Номер провадження: 11-сс/813/1937/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.09.2025 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, вірменина, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження № 0001528 від 14.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2КК України,

установив

Зміст оскарженого судового рішення

Старший детектив Підрозділу ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу та просив застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання та змінено підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 22 жовтня 2025 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційна скарга мотивована доводами про неповноту судового розгляду, оскільки слідчим суддею не в повній мірі враховано наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Водночас, прокурор наголошує, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе гарантовано запобігти наявним ризикам, для досягнення завдання кримінального провадження, а саме забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, змінити підозрюваному запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість допуску до апеляційного розгляду апеляційної скарги прокурора на ухвалу слідчого судді про зміну застосованого стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Дійсно, приписами ст. 309 КПК України не передбачена можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про зміну застосованого стосовно підозрюваної особи запобіжного заходу, постановленої за результатами розгляду клопотання в порядку ст. 201 КПК України.

Разом з тим, ст. 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

При вирішенні питання щодо допуску апеляційної скарги прокурора до розгляду, апеляційний суд керується правовою позицію, викладеною в постанові ККС ВС від 17.05.2021 року у справі №335/9520/19 (провадження №512755 км 20), в якій зазначено, що сторони кримінального провадження мають право оскаржувати в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про зміну підозрюваному обраного запобіжного заходу у випадку, якщо застосування такого запобіжного заходу або відмова в його застосуванні підлягають апеляційному оскарженню відповідно до ч. 1 ст. 309 КПК України.

Окрім цього, в постанові ККС ВС від 28.03.2019 року у справі №286/1695/18 (провадження №51-7345км18) судом касаційної інстанції сформовано правовий висновок, відповідно до якого поняття «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й випадки зміни запобіжного заходу на більш м`який або навпаки, що фактично являє собою обрання іншого запобіжного заходу, а тому ухвала слідчого судді про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на заставу, може бути предметом оскарження і перегляду в суді апеляційної інстанції.

В свою чергу, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз оскаржуваної ухвали свідчить про те, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону не дотримався з огляду на таке.

Положеннями ч.ч. 1 та 2 ст. 200 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 КПК України, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Системний аналіз викладених вище положень кримінального процесуального законодавства дає підстави дійти висновку про те, що розгляд клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу здійснюється за правилами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Так, на підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що 22.08.2025 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 203-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.09.2025, було задоволено клопотання детектива та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень (справа №947/31125/25, провадження №1-кс/947/12926/25).

В подальшому, 17.09.2025 детективом за погодженням із прокурором до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було подано клопотання в порядку ст. 200 КПК України про зміну застосованого стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивоване тим, що після застосування стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді застави, ОСОБА_7 кошти на відповідний рахунок не внесені та ухвалу суду не виконано, що є достатньою підставою для застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (т. 1, а.с. 1-11).

Як вбачається з матеріалів долучених до клопотання 22.08.2025 року у кримінальному провадженні №0001528 від 14.12.2023 року, ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2 КК України, а саме, в організації та проведенні азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, прийшов до висновку, що факти та відомості, які були озвучені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, щодо якого йому повідомлено про підозру.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що ніким не оскаржується, а тому не перевіряється апеляційним судом.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених детективом ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На переконання апеляційного суду, органом досудового розслідування в зазначеному кримінальному провадженні доведено існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_7 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2 КК України, пов`язаного із сферою організації та проведення незаконних азартних ігор;

- наявним є ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливого впливу підозрюваним ОСОБА_7 на інших підозрюваних та свідків в рамках кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності за імовірно вчинений злочин, з огляду на те, що йому відомі анкетні дані таких осіб, а відповідно до передбаченої КПК процедури показання осіб отримуються спочатку на стадії досудового розслідування, шляхом їх допиту слідчим чи прокурором та згодом після направлення обвинувального акта до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23,224,352 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України;

- вдатись до спроб перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України оскільки, досудове розслідування продовжується, проводяться необхідні слідчі дії для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення;

- наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що інкримінований йому злочин вчинено з корисливих спонукань з метою незаконного збагачення, а тому, останній, будучи офіційно ніде не працевлаштованим, тобто не маючи законних джерел доходу, може вчинити інше корисливе кримінальне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів не може погодитись із висновком слідчого судді про те, що незастосування до підозрюваного запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою зможе запобігти реалізації ОСОБА_7 встановлених ризиків.

Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 підозри, необхідність завершення досудового розслідування на час розгляду клопотання слідчим суддею, а також існування ризиків, а саме те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у разі доведеності його вини у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, ризику незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, а також ризику перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином чи ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, виправдовує необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. У свою чергу, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак колегія суддів приймає доводи сторони обвинувачення щодо неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність у цьому випадку застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вищенаведені обставини у сукупності свідчать про неможливість усунення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, встановлених щодо ОСОБА_7 , у менш обтяжливий спосіб.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання та соціальних зв`язків, водночас зауважує, що у світлі інкримінованих обставин справи, зазначене не є настільки переконливими обставинами, що могли б знизити встановлені ризики до маловірогідних чи до їх виключення.

Так, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до абз. 2 ч.3 ст.183 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину встановлюється у розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, у відповідності до положень ст. 182 КПК України розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Проте поряд з цим особа повинна мати реальну здатність внести заставу відповідного розміру.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

У контексті справи «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Також, у рішенні ЄСПЛ у справі Punzelt v. Czech Republic від 25.04.2000 р. (заява № 31315/96, пункт 86) констатовано, що ані неодноразова відмова у звільненні під заставу заявника, ані в подальшому встановлена застава у розмірі 30 000 000 чеських крон, не були порушенням прав заявника, враховуючи масштаб його фінансових операцій.

При цьому, апеляційний суд враховує обставини вчиненого злочину, тривалість можливої протиправної діяльності, кількість осіб, залучених до неї, дані про особу підозрюваного та ризики, передбачені ст. 177 цього Кодексу та приходить до висновку, що застава, як альтернативний запобіжний захід, з огляду на тяжкість вчиненого злочину, який є корисливим злочином у сфері діяльності незаконних азартних ігор без відповідної ліцензії, саме в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, достатньою мірою зможе гарантувати належне виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

На переконання апеляційного суду саме такий розмір застави у сукупності з покладенням на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається детектив у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

В своєму клопотанні детектив просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, апеляційний суд вважає такі вимоги необґрунтованими, оскільки злочин в якому підозрюється ОСОБА_7 не відноситься до категорії злочинів за вчинення яких можливо не визначати розмір застави.

Та обставина, що підозрюваний раніше не сплатив розмір застави не є підставою її не визначати.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати із постановленням нової, якою клопотання детектива задовольнити частково, змінити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із можливістю внесення застави та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.09.2025 року, відносно ОСОБА_7 , підозрюваного в рамках кримінального провадження № 0001528 від 14.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого детектива Підрозділу ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_10 яке погоджено з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 , про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0001528 від 14.12.2023 року задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2КК України запобіжний захід у вигляді у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 22 жовтня 2025 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі - 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2025 року складає 908400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA1086720, код отримувача (ЄДРПОУ) - 42268321, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, з призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_7 , згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 09.10.2025 року по справі № 947/31125/25 (судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 строком до 22.10.2025, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин кримінального правопорушення визначеними слідчим, слідчим суддею чи судом;

- здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст.182 ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у виді тримання під вартою становить до 22.10.2025 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4