Справа № 206/2598/25
Провадження № 1-кс/206/1294/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року в залі суду в м. Дніпро слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 27.04.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001122 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра від старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 надійшло вищезазначене клопотання.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 26.04.2015 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в районі Центру зайнятості населення за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна б. 117, побачили шістьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2001 р.н., ОСОБА_8 , 2000 р.н., ОСОБА_9 , 2001 р.н., ОСОБА_10 , 2002 р.н., ОСОБА_11 , 2001 р.н. та ОСОБА_12 , 2001 р.н., які знаходились в недобудованому приміщенні, розташованому по вул. Вілєсова м. Сєвєродонецьк, в районі Центру зайнятості населення.

В цей момент у ОСОБА_6 та його співмешканки ОСОБА_5 виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи який, за попередньою змовою між собою, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 увійшли до недобудованої будівлі, підійшли до вищевказаних неповнолітніх дітей. Далі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір, повторно, з метою залякування, представившись неповнолітнім особам працівниками міліції, наказали їм вишикуватись вздовж стіни. В цей момент неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запропонувала ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пред`явити свої службові посвідчення, які б підтверджували факт того що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 дійсно є співробітниками правоохоронних органів. На це ОСОБА_6 , з метою залякування неповнолітніх, підійшов до ОСОБА_13 , взяв її своєю рукою ззаду за голову, та з силою вдарив об стіну, наказавши мовчати і не ворушитись, спричинивши фізичний біль дівчині. Від дій ОСОБА_6 , ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: забій, крововилив, садно в області лобу зліва. Продовжуючи свій протиправний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 почали обшукувати неповнолітніх ОСОБА_7 , 2001 р.н., ОСОБА_8 , 2000 р.н., ОСОБА_9 , 2001 р.н., ОСОБА_10 , 2002 р.н., ОСОБА_11 , 2001 р.н. та ОСОБА_12 , 2001 р.н., дістаючи з їх кишень всі речі, викладаючи їх на підвіконня. В процесі обшуку ОСОБА_6 два рази кулаком своєї правої руки наніс малолітньому потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , два удари в область спини зліва від чого останній відчув фізичний біль.

Після того, як ОСОБА_6 та ОСОБА_5 закінчили обшук дітей, ОСОБА_6 наказав малолітнім ОСОБА_7 та ОСОБА_13 дістати всі свої цінні речі, які перебували в їх рюкзаках та покласти речі на підвіконня. ОСОБА_7 та ОСОБА_13 вимушені були виконати наказ ОСОБА_6 , тому що боялись останнього, дістали з рюкзаків та поклали на підвіконня всі свої цінні речі.

Далі ОСОБА_6 наказав ОСОБА_7 та ОСОБА_13 перекласти до рюкзака, який належить ОСОБА_7 речі усіх малолітніх, що знаходились на підвіконні.

Після чого вказаний рюкзак з майном дітей взяла до рук ОСОБА_5 , яка підтримувала протиправні дії ОСОБА_6 та своєю присутністю подавляла волю потерпілих дітей протистояти незаконним вимогам.

ОСОБА_6 в цей момент продовжуючи спільний протиправний намір, з метою залякування та недопущення розголосу вчинення відносно дітей кримінального правопорушення, під надуманим приводом видати наркотичні речовини, підізвав до себе малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , яким завдав по одному удару кулаком своєю правої руки в область грудної клітини, спричинивши ОСОБА_10 фізичний біль, а ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: забій м`яких тканин в області грудної клітини зліва.

Далі ОСОБА_6 наказав малолітнім покинути приміщення вказаної будівлі, погрожуючи відібрати велосипеди, що їм належать.

Таким чином ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 відкрито, із застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, заволоділи:

1. Речами, що належать малолітньому ОСОБА_7 , а саме: - рюкзаком чорного кольору та розкладним ножем Швейцарського виробництва, які не мають матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_7 ; - мобільним телефоном торгівельної марки Samsung модель D 820, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 63/7 від 30.04.2015 року станом на момент скоєння кримінального правопорушення, за умови вільного ціноутворення на території України, може складати 97 гривень; - мобільним телефоном торгівельної марки Samsung модель S 5233, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 63/7 від 30.04.2015 року станом на момент скоєння кримінального правопорушення, за умови вільного ціноутворення на території України, може складати 515 гривень; - портативною колонкою торгівельної марки «Mini spiker»; - портативною колонкою торгівельної марки«Music Angel»; - навушниками торгівельної марки «Monster beats».

Таким чином своїми протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спричинили майнову шкоду малолітньому потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 612 гривен.

