Справа № 386/1336/25
Провадження № 1-кс/386/380/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року селище Голованівськ

Слідчий суддя Голованівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Голованівськ Кіровоградської області, в режимі відео конференції, клопотання слідчого СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000955 від 03.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня повна, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат,зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніш не судимий:

Клопотання надійшло до суду «30» вересня 2025 року о 09 год. 53 хв.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, заслухавши слідчого, підозрюваного та його захисника, з`ясувавши позицію прокурора,та дослідивши докази по даних матеріалах

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , звернувся до суду із клопотанням, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000955 від 03.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування внесеного клопотання вказано, що 19.05.2022, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 був призваний до проходження військової служби за мобілізацією.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №123 від 19.05.2022, солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу для проходження військової служби на посаду водія 3 гранатометного відділення гранатометного взводу 1 механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, з моменту зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, 19.05.2022, приступив до виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Так, відповідно до п. п. 1-3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проходячи військову службу на посаді військовослужбовця 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 як військовослужбовець відповідно до ст. ст. 11, 16-17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, а також спеціальні обов`язки; бездоганно і неухильно додержуватися порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України; усвідомлювати та свідомо ставитися до виконання свого військового обов`язку; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно зі ст. ст. 2, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 також був зобов`язаний, зокрема, захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України; точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки і поставлені йому завдання; зразково виконувати свої службові обов`язки; додержуватися військової дисципліни; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни; неухильно виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, у відповідності до Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» №389-VIII від 12.05.2015, Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, почав діяти воєнний стан в Україні, який неодноразово безперервно продовжувався указами Президента України та діяв до теперішнього часу.

За викладеного вище, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді водія 3 гранатометного відділення гранатометного взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», 07.11.2022 наказом №297 був направлений на проходження військово лікарської комісії, для визначення ступеню придатності до військової служби до військово медичного клінічного центру Південного регіону міста Одеса.

Однак, військовослужбовець, солдат ОСОБА_5 діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, для проходження військово лікарської комісії не з`явився та 12 грудня 2022 року о 09 годині 50 хвилин, був виявлений командуванням військової частини відсутнім за місцем несення служби та таким, що не з`явився до місця постійного несення служби в місті Костянтинівка Донецької області без поважних причин, в умовах воєнного стану.

Тим самим, військовослужбовець ОСОБА_5 ухилявся від проходження військової служби, перебуваючи в різних місцях, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не було пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: нез`явленні вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану.

29.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у матеріалах кримінального провадження доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000955 від 03.04.2023; повідомленням командира військової частити НОМЕР_1 щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 ; матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби (дезертирство) у військовій частині НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , від 13.03.2024, який вказав, що йому відомий факт самовільного залишення служби ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 25.06.2024, яка вказала, що проживає по сусідству з ОСОБА_10 та їй відомо, що останній проходив службу в ЗСУ, але на початку 2023 року ОСОБА_5 приїхав та постійно перебуває за місцем свого проживання; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 25.06.2024, який пояснив, що проживає по сусідству з ОСОБА_10 та їй відомо, що останній проходив службу в ЗСУ, але на початку 2023 року ОСОБА_5 приїхав та постійно перебуває за місцем свого проживання; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 27.06.2025, який пояснив, що йому відомий факт та обставини самовільного залишення служби ОСОБА_5 ; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 29.07.2025.

ОСОБА_5 підозрюється у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану,тобто у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст. 407 КК України та відноситься до тяжких злочинів, оскільки санкція статі передбачає безальтернативне відповідне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Під час досудового розслідування, ОСОБА_5 викликався повісткою про виклик до органу досудового розслідування для вручення останньому процесуальних документів, яка була спрямована останньому на адресу електронної пошти, яка зафіксована в одному з документів створених ОСОБА_5 , про виклик останнього 21.07.2025 о 09:30 год. однак вимоги вказаної повістки про виклик ОСОБА_5 не виконав, та про причини своєї неявки не повідомив.

Крім того, 22.07.2025, ОСОБА_5 викликався повісткою про виклик до органу досудового розслідування для вручення останньому процесуальних документів, шляхом відвідання домоволодіння ОСОБА_5 , про виклик останнього 25.07.2025 о 09:30 год. Однак повістка про виклик ОСОБА_5 вручена не була через відсутність останнього за місцем проживання.

