Справа № 146/1540/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000027 внесеному в ЄРДР від 09.05.2025, який надійшов з Вінницького апеляційного суду у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Томашпіль, Томашпільського району, Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , гр. України, освіта вища, заміжня, на утриманні одна неповнолітня дитина, працює державним реєстратором Томашпільської селищної ради, раніше не судима, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 365-2 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Тульчинського районного суду з Вінницького апеляційного суду надійшов обвинувальний акт та додані до нього документи у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 365-2 ч.3 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, з викликом в судове засідання обвинуваченого, представника потерпілого, свідків згідно реєстру, а також заявив клопотання щодо підготовки досудової доповіді. Також процесуальний прокурор заперечив щодо задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту та задоволення скарги вказавши на безпідставність такого клопотання, та передчасність скарги.

Представник потерпілого погодився з позицією прокурора щодо призначення справи до судового розгляду.

Захисником обвинуваченої ОСОБА_5 , адвокатом ОСОБА_6 подано до суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору та скаргу на постанови дізнавача про перекваліфікацію кримінального правопорушення. Клопотання про повернення обвинувального акту мотивовано тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, зокрема у викладенні фактичних обставин, прокурором не вказані всі обставини, які мають бути встановленні, не встановлено суб`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України, оскільки відсутня така обов`язкова кваліфікуюча ознака (спеціальна мета) одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе. Також не вказано об`єктивної сторони інкримінуємого кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, суд зазначає наступне.

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України (ч. 3 ст. 110 КПК України).

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а тому значення обвинувального акта як процесуального рішення сторони обвинувачення полягає у тому, що він формалізує правову позицію обвинувачення, ініціює судовий розгляд і тим самим відкриває особі доступ до правосуддя. Тож саме сформульованим обвинуваченням визначаються межі судового розгляду (ч. 1 ст. 337 КПК України).

У підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України (п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України). Тобто, виключною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є його невідповідність вимогам закону, а саме наявність таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Оскільки п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акта як право, а не обов`язок суду, то підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акта вимогам КПК. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року (справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203 км 17).

За змістом вищевказаної норми для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта суд має встановити невідповідність відомостей, що фактично наявні у обвинувальному акті тим відомостям, які він має містити, згідно з вимогами КПК України. Таким чином, з урахуванням задач підготовчого провадження, суд здійснює перевірку обвинувального акта на наявність невідповідності кримінальному процесуальному закону, яка б перешкоджала призначенню судового розгляду.

Частиною 2 статті 291 КПК України закріплено перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт. Також за змістом ч. 4 ст. 291 КПК України до визначено обсяг документів, які додаються до обвинувального акту. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Судом встановлено, що обвинувальний акт містить відомості, передбачені пунктами 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив. До нього надано додатки, передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 110 та п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті належить до дискреційних повноважень прокурора. Кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій (ст. 22 КПК України). Отже, прокурор як сторона кримінального провадження, є самостійним у визначені правової кваліфікації кримінального правопорушення та доведенні її обґрунтованості у змагальному судовому процесі.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.

Таким чином, формулювання обвинувачення, правова кваліфікація кримінального правопорушення та зазначення підстав застосування заходів кримінально-правового характеру

щодо обвинуваченої особи є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.

Суд, дослідивши обвинувальний акт, дійшов висновку про відсутність підстав для його повернення прокурору, так як обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Оцінка наявності об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення може бути надана судом виключно в нарадчій кімнаті при прийняті рішення, за результатами розгляду кримінального провадження, а не за результатами проведеного підготовчого судового засідання.

Щодо скарги сторони захисту суд зазначає наступне.

Так, згідно з положеннями ч. 2 ст. 303 КПК України, предметом оскарження на підготовчому судовому засіданні можуть бути лише ті рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які не могли бути оскаржені слідчому судді на досудовому розслідуванні в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України (за виключенням рішення про відмову у визнанні потерпілим та рішення, дії чи бездіяльності при застосуванні заходів безпеки, які можуть бути оскаржені як під час досудового розслідування так і під час підготовчого судового засідання).

Враховуючи положення останнього абзацу ч. 4 ст. 291 КПК України, який забороняє надавати суду до початку судового розгляду інші документи ніж обвинувальний акт та додатки до нього, суд не має можливості на підготовчому судовому засіданні перевірити доводи сторони захисту, оскільки здійснення такої оцінки виключно на підставі доказів, наданих стороною захисту, порушить засаду змагальності, згідно з якою сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів та інших доказів.

