ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

під головуванням судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316 від 27 липня 2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тишиця, Березнівського району, Рівненської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

встановив:

ОСОБА_3 , діючи із злочинною недбалістю, 27 липня 2025 року, приблизно о 20 годині 40 хвилин, у світлу пору доби, керуючи автомобілем марки «BMW 320D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 103….117 км/год, що перевищує допустиму для даної ділянки дороги, рухаючись правою смугою руху проїзної частини вулиці Василя Червонія у місті Рівне, зі сторони вулиці Грушевського у напрямку вулиці Міцкевича, напроти будинку № 21 вищевказаної вулиці, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, неправильно її оцінив, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 та дорожньою розміткою 1.14.1, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід, не зменшив швидкість, не зупинився, щоб дати їй дорогу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху даного транспортного засобу нерегульованим пішохідним переходом.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих травм померла під час надання медичної допомоги, а транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Порушення водієм, ОСОБА_3 , вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху, що вимагає у населених пунктах рух транспортних засобів із швидкістю не більше 50 км/год, перебуває причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст.286 КК України визнав повністю та показав, що 27 липня 2025 року він близько 21 години, керуючи автомобілем марки «BMW 320D», рухаючись зі швидкістю, що перевищує допустиму для даної ділянки дороги, рухаючись правою смугою руху проїзної частини вулиці Василя Червонія у місті Рівне, зі сторони вулиці Грушевського у напрямку вулиці Міцкевича, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху даного транспортного засобу нерегульованим пішохідним переходом.

У скоєному щиро розкаюється, просить не позбавляти його волі.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що загибла ОСОБА_7 була її дочкою. 27 липня 2025 року у вечірню пору доби, коли її дочка перетинала проїздну частину по нерегульованому пішоходному переходу, на неї, керуючи автомобілем , допустив наїзд обвинувачений ОСОБА_3 , внаслідок чого її дочка загинула. Претензій на даний час матеріального чи морального характеру вона до обвинуваченого не має, просить не позбавляти його волі, так як він є особою молодого віку, але просить застосувати до нього позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ні ким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, та дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 , як і орган досудового слідства за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, приходить до переконання, що під час судового розгляду, поза розумним сумнівом, знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_3 порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не був судимий, характеризується позитивно, на ОСОБА_8 обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Дослідженням характеризуючих документів встановлено що обвинувачений ОСОБА_3 , маючи право керувати транспортними засобами менше двох років, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а саме за перевищення швидкості та вчинення дорожньо-транспортної пригоди, належних висновків для себе не зробив і вкотре допустив порушення правил дорожнього руху. Обвинувачений на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, надану характеристику з місця роботи не можна вважати як належну у зв`язку із тим, що не надано будь-яких офіційних відомостей про працевлаштування обвинуваченого. Формальні дані, що позитивно характеризують особу обвинуваченого не зменшують його суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення. В результаті порушення обвинуваченим ПДР спричинені тяжкі наслідки у виголяді смерті потерпілої. Обвинувачений неодружений, на утримані дітей та непрацездатних осіб, які потребують догляду - немає.

Обвинувачений, керуючи автомобілем, тобто керуючи джерелом підвищеної небезпеки, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, перевищивши швидкість руху більше ніж у двічі, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню ситуацію та не вжив необхідних заходів. У результаті його дій, на нерегульованому пішохідному переході, чітко позначеному розміткою та відповідними знаками, стався наїзд на пішохода. Злочин передбачений ст. 286 КК України, є злочином публічного обвинувачення і законодавцем віднесено до злочинів проти безпеки руху, тому думка потерпілої щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання сама по собі не є вирішальною в цьому питанні та не має визначального значення.

Враховуючи вищенаведені норми діючого законодавства та з метою запобігання вчиненню ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень, суд вважає за не можливе застосувати при призначенні покарання обвинуваченому іспитовий строк та за необхідне призначити покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства, а також із позбавленням права керування транспортними засобами .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати .

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 16045 (шістнадцять тисяч сорок п`ять гривень 20 копійок витрат на залучення експерта.

Скасувати арешт накладений ухвалою Рівненського міського суду від 29 липня 2025 року на автомобіль марки BMW 320D реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: вул. Барона Штейнгеля, 90 с. Городок Рівненського району Рівненської області та повернути ОСОБА_3 .

Речові докази, а саме: карту пам`яті W brand 32 GB micro SD з відеозаписами обставин ДТП зберігати при матеріалах кримінального провадження;

пару взуття (тапочок) пішохода ОСОБА_7 , що зберігається в камері схову СУ ГУНП в Рівненській області знищити.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Прокурору та обвинуваченому копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1