29.07.2025 підозрюваному ОСОБА_5 було вручено клопотання про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за участі понятих, з яким той був належним чином ознайомлений. В силу своїх внутрішніх переконань, ОСОБА_5 відмовився отримувати вказане клопотання та додатки до нього.

30.07.2025 клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було спрямовано та зареєстровано до Голованівського районного суду Кіровоградської області, та справу було призначено до розгляду.

30.07.2025 слідчим суддею Голованівського районного суду Кіровоградської області справа №386/1336/25, провадження №1-кс/386/273/25, в межах кримінального провадження №0000955 від 03.04.2023 було зобов`язано слідчого вручити підозрюваному ОСОБА_5 судову повістку про виклик до суду та вказану ухвалу суду для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на 31.07.2025 о 14:50 год., однак підозрюваний ОСОБА_5 станом на 30.07.2025 та 31.07.2025 був відсутній за місцем свого проживання, про своє місцезнаходження не повідомляв та вказані документи останньому вручені не були.

Крім того, під час наступного розгляду вказаного клопотання, 31.07.2025 слідчим суддею Голованівського районного суду Кіровоградської області в межах справи №386/1336/25, провадження №1-кс/386/273/25, в межах кримінального провадження №0000955 від 03.04.2023 було зобов`язано слідчого вручити підозрюваному ОСОБА_5 судову повістку про виклик до суду для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на 01.08.2025 о 13:30 год., однак Підозрюваний ОСОБА_5 станом на 31.07.2025 та 01.08.2025 був відсутній за місцем свого проживання, про своє місцезнаходження не повідомляв та вказані документи останньому вручені не були.

01.08.2025 слідчим суддею Голованівського районного суду Кіровоградської області в межах справи №386/1336/25, провадження №1-кс/386/273/25 було винесено ухвалу про залишення клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у виді тримання під вартою без розгляду.

04.08.2025 до Голованівського районного суду Кіровоградської області було спрямовано клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тоді ж, слідчим суддею було винесено ухвалу про задоволення клопотання та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

21 серпня 2025 року о 11 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення вказаного кримінального правопорушення.

22 серпня 2025 року клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 було спрямовано до Голованівського районного суду Кіровоградської області.

22 серпня 2025 року вказане клопотання було задоволено повністю та підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді триманні під вартою строком до 11 години 20 хвилин 01.10.2025.

Внаслідок складності провадження закінчити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим.

Тому, 25 вересня 2025 року постановою керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, строк досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 01 листопада 2025 року включно.

Відповідно до ч.1 ст.188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою продовження застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які дають підстави органу досудового розслідування вважати, що ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду,оскільки ОСОБА_5 не має сталих соціальних зв`язків, що забезпечили б його належну процесуальну поведінку, негативно характеризується в суспільстві, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого триваючого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку із чим останній з метою уникнення відповідальності може виїхати за межі України та потрапити на тимчасового непідконтрольні на даний час Україні території; вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, що свідчить про схильність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, що пов`язані з кримінальними правопорушеннями проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення); незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний добре знайомий зі свідками даного кримінального правопорушення та може впливати на них з метою дачі останніми неправдивих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Крім того відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402 405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України застосовується запобіжний захід виключно тримання під вартою.

Наведені ризики, з урахуванням характеристики особи підозрюваного, надають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити наведені дії, що негативно вплине на всебічне, повне та неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження та неможливості запобігання цим ризикам в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Виключно продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання спробам, передбачених ч. 1, п.п. 1, 3, 5, ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; незаконно впливати на свідків.

Інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

Відповідно до п.п.4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років або до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Викладене свідчить про достатні підстави вчинення підозрюваним зазначених ризиків, неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано в зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Крім того, обирати запобіжний захід відносно обвинуваченого домашній арешт недоцільно з наступних підстав: так як даний запобіжний захід не забезпечить належним чином обов?язок підозрюваного не ухилятися від органів досудового слідства, прокуратури та суду та дасть можливість підозрюваному покинути межі Кіровоградської області, а також вчиняти тиск на свідків у кримінальному провадженні.

