Номер справи 171/957/25
Номер провадження 1-кп/171/82/25
ВИРОК

Іменем України

22.10.25 м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 07.03.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петропавлівка, Нововоронцовського району, Херсонської області, громадянину України, маючому професійну (професійно-технічну) освіту, не одруженому, малолітніх та інших осіб на утриманні не маючому, пенсіонеру, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в кінці грудня 2024 року (точної дати в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 , через мережу інтернет придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи підроблене посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 видане 25 листопада 2022 року та заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке отримав по пошті.

Далі, 7 березня 2025 року, приблизно о 19 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом «Ford Transit» із державним номерним знаком НОМЕР_2 , на автошляху T-04-19 сполученням Апостолово Зеленодольськ, а саме на 9 кілометрі, поблизу с. Українка, Криворізького району, Дніпропетровської області, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Після цього, ОСОБА_4 реалізуючи умисел направлений на використання завідомо підробленого документу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на вимогу працівників поліції про пред`явлення водійського посвідчення, надав працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме, посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 видане 25 листопада 2022 року та заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-25/9690-ДД від 17.03.2025 встановлено, що всі зображення (фонові зображення, друкований текст бланку, серійний номер свідоцтва, персональні дані, серійний номер бланку з реквізитами виготовлювача) на лицевій та зворотній сторонах наданого на дослідження бланку посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 виготовлені способом струминного друку за допомогою кольорової копіювально-розмножувальної техніки струминного типу (принтер, копіювальний апарат тощо).

Бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий 25.11.2022 ТСЦ 8042, не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Таким чином ОСОБА_4 використав завідомо підроблений офіційний документ.

Також, 07.03.2025 близько 19 годин 15 хвилин, ОСОБА_4 , будучи раніше визнаним винним постановою судді Новоолександрівського районного суду Херсонської області від 27.11.2024, яка набрала законної сили 10 грудня 2024 року, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, керував автомобілем марки «Ford Transit» із державним номерним знаком НОМЕР_2 , рухаючись на автошляху T-04-19 сполученням Апостолово Зеленодольськ, а саме на 9 кілометрі, поблизу с. Українка, Криворізького району, Дніпропетровської області був зупинений працівниками СРПП ВП № 10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за порушення Правил дорожнього руху, які щодо нього винесли протокол по справі про адміністративне правопорушення від 07.03.2025 серії ЕПР1 № 265136, постанову по справі про адміністративне правопорушення від 07.03.2025 серії БАБ № 458623, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 4 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП.

23 березня 2025 року між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000011 від 07.03.2025 року та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 52, 468-470, 472, 473 КПК України.

Згідно даних угоди прокурор і підозрювана дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 382 КК України, істотних обставин для даного кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 357, ч. 1 ст. 382 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.

Захисник також просив затвердити угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду про визнання винуватості від 24.03.2025 року затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, обвинувачений в повному обсязі визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 382 КК України.

Виходячи з положень пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно з частиною 5 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

На запитання суду обвинувачений пояснив, що зміст обвинувачення, правова кваліфікація дій, вид, міра та порядок виконання передбаченого угодою покарання йому зрозуміла, укладання угоди є добровільним, відносно нього не застосовувалось насильство, примус, погрози та укладення угоди не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 473 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбаченої ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Суд приходить до висновку, що події кримінального правопорушення мали місце, дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, а саме: дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані як використання завідомо підробленого документу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, та як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

Узгоджена міра покарання, визначена в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 382 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_4 , який неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, пенсіонер, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ч. 4 ст.12 КК України діяння, передбачене ч.1 ст.382 КК України, є нетяжким злочином. Відпоавідно до ч. 2 ст. 12 КК України діяння, передбачене ч.4 ст.358 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до ст. 66 КК України встановлено обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченій узгоджену міру покарання.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінального процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкцій ч. 4 ст.358 КК України у вигляді пробаційного нагляду, в межах санкції ч. 1 ст.382 КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, визначивши остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних проступків (злочинів, кримінальних правопорушень).

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення судової технічної експертизи № СЕ-19/104-25/9690-ДД від 17.03.2025 становлять 3979 гривень 50 копійок.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення в кримінальному провадженні не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 468-469, 471, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.03.2025 року, укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000011 від 07.03.2025 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, які передбачені ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду,

- за ч.1 ст.382 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України, а саме:

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації

Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме:

посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 знищити

2 оптичних DVD-R диск з відеозаписами, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судової технічної експертизи № СЕ-19/104-25/9690-ДД від 17.03.2025 року 3979 гривень 50 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1