2. Речами, що належать малолітній ОСОБА_8 , а саме: - мобільним телефоном торгівельної марки «Нокіа», який належить ОСОБА_13 , що не має для останньої матеріальної цінності - мобільним телефоном торгівельної марки «FLY» модель IQ 4410, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 63/7 від 30.04.2015 року станом на момент скоєння кримінального правопорушення, за умови вільного ціноутворення на території України, може складати 1556 гривень; Таким чином своїми протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спричинили майнову шкоду малолітній потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 1556 гривен. 3. Речами, що належать малолітньому ОСОБА_9 , а саме: - мобільним телефоном торгівельної марки «Lenovo» модель A316i, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 63/7 від 30.04.2015 року станом на момент скоєння кримінального правопорушення, за умови вільного ціноутворення на території України, може складати 1016 гривень;

Таким чином своїми протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спричинили майнову шкоду малолітньому потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 1016 гривен.

Викраденим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розпорядились за власним розсудом.

15.05.2015 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України.

19.05.2015 слідчим, відповідно до ст. 281 КПК України через те, що підозрювана ОСОБА_5 переховується від органу досудового слідства, місцезнаходження останньої не встановлено, її оголошено в розшук, а досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Також слід зазначити, що в даному кримінальному провадженні слідчим суддею Сєвєродонецького міського суду Луганської області неодноразово надавався дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

19.05.2025 ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпра надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 , з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який 19.11.2025 втратив законну силу.

Проведеними розшуковими заходами місцезнаходження ОСОБА_5 на території підконтрольній державній владі України на теперішній час не встановлено, а отже остання продовжує переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин і дотепер.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 ; протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_14 ; протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_15 ; висновком експерта №63/7 від 30.04.2015; заявами ОСОБА_5 про добровільну видачу; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; заявою ОСОБА_16 про добровільну видачу.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в учиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, та який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробі переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просить суд надати дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування стосовно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі з обставин викладених у ньому.

Слідчий суддя встановив, що 26.04.2015 р. приблизно о 16.30 год. на вул. Гагаріна в районі центру зайнятості населення м. Сєвєродонецька, невідомі особи відкрито заволоділи майном у неповнолітнього ОСОБА_7 , 2001 р.н., чим заподіяли матеріальні збитки його батькам. Досудове розслідування за вищезазначеним фактом здійснюється Головним управлінням Національної поліції в Луганській області. Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2015 року за №0001122 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 186 КК України.

Також судом оглянуто копії протоколів допиту неповнолітніх потерпілих від 29 квітня 2015 року та малолітнього потерпілого від 12 травня 2015 року; копію протоколу допиту свідка від 14 травня 2015 року; копію повідомлення про підозру від 15 травня 2015 року; постанови про оголошення підозрюваного у розшук та зупинення досудового розслідування від 19 травня 2015 року, висновку експерта №63/7 від 0.04.2015 року, ухвали слідчого судді Самарського районного суду міста Дніпра від 19 травня 2025 року та інші матеріали.

Згідно довідки Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» від 15.05.2015, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно повідомлення працівників УКР ГУНП в Луганській області відомості щодо реєстрації ОСОБА_5 як внутрішньо переміщеної особи відсутні, також згідно з відомостями інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, які перетинають державний кордон «Аркан» відсутні відомості щодо перетину державного кордону України ОСОБА_5 у період з 08.11.2017 по теперішній час.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в учиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, та який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Про існування ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, свідчать такі обставини як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; обізнаність підозрюваної про здійснення досудового розслідування за фактом вчиненого нею кримінального правопорушення проти власності та як наслідок залишення постійного місця мешкання. Ці факти переконливо свідчать про те, що підозрювана усвідомлювала злочинний характер власних дій, передбачала можливість настання відповідних кримінально-правових наслідків і покинула місце проживання насамперед з метою їх уникнення, що загалом підтверджує її бажання переховуватися від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На теперішній час, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрювана у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, продовжує переховуватися від органу слідства та суду, що свідчить про неможливість запобігання вказаному вище ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі.

Дослідивши подані матеріали, приходжу до висновку про необхідність задовольнити клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

У відповідності до ч. 1 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;

2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;

3) відкликання ухвали прокурором (ч. 1 ст. 190 КПК України).

Статтею 191 КПК України передбачено, що затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Врахувавши дійсні обставини справи, що підозрювана ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання підозрюваної з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Вважаю за доцільне встановити термін дії даної ухвали на строк шість місяців.

Також суд на виконання вимог ч. 2 ст. 190 КПК України зазначає контактні дані старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 : 49115, м. Дніпро, вул. Гайова, 78, контактний телефон НОМЕР_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 188-190, 307, 309, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 27.04.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001122 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування стосовно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дана ухвала про дозвіл на затримання втрачає законну силу 25 травня 2026 року.

Ухвала слідчого судді про надання дозволу на затримання оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1