Номер провадження:1-кс/521/3213/25
УХВАЛА

08 вересня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000630 від 04.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, 04.07.2025 року до чергової частини ВнП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_4 про те, що громадянин ОСОБА_5 разом з іншими невстановленими особами на території Хаджибейського району м. Одеси налагодили схему незаконного переправлення через державний кордон України осіб, яким тимчасово заборонено перетин державного кордону в умовах правового режиму воєнного стану з корисливих мотивів.

04.07.2025 року із метою встановлення причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення слідчим слідчого відділення ВнП №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області було надано доручення оперативним співробітникам НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України та співробітникам УСБУ в Одеській області про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України з метою встановлення осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Співробітниками НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України та співробітники УСБУ в Одеській області отримано інформацію щодо громадянки Республіки Грузії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на території м. Одеси та Одеської області налагодила схему незаконного переправлення через державний кордон України осіб, яким тимчасово заборонено перетин державного кордону в умовах правового режиму воєнного стану.

29.08.2025 року в період часу з 00 години 14 хвилин по 00 годину 32 хвилину проведено затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході особистого обшуку затриманої ОСОБА_9 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro Мах» в корпусі золотого кольору, 256 GB, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , із сім-карткою мобільного оператора «ВФ Україна» з номером « НОМЕР_4 »; мобільний телефон марки «Iphone XR» в корпусі білого кольору, 64 GB, IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , із сім-карткою мобільного оператора «ВФ Україна» з номером « НОМЕР_7 », які упаковано до сейф-пакету ICR0145728.

29.08.2025 року вказані мобільні телефони визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання слідчого здійснювався у відсутність осіб у володінні яких знаходиться майно, із метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, оскільки слідчим доведена необхідність застосування арешту майна, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 статті 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, слідчим у клопотанні доведено, що існують підстави ризику, що майно, яке вилучено та виявлено 29.08.2025 року під час затримання ОСОБА_9 , а саме мобільні телефони, можуть бути зіпсовані, знищені, перетворені, втрачені особою, яка ними володіє, вказане майно має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні та відноситься до речей, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 132, 167, 170, 172, 173, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000630 від 04.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 29.08.2025 року виявлено в ході особистого обшуку ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro Мах» в корпусі золотого кольору, 256 GB, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , із сім-карткою мобільного оператора «ВФ Україна» з номером « НОМЕР_4 », мобільний телефон марки «Iphone XR» в корпусі білого кольору, 64 GB, IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , із сім-карткою мобільного оператора «ВФ Україна» з номером « НОМЕР_7 », які упаковано до сейф-пакету ICR0145728.

Заборонити користуватись, розпоряджатись та відчужувати майно, на яке накладено арешт, до прийняття рішення, щодо зняття раніше накладеного арешту у встановленому законом порядку.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України №1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_10