КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 січня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді від 13 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої службової особи Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою /повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення.

Прийняте рішення, слідчий суддя обґрунтував тим, що за результатами вивчення матеріалів скарги не встановлено обґрунтованості вимог скарги, оскільки не долучено копії такої заяви про звернення до Головного слідчого управління Національної поліції України про вчинення кримінального правопорушення та доказів, того, що заява від 10 березня 2025 року була отримана Головним слідчим управлінням Національної поліції України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_6 не довів існування бездіяльності органу досудового розслідування, у зв`язку з чим у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та зобов`язати уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України внести відомості за його заявою до ЄРДР. Також в апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він отримав копію ухвали 26 листопада 2025 року.

Щодо вимог апеляційної скарги, то ОСОБА_6 наголошує, що судове засідання всупереч вимог ст. 306 КПК України проведено за його відсутності, без належного його повідомлення, що, на думку ОСОБА_6 , є безумовною підставою скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з порушенням його права на судовий розгляд.

Уповноважена особа ГСУ НП України, повідомлена про день, час та місце апеляційного розгляду у встановленому законом порядку, до суду апеляційної інстанції не з`явилась, будь-яких заяв та клопотань не подавала.

Зважаючи на позицію ОСОБА_6 , положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаної особи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримку доводів клопотання та апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали, обговоривши доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів провадження встановлено, що 12 березня 2025 року ОСОБА_6 через адміністрацію Державної установи «Київський слідчий ізолятор» до Печерського районного суду м. Києва направлено скаргу на бездіяльність уповноваженої особи ГСУ НП України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що у ній наявні повістки про виклик ОСОБА_6 на 2 вересня 2025 року з Державної установи «Київський слідчий ізолятор», за відсутності підтверджень такого вручення (ас. 54), на 10 та 22 вересня 2025 року, на 2 жовтня 2025 року, яка доставлена до електронного кабінету установи для вручення ОСОБА_6 , без підтвердження такого вручення, на 13 жовтня 2025 року з вимогою забезпечити участь ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, без підтвердження такого вручення (ас. 56, 63, 71, 81-82).

13 жовтня 2025 року за відсутності ОСОБА_6 , без проведення судового засідання в режимі відеоконференції, слідчим суддею винесена оскаржувана ухвала.

Окремо колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи містять довідку про направлення в електронний кабінет Державної установи «Київський слідчий ізолятор» копії оскаржуваної ухвали. Однак, даних, коли копія оскаржуваної ухвали отримана ОСОБА_6 , матеріали справи не містять.

Таким чином, доводи ОСОБА_6 про те, що він отримав копію ухвали 26 листопада 2025 року, матеріалами справи не спростовані.

Апеляційна скарга ОСОБА_6 подана через адміністрацію Державної установи «Київський слідчий ізолятор» 27 листопада 2025 року, що свідчить про те, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді ОСОБА_6 пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів частково з ними погоджується, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення слідчого розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З матеріалів судового провадження встановлено, що розгляд поданої ОСОБА_6 скарги проведений за його відсутності та відсутності даних про його належне повідомлення.

При цьому слідчим суддею в оскаржуваній ухвали зазначено про те, що з метою забезпечення участі ОСОБА_6 в судовому засіданні, розгляд провадження призначався в режимі відеоконференції, проте встановити зв`язок не виявилось за можливе. Окрім цього, з метою доставки ОСОБА_6 в судове засідання, судом направлялися листи до Дарницького районного суду м. Києва та ДУ «Київський слідчий ізолятор», проте останнього до суду не було доставлено. За таких обставин слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів, з урахуванням визначених строків для розгляду вказаної категорії скарг, що у згоджується з приписами ст. 306 КПК України, а також враховуючи, що судом було вжито всіх можливих заходів з метою забезпечення участі ОСОБА_6 в судовому засіданні.

Однак, колегія суддів не може погодитись з рішенням слідчого судді у цій частині та враховує, що однією з підстав скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2025 року у цьому ж провадженні колегією суддів Київського апеляційного суду було визнано розгляд скарги за відсутності ОСОБА_6 , який як на день подання скарги в суд першої інстанції, так на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, утримується під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», що, на думку колегії суддів, не можна визнати таким, що відповідає вимогам принципу змагальності, забезпечення права на захист, доступу до правосуддя, оскільки заявника фактично позбавили можливості бути особисто присутнім в судовому засіданні та надати пояснення з приводу поданої ним скарги та її мотивів, що безумовно свідчить про порушення права про справедливий розгляд в контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та є неприпустимим. Окрім того, колегією суддів акцентувалась увага, що направлення ОСОБА_6 повістки про виклик до суду через адміністрацію Державної установи «Київський слідчий ізолятор», без надання відповідного запиту на його доставку в судове засідання чи організації ВКЗ, не може свідчити про дотримання встановленого законом порядку розгляду скарги, оскільки перебування заявника під вартою позбавляє його можливості за власною ініціативою з`явитися на призначене судове засідання, і в такому випадку саме на суд покладається обов`язок забезпечити його присутність через надання відповідного запиту на доставку чи проведення ВКЗ з СІЗО, що відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України підлягає реалізації навіть за відсутності його особистої заяви про бажання брати участь в розгляді скарги (ас. 47-50).

З огляду на положення ч. 3 ст. 306 КПК України, те, що слідчим суддею не у повній мірі виконані вимоги ч. 3 ст. 415 КПК України, якою передбачено, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді, колегія суддів доходить висновку, що слідчим суддею не дотримано вимог КПК України, що за встановлених обставин є підставою для скасування постановленого рішення та, відповідно до ст.. 415 КПК України, - призначення нового розгляду в суді першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2025 року.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої службової особи Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою 9повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення, - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4