Суд, дослідивши подану скарги та заслухавши доводи сторін, дійшов таких висновків.

Положеннями ч. 2 ст. 303 КПК України, визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (ніж ті, що зазначені в частині 1 цієї статті) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Отже, положення ч. 2 ст. 303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-316 КПК України (зокрема, на це вказує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил статей 314-316 КПК України).

В свою чергу ч.2 ст.303, статті 314-316 КПК не передбачають, що суд в підготовчому судовому засіданні має право ухвалити за результатом розгляду таких скарг одне з рішень, які передбачені ч.2 ст. 307 КПК України під час досудового розслідування, а саме скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язувати припинити дію чи, навпаки, вчинити певну дію, відмовити в задоволенні скарги.

Натомість, за змістом ст. 314-316 КПК України, підготовче судове засідання є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якої є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

З огляду на вказану специфіку завдань та цілей підготовчого судового засідання, в межах цієї стадії суд позбавлений можливості досліджувати докази, надавати їм оцінку з точки зору їх допустимості та/або достовірності, а також робити висновки щодо законності чи незаконності дій, бездіяльності чи рішень, прийнятих на досудовому розслідуванні.

Водночас, зі змісту поданої стороною захисту скарги вбачається, що викладені в ній доводи зводяться до виконання певних процесуальних дій, які, на переконання сторони захисту, суперечать кримінально-процесуальному закону.

Суд, зазначає, що викладені у скарзі аргументи потребують аналізу законності низки взаємопов`язаних процесуальних дій та рішень у кримінальному провадженні, а відтак, твердження захисника щодо допущених порушень під час досудового розслідування, заперечення

з цього приводу сторони обвинувачення, підлягають дослідженню вже під час судового розгляду у ході дослідження доказів, оскільки це матиме значення для оцінки їх допустимості та належності.

Таким чином, розгляд по суті вказаної скарги під час підготовчого судового засідання був би передчасним, потягнув повернення обвинувального акту прокурору для виконання певних слідчих дій, а тому суд приходить до висновку про необхідність долучення її до матеріалів кримінального провадження, без вирішення порушених у них питань по суті.

Одночасно, суд роз`яснює стороні захисту, що доводи викладені у його скарзі будуть розглянуті на стадії судового розгляду, зокрема, під час дослідження доказів, а також під час надання їм оцінки в нарадчій кімнаті.

Вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду

Вислухавши думку учасників судового засідання щодо можливості призначення судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого суд приходить до висновку про можливість призначення справи до судового розгляду, з наступних підстав:

Угоди про визнання винуватості в порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 кримінально-процесуального кодексу України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Тульчинському районному суду Вінницької області на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду.

Клопотань зі сторони учасників судового розгляду щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження не надходило.

Таким чином, є наявні достатні підстави для призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту.

Вирішуючи питання щодо підготовки досудової доповіді, судом враховано, що відповідно до ч.5 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Відповідно до ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Суд переконаний, що складання досудової доповіді в даному кримінальному провадженні відповідатиме інтересам захисту прав людини.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 365-2 ч.3 КК України у відкритому судовому засіданні суддею одноособово на 19 грудня 2025 року о 10:00 годині та резервну дату на 03.02.2026 року о 10:00 год.

В судове засідання викликати: обвинувачену, представника потерпілого, свідків згідно реєстру, повідомити прокурора Тульчинської окружної прокуратури, захисника обвинуваченого.

Клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору залишити без задоволення.

Скаргу сторони захисту на постанову дізнавача про перекваліфікацію кримінального

правопорушення приєднати до матеріалів кримінального провадження та вирішувати її за результатами розгляду кримінального провадження.

Доручити Тульчинському районному сектору № 3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, с-ще Томашпіль, вул. Івана Франка, 36, Тульчинського району, 24200, , скласти досудову доповідь відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Томашпіль, Томашпільського району, Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , гр. України, освіта вища, заміжня, на утриманні одна неповнолітня дитина, працює державним реєстратором Томашпільської селищної ради, раніше не судима, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 365-2 ч.3 КК України.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що їй надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Встановити строк представлення досудової доповіді до Тульчинського районного суду Вінницької області до 31.12.2025, який може бути продовжено до 15.01.2026.

Зобов`язати представника персоналу органу пробації невідкладно повідомляти суд про наявність виникнення об`єктивних обставин, що унеможливлюють підготовку або своєчасне подання досудової доповіді.

Копію ухвали в частині підготовки досудової доповіді для виконання направити до Тульчинського районного сектору № 3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: