ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтава від 27 вересня 2025 року.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ЗССТ СУ ГУНП в Полтавській області та застосовано відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Строк дії запобіжного заходу закінчується 23.11.2025 року.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, 26.09.2025 року, близько 03.40 год., в темний час доби, ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із пасажирами неповнолітнім ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , рухався за кермом автомобіля „Mitsubishi ASX, д.н.з. НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі Р-11 „Полтава-Берестин в напрямку від м.Карлівка Полтавської району до автодороги М-03 „Київ-Харків-Довжанський. Виїжджаючи на Т-подібне перехрестя вказаного автомобільного шляху (362 км.), на заокругленій ділянці дороги праворуч, не впорався із керуванням, змінив напрямок руху ліворуч, при цьому продовжив рух прямо, виїхав за межі проїзної частини, де допустив наїзд на бетонний блок, внаслідок чого автомобіль перекинувся.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля „Mitsubishi ASX неповнолітній ОСОБА_10 загинув на місці пригоди, а неповнолітній ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких на даний час встановлюється.

26.09.2025 року відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України внесено до ЄРДР за №0000784.

26.09.2025 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст.208 КПК України. В цей же день, ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

При цьому, слідчим суддею не враховано, що підозрюваний ОСОБА_9 постійно проживає за однією адресою разом, характеризується позитивно, працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має незадовільний стан здоров`я та проходить реабілітацію щодо численних тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП, наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих чи їх родичів або свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення, не має.

Інші учасники ухвалу слідчого судді не оскаржували.

Заслухавши доповідача, захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обгрунтованою та просив залишити її без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.

Як вбачається матеріалів провадження, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України та всупереч твердженням апелянта.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється.

Про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, свідчить те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, а тому існує ризик того, що він може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни останніми показань або відмови від наданих показань.

На даний момент органом досудового розслідування здійснюється зібрання доказів, а тому існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_9 може вчинити ряд дій спрямованих на знищення або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Отже, висновок слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є правильним.

Разом з тим, вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, здатний запобігти вказаним ризикам, слідчий суддя допустився помилки.

Відповідно до ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на волю та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як:

с) законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

Параграф 3 статті 5 Конвенції передбачає, що обґрунтована підозра сама по собі не виправдує взяття особи під варту, і орган досудового слідства зобов`язаний привести інші підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, колегія суддів враховує, що ОСОБА_9 постійно проживає за однією адресою, є особою молодого віку, працевлаштований, характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має незадовільний стан здоров`я та проходить реабілітацію щодо численних тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП.

Наявність отриманих у результаті ДТП численних травм, у тому числі переломів нижніх кінцівок, які унеможливлюють самостійне пересування ОСОБА_9 , у зв`язку з чим він потребує сторонньої допомоги, істотно знижують ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, чи перешкоджання кримінальному провадженню.

При цьому, даних про те, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливав на потерпілих чи їх родичів або свідків, перешкоджав кримінальному провадженню, немає.

З огляду на викладене, враховуючи фізичний стан підозрюваного, перебування його в умовах державної установи „Полтавська установа виконання покарань №23 на даний момент є невиправданим.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Інші, більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти вказаним вище ризикам.

Отже, застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суперечить положенням КПК України, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з ухваленням нової.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтава від 27 вересня 2025 року щодо ОСОБА_9 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати цілодобово помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 26 листопада 2025 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України зобов`язати ОСОБА_9 протягом дії запобіжного заходу прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду, утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками цьому у кримінальному провадженні.

Негайно доставити ОСОБА_9 до місця проживання і звільнити з-під варти.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Копію ухвали направити для виконання ВП №3 Полтавського РУП (м.Карлівка) ГУНП в Полтавській області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4