КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6478/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

представника ОСОБА_6 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 серпня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою поновлено прокурору відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 строк на подання клопотання про арешт майна та задоволено клопотання останнього і накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 16 липня 2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Росо», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_6 подав в інтересах власника майна ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Зокрема, апелянт стверджує, що ухвала слідчого судді не відповідає жодному із критеріїв, визначених в п. 7 ч. 2 ст. 131; ч. ч. 3, 6 ст. 132; ст. 370 КПК України, а висновки слідчого судді, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому автор апеляції запевняє, що накладення арешту на майно ОСОБА_7 суперечить завданням кримінального провадження і меті застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а втручання органом досудового розслідування у права фізичної особи не є виправданим.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований, у зв`язку з чим колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001827, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 вересня 2023 року за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2; ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2; ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2; ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, а також за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Органи досудового розслідування вважають, що до вказаних протиправних дій причетний також ОСОБА_18

16 липня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 липня 2025 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено і вилучено мобільний телефон «Росо», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 .

Постановою ГСУ НП України від 17 липня 2025 року зазначене майно було визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

31 липня 2025 року (клопотання датоване 30 липня 2025 року) прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 16 липня 2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Росо», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 . При цьому в клопотанні прокурор просив поновити йому строк звернення до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно мотивовано необхідністю забезпечити збереження зазначеного вище майна як речового доказу у кримінальному провадженні.

07 серпня 2025 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було поновлено прокурору відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 строк на подання клопотання про арешт майна та задоволено клопотання останнього і накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 16 липня 2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Росо», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 .

Задовольняючи наведене клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0001827, про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 16 липня 2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Росо», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_19 , представника ОСОБА_6 , дослідив матеріали, які додані до клопотання, і прийшов до правильного висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 16 липня 2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Росо», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , з огляду на те, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні, про що органом досудового розслідування у встановленому законом порядку було винесено відповідну постанову.

З урахуванням викладеного слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора і накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 16 липня 2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Росо», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 .

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження зазначеного майна як речового доказу у кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на приведене вище майно, яке було тимчасово вилучене за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 16 липня 2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Росо», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , діяв у спосіб і у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи, які викладені в апеляційній скарзі стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 серпня 2025 року, якою поновлено прокурору відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 строк на подання клопотання про арешт майна та задоволено клопотання останнього і накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 16 липня 2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Росо», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4