБА_7 , 1993 р.н. призвано на військову службу та направлено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 (а.с. 55);

- копією поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_7 і відправлені у складі команди в/ч НОМЕР_1 ЦПП, № НОМЕР_3 від 03.09.2024, з якого вбачається, що солдат ОСОБА_7 , 1993 р.н. придатний до військової служби та рекомендується до проходження військової служби (а.с. 56);

- копією військового квитка серії НОМЕР_4 , виданого 27.02.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 , копією обліково-послужної картки на сержантів і солдатів до даного військового квитка та копією облікової картки до нього ОСОБА_7 з 27.02.2023 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 та підлягає призову на військову службу під час мобілізації, в розшуку з 01.09.2024 (а.с. 50, 57-58);

- копією витягу з Журналу вручення мобілізаційних розпоряджень військовозобов`язаним, призначеним у команди ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якого вбачається, що солдат ОСОБА_7 02.09.2024 отримав під особистий підпис мобілізаційне розпорядження № 242 та ознайомлений з адміністративною та кримінальною відповідальністю за порушення правил військового обліку, ухилення від військового обліку, призову на військову службу під час мобілізації та на навчальні збори (а.с.60-61);

- копією витягу з Журналу видачі направлень на військово-лікарську комісію військовозобов`язаних, відповідно до якого солдат ОСОБА_7 02.09.2024 під особистий підпис отримав направлення на ВЛК та ознайомлений з адміністративною та кримінальною відповідальністю за ухилення від призову на військову службу за мобілізацією шляхом ухилення від медичного огляду та симуляції хвороби (а.с.62-63);

- інформацією комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" № 306 від 24.09.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , житель АДРЕСА_1 на амбулаторному лікуванні в даному закладі в період з 01.09.2024 по 04.09.2024 не перебував, за медичною допомогою не звертався (а.с.64);

- повідомленням комунального некомерційного підприємства "Лікарня" Пулинської селищної ради Житомирської області № 873 від 24.09.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в період з 01.09.2024 по 04.09.2024 на стаціонарному лікуванні в даному закладі не знаходився, за медичною допомогою до приймального відділення КНП "Лікарня" Пулинської селищної ради не звертався. На амбулаторному лікуванні згідно ЕСОЗ не перебував (а.с.65);

- довідкою Пулинського відділу № 5 Управління соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації № 109/05 від 24.09.2024, відповідно до якої ОСОБА_7 , 1993 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку в Пулинському відділі № 5 УСЗН Житомирської РДА не перебуває (а.с.66);

-повідомленням Пулинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24.09.2024 , згідно якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , житель АДРЕСА_1 по актових записах про шлюб та народження дітей по архіву відділу та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян станом на 03.09.2024 не значиться (а.с.67);

- інформацією Пулинської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 2570/02-24 від 24.09.2024, згідно якої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 не відноситься до категорії осіб, що мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (а.с.72);

-повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 0600-0208-8/121409 від 24.09.2024, згідно якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 станом з 03.09.2024 по теперішній час на обліку як одержувач пенсії в органах Пенсійного фонду України в Житомирській області не перебуває і пенсійних виплат не отримує (а.с.75);

- інформацією, наданою Хорошівським відділом ДВС у Житомирському районі Житомирської області, № 28137 від 24.09.2024,згідно якої у даному відділі станом на 03.09.2024 відсутні виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 аліментів на утримання дітей; і відкриті виконавчі провадження про стягнення з останнього на користь держави адміністративних штрафів (а.с.76);

-інформацією начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 № 6/3888 від 24.09.2024, згідно якої ОСОБА_7 на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому КМУ, не заброньований, на спеціальному військовому обліку не перебуває. Інформація стосовно проходження дружиною ОСОБА_7 військової служби за одним із видів військової служби, визначених ч. 6 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" відсутня. Інформація стосовно загиблих або пропавших безвісти близьких родичів (дружини, сина, доньки, батька, матері або рідного (повнорідного) брата чи сестри) під час проведення антитерористичної операції або під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану відсутня. Інформація стосовно членів сім`ї (дружини, сина, доньки, батька, матері, рідного (повнорідного) брата чи сестри) ОСОБА_7 , яким посмертно присвоєно звання Герой України за громадянську мужність, патріотизм, героїчне відстоювання конституційних засад демократії, прав і свобод людини, самовіддане служіння Українському народові, виявлені під час Революції Гідності (листопад 2013-лютий 2014 року) відсутня. ОСОБА_7 військову службу не проходив, до ІНФОРМАЦІЯ_2 з приводу надання йому відстрочки не звертався, рішення військово-лікарської комісії від 18.07.2024 не оскаржував (а.с.77);

-повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_9 № 6/4005 від 02.10.2024 з якого вбачається, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_7 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації протоколом від 02.10.2024 № 15 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні ОСОБА_7 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, у зв`язку з тим, що в наданих ним матеріалах виявлено особу першого ступеня спорідненості, а саме - дочку, яка не є військовозобов`язаною, та відповідно до закону зобов`язана утримувати батька 2 групи інвалідності (а.с.78).