Просив продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000955 від 03.04.2023, в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з підстав зазначених в клопотанні, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні пропонував суду клопотання задовольнити та продовжити застосування відносно ОСОБА_5 підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив про задоволення внесеного клопотання, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, оскільки не має наміру ухилятися від слідчих органів, прокурора та суду. Не бажає знаходитись в слідчому ізоляторі, а бажає продовжити службу в Збройних Силах України, та здійснювати захист Вітчизни від збройної агресії окупантів. Зазначив, що мав розмову з прокурором, про направлення його в бойові порядки ЗСУ, та той погодився йому допомогти в цьому.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні, просила в задоволенні клопотання відмовити, оскільки те є не обґрунтованим, та змінити її підзахисному міру запобіжного заходу з утримання під вартою на особисте зобов`язання.

Заслухавши доводи слідчого, думку підозрюваного та його захисника, з`ясувавши позицію прокурора, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, на 162 аркушах, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Клопотання складено належною на те особою, та погоджене з відповідним на те прокурором, на підставі внесеного до ЄРДР даних про кримінальне правопорушення, тобто на законних підставах.

Одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

До запобіжних заходів відносяться особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт та тримання під вартою.

Згідно ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців, у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців, у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.197 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою поданого в рамках кримінального провадження №0000955 від 03.04.2023, містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Так, в рамках кримінального провадження дані про які внесені до ЄРДР №0000955 від 03.04.2023 ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за обставин, викладених в повідомленні про підозру від 29.07.2025.

29.07.2025 підозрюваному ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України та повідомлено того про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за участі понятих, однак той був відмовився отримувати вказане процесуальні документи від слідчого.

30.07.2025 клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було спрямовано та зареєстровано до Голованівського районного суду Кіровоградської області, та справу було призначено до розгляду.

01.08.2025 слідчим суддею Голованівського районного суду Кіровоградської області в межах справи №386/1336/25, провадження №1-кс/386/273/25 було винесено ухвалу про залишення клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у виді тримання під вартою без розгляду.

04.08.2025 слідчим суддею Голованівського районного суду Кіровоградської області за клопотання слідчого СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, погодженого з прокурором винесено ухвалу у кримінальному провадженні, про надання дозволу уповноваженим службовим особам, яким законом надано право здійснювати затримання, затримати підозрюваного ОСОБА_13 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

19 серпня 2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000955, зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

21 серпня 2025 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000955 відновлено.

У відповідності до протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_5 слідує, що підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий 21.08.2025 о 11 год.30 хв. в приміщенні Новоархангельського районного суду Кіровоградської області, на підставі ухвали слідчого судді від 04.08.2025, про затримання підозрюваного ОСОБА_5

22 серпня 2025 року підозрюваному ОСОБА_5 слідчим суддею Голованівського районного суду Кіровоградської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обчислювався з моменту фактичного затримання ОСОБА_13 в порядку ст.208 КПК України, а саме з 11 год. 20 хв. 21 серпня 2025 року до 11 год. 20 хв. 01 жовтня 2025 року.

У відповідності до постанови прокурора від 25 вересня 2025 року строк досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 01.11.2025.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати.

Вирішуючи питання продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважує на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Враховуючи, що ОСОБА_5 наразі обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який є тяжким злочином, що вчинений в умовах воєнного стану, раніше не судимий, не працює, заробітку та міцних соціальних зв`язків не має, а тому існують ризики, що перебуваючи на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає вказані ризики, як такі, що заслуговують на увагу суду та є доведеними.

Щодо ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення підозрюваним ОСОБА_5 , слідчий суддя, вважає його цій частині неогрунтованим.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та запобігання вказаним ризикам, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити застосування до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою, адже жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосований, без визначення розміру застави.

При цьому, слідчий суддя виходить із наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, і застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою надає перевагу необхідності забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства з підстав чого дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам вказаних у клопотанні слідчого, слідчим суддею не встановлено. Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 205,309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчинені кримінального правопорушенняпередбаченого ч.5 ст.407 КК України, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000955, з 30 вересня 2025 рокудо 01 листопада 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали визначити до 01 листопада 2025 року включно.

Копію ухвали вручити /надіслати/ підозрюваному, захиснику підозрюваного, прокурору, слідчому та направити до Державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор", для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено 03 жовтня 2025 року о 10 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1