справа № 388/1690/25
провадження № 1-кп/388/191/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.06.2025 за № 0000207 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинська, Долинського району Кіровоградської області, маючого середню технічну освіту, офіційно не працюючого, розлученого, не маючого осіб на утриманні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

30.06.2025 близько 20 год. 25 хв. працівники групи реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління Національної поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_6 та лейтенант поліції ОСОБА_7 , перебуваючи на чергуванні в добовому наряді у форменому одязі із розпізнавальними знаками, з табельною вогнепальною зброєю та спеціальними засобами, здійснювали реагування на повідомлення які зареєстровані в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» (журналі єдиного обліку) під номерами № 6173 та № 6175 за попередньою кваліфікацією «домашнє насильство», відповідно до «Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ 27.04.2020 року № 357, внаслідок чого перебували навпроти домоволодіння АДРЕСА_2 .

Під час перебування на вказаній території при виконанні працівниками службових обов`язків, громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, не виконуючи законні вимоги поліцейського, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс один удар лівою рукою в область голови праворуч лейтенанту поліції ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що останній являється працівником правоохоронного органу та здійснює виконання службових обов`язків.

У результаті таких дій, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження у вигляді: синця правої вушної раковини,

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, - визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що обставини скоєного ним протиправного діяння у обвинувальному акті викладені вірно. Надав покази про те, що 30.06.2025 він перебував у стані алкогольного сп`яніння і у нього відбулася сварка з батьком, оскільки він на той час вважав, що батько вкрав у нього грошові кошти. У зв`язку з цими подіями ним було викликано поліцію. Коли приїхав наряд поліції, то поліцейські діючи правомірно та професійно намагалися припинити конфлікт між ним та його батьком. Однак, перебуваючи у збудженому нервовому стані, викликаному сваркою з батьком, він завдав один удар лівою рукою в область голови одного з поліцейських, який намагався його заспокоїти.

Також повідомив, що наразі він у повній мірі розуміє протиправність своїх дій. Запевнив суд, що у майбутньому ніколи не вчинить подібного. Повідомив, що він не намагався зустрітися з потерпілим, але думав, що потерпілий прийде до суду і у нього буде можливість попросити у нього вибачення. Перед судом та іншими учасниками кримінального провадження попросив вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою у якій просив розглядати справу за його відсутності та залишив вирішення справи на розсуд суду. Цивільний позов у межах кримінального провадження потерпілий не пред`являв.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, учасники судового провадження фактичні обставини справи не оспорювали, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, що свідчить про правильне розуміння ними змісту цих обставин, - суд, провівши судовий розгляд стосовно обвинуваченого у межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши докази у справі в узгодженому зі сторонами об`ємі, - дійшов висновків про таке.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, окрім отриманих у судовому засіданні показань самого обвинуваченого, також підтверджується дослідженими судом процесуальними джерелами доказів, які містять фактичні дані про кримінальне правопорушення, а саме:

- висновком експерта № 85, за даними якого за наслідками проведеної судово-медичної експертизи експерт дійшов висновків про таке:

1) при судово-медичному дослідженні ОСОБА_6 , 2004 року народження, виявлено наступні тілесні ушкодження: синець правої вушної раковини;

2) згідно правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, наказ МОЗ № 6 від 17.01.1995, пункту 2.3.5 вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Веказані тілесні ушкодження мають загальні ознаки дії тупих предметів (предмету) та могли виникнути в терміни, що вказані в постанові;

3) враховуючи локалізацію зазначеного тілесного ушкодження дані тілесні ушкодження не могли виникнути внаслідок падіння з висоти власного зросту (а.к.п. 111).

Зазначений, досліджений судом доказ є належним та допустимим, оскільки отриманий органом досудового розслідування у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Фактичні дані, які він містить повністю узгоджуються з встановленими у ході судового розгляду фактичним обставинам справи.

Оцінивши показання обвинуваченого, надані ним під час судового розгляду, суд констатує, що вони є послідовними та відповідають встановленим у ході судового розгляду фактичним обставинам справи і у повній мірі узгоджуються з фактичними даними, що містяться у вищезазначеному джерелі доказу, який визнано судом належним і допустимим, а отже такі показання є достовірними.

Надаючи оцінку зазначеному вище доказу, який визнаний судом належним і допустимим, з отриманими у ході судового розгляду показами обвинуваченого, які визнані судом достовірними, суд констатує їх повну узгодженість і достатність для встановлення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 .

За таких, встановлених обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, при встановлених судом обставинах, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином; особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має осіб на утриманні, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не перебував на час вчинення кримінального правопорушення на обліку в органах пробації, є таким, що у силу положень ст. 89 КК України не має судимості. Також судом враховується, що ОСОБА_3 є внутрішньо-переміщеною особою (а.к.п. 139) та наразі перебуває на стадії отримання висновку військово-лікарської комісії.

Щире каяття ОСОБА_3 суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання.

Вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння суд на підставі ст. 67 КК України визнає обставиною, яка обтяжує його покарання.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено, оскільки під час судового розгляду не встановлено обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинувачуваного, інформацію, що його характеризує, обставини, що пом`якшує покарання та наявність обставини, що його обтяжує, - суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк, який відповідно до санкції вказаної частини зазначеної статті є наближеним до середнього.

Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, враховуючи, що вчинене ОСОБА_3 діяння є нетяжким злочином, його щире розкаяння у скоєному, зважаючи на особисті характеризуючи дані останнього, - суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбуття ним покарання, на підставі чого та з урахуванням положень ст. 75 КК України ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк, який враховуючи положення ч. 4 зазначеної статті є середнім, поклавши на останнього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України. І таке рішення суду ґрунтується на тому, що звільнення від відбування покарання з випробуванням є важливою складовою прогресивної системи покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас поліпшувати правове становище засудженого не зменшуючи при цьому обсяг та характер виховного впливу на нього.

Раніше обраний запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту, враховуючи, що суд дійшов висновку про звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, - слід скасувати.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_3 слід зарахувати строк його затримання та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме:

- з дня затримання (а.к.п. 17-20) - 30.06.2025 по день обрання ухвалою від 21.08.2025 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із звільненням ОСОБА_3 з-під варти у залі суду (а.с. 38-41), - тобто по 21.08.2025 включно.

Крім того, на підставі ч. 7 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_3 слід зарахувати час застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, а саме:

- з наступного дня після постановлення ухвали від 21.08.2025 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та звільнення підозрюваного з-під варти у залі суду (а.с. 38-41) - з 22.08.2025 до дня ухвалення вироку - тобто по 30.09.2025 включно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Документально підтвердженні процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 369-376 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту - скасувати.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання, строк його затримання та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах даного кримінального провадження з 30.06.2025 по 21.08.2025 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_3 у строк покарання строк застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у межах даного кримінального провадження з 22.08.2025 по 30.09.2025 включно, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- копії записів з камер нагрудного відеореєстратора за 30.06.2025, на двох оптичних DVD-R дисках, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження № 0000207, - після набрання вироком законної сили залишити у матеріалах кримінального провадження;

- рапорт, матеріали ЄО зареєстровані в ITC ІПНП за № 6173 на 1 арк.; копія протоколу про адміністративне затримання серія ВАД № 268561 на 1 арк.; копія протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 268562 на 1 арк.; протокол АПЗ18 № 052278 про адміністративне затримання за ст. 261 КУпАП на 1 арк.; копія постанови ЕГА №1809486 по справі про адміністративне правопорушення на 1 арк.; копія постанови ЕГА №1809363 по справі про адміністративне правопорушення на 1 арк.; копія пояснення гр. ОСОБА_8 на 1 арк., копія заяви ОСОБА_8 на 1 арк., які зберігаються у матеріалах кримінального провадження № 0000207, - після набрання вироком законної сили залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1