Проаналізувавши сукупність зібраних доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, за обставин встановлених судом, доведена повністю.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд та вважає, що вказані докази не суперечать критерію доведення вини особи «поза розумним сумнівом», згідно якого передбачається доведення стороною обвинувачення перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів того, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні злочину, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення (рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України", заява № 16437/04).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність вказаних у вироку висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки перелічені вище докази, кожний окремо та у сукупності, підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, за обставин, встановлених судом.

Доводи апелянта про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не є юридичною особою, а тому його керівник не мав юридичних підстав для звернення з повідомленням до органу поліції про вчинення злочину, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, з положень ч.1 ст.214 КПК України вбачається обов`язок слідчого внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у разі виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, як правильно зазначено у вироку суду, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не є процесуальним джерелом доказів та не може бути покладений в основу обвинувачення. Більш того, відповідно до ч.1 ст.60 КПК України з заявою про кримінальне правопорушення має право звернутися будь-яка фізична або юридична особа.

Доводи обвинуваченого щодо підписання витягу та засвідчення його печаткою начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_17 , який, не має повноважень засвідчувати документи, підписані начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки відділ не є юридичною особою та не має права на використання печатки, та наказ № 247 від 03.09.2024 виданий пізніше ніж мобілізаційне розпорядження від 02.09.2024, колегія суддів вважає безпідставими виходячи з наступного.

Згідно п. 68 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМ України № 560 від 16.05.2024, передбачено, що у мирний час під час визначення призначення резервіста або військовозобов`язаного на особливий період та включення його до складу військових команд для комплектування військових частин (установ) вони проходять медичний огляд, за результатами якого таким особам оформляється довідка з висновком щодо придатності до військової служби. Строк дії такої довідки становить п`ять років.

Придатним до військової служби резервістам та військовозобов`язаним вручається мобілізаційне розпорядження. Відповідно до п. 81 цього ж Порядку призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період оформляється наказом керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, командира військової частини, керівника розвідувального органу або визначеного ним керівника відповідного підрозділу, Голови СБУ, його заступників чи керівника підрозділу, органу, закладу, установи СБУ.

Тому, наказ № 247 від 03.09.2024, виданий начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким солдата ОСОБА_7 , призвано та направлено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 після вручення мобілізаційного розпорядження, відповідає вимогам вищезазначеного Порядку.

Крім того, допитаний свідок ОСОБА_10 зазначив, що 02.09.2024 ОСОБА_7 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого він пройшов ВЛК та отримав повістку про виклик на 03.09.2024 для відправки його в навчальний центр, однак у вказаний день ОСОБА_7 до шостого відділу не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, також останній повідомив, що має батька з інвалідністю 2-ї групи, однак підтверджуючих документів не надав. Пізніше 30.09.2024 обвинувачений приніс відповідну заяву про надання йому відстрочки, однак комісією йому було відмовлено в наданні відстрочки від призову на військову службу у зв`язку з відсутністю підстав. Раніше у 2022-2024 роках ОСОБА_18 дійсно викликався до ТЦК, прибував на виклики і їздив на відправку до військової частини, однак його не прийняли.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_7 інкримінується ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, яке ним вчинене 03.09.2024, а не раніше, зокрема, впродовж 2022-2023 років.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не встановлено наявність у його діях умислу та мети вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки дослідивши докази у їх сукупності суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 достовірно знав про те, що його визнано придатним до військової служби, особисто отримав повістку на відправку та умисно, без поважних причин з метою уникнення мобілізації не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції дотримався загальних засад, передбачених ст.ст.50, 65 КК України.

Посилання в судових дебатах сторони захисту на можливість призначення покарання обвинуваченому із зстосуванням положень ст.75 КК України, колегія суддів вважає безпідствним, з урахуванням обставин кримінального првопорушення, особи обвинуваченого та його відношення до вчиненого.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, відсутності істотних порушень кримінального процесуального закону, які б безумовно тягнули за собою скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування вироку суду.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: