Справа № 305/1225/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

02.12.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Рахівського районного суду від 07 липня 2025 року, у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Рахівського районного суду від 07 липня 2025 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_6 частково приєднано покарання за вироком Рахівського районного суду від 14 травня 2025 року та остаточно призначено покарання за ч. 2 ст. 289 КК України - 6 (шість) років і 10 (десять) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишено тримання під вартою.

Ухвалено рахувати ОСОБА_6 термін відбуття покарання за даним вироком з 14 травня 2025 року.

Процесуальні витрати в сумі 1 193 грн. 85 коп. та 2 228 грн. 50 коп. за залучення експерта стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави.

Вироком ухвалено речові докази - мотоцикл марки «MUSSTANG» номер рами НОМЕР_1 , залишити потерпілому ОСОБА_8 , а слід взуття, рюкзак чорно-зеленого кольору - по вступу вироку в законну силу знищити.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

15 лютого 2024 року близько 22 год. 30 хв. у АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_6 , будучи раніше судимим вироком Рахівського районного суду від 09.05.2022 за ч.3 ст.185 КК України, на шлях виправлення не став, та вчинив новий, умисний, корисливий злочин, під час дії на території України правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, (який у подальшому неодноразово продовжувався), умисно, таємно, з корисливих мотивів, та з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом злому навісного замка, незаконно проник до гаражного приміщення де знаходився мотоцикл марки «MUSSTANG», чорно-червоного кольору, належний ОСОБА_8 , та заволодів ним. Виштовхавши мотоцикл з гаража пройшовши певний відрізок дороги завівши двигун поїхав ним у сторону с. Видричка, де залишив на території дворогосподарства АДРЕСА_2 , звідки у подальшому був вилучений працівниками поліції.

Не погоджуючись з вироком перший заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій не оспорюючи фактичні обставини та кваліфікацію дій вказує на незаконність рішення через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, призначаючи ОСОБА_6 покарання, місцевий суд неправильно застосував ст. 71 КК України. В обґрунтування доводів прокурор зазначив, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за сукупністю злочинів, за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті. Згідно вироку Рахівського районного суду від 14.05.2025, ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України на 6 років та 6 місяців позбавлення волі. Кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_6 засуджений даним вироком Рахівського районного суду від 07.07.2025, вчинено 15.02.2024, тобто до постановлення попереднього вироку від 14.05.2025. Прокурор вважає, що враховуючи ці обставини, при призначенні покарання ОСОБА_6 за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, суд першої інстанції мав керуватись ч. 4 ст. 70 КК України, а не ст. 71 КК України. На його думку ці обставини свідчать про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому остаточного покарання. Просить змінити вирок. Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за цим вироком та вироком Рахівського районного суду від 14.05.2025, визначити остаточно покарання ОСОБА_6 у виді 6 років 10 місяців позбавлення волі. У строк покарання остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Рахівського районного суду від 14.05.2025. В решті вирок залишити без змін.

Кримінальне провадження розглядається за відсутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 , неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. З матеріалів провадження слідує, що: повідомлення про час та місце розгляду кримінального провадження адвокату надіслано відповідно до вимог законодавства; даних про поважність причин неявки та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший термін від останнього не надходило; прокурор ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 не заперечували щодо розгляду апеляційної скарги без участі адвоката; відповідно до ст. 28 КПК України кримінальне провадження повинно бути розглянуте і процесуальні рішення повинні бути прийняті у розумні строки.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора ОСОБА_5 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час, згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за сукупністю злочинів, за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті.

Вказаних вимог Закону суд першої інстанції дотримався не в повному обсязі.

Твердження апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування положень ст. 71 КК України колегія суддів вважає обґрунтованими.

Разом з тим, прокурор не наводить передбачених ч. 1 ст. 420 КПК України підстав для скасування вироку в частині призначеного покарання і ухвалення нового вироку, а також не оспорює вирок в частині визнання ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні.

Питання про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність не погіршує становища обвинуваченого і може бути вирішене шляхом зміни вироку.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що вироком Рахівського районного суду від 14.05.2025 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України на 6 років та 6 місяців позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення за яке ОСОБА_6 засуджений вироком Рахівського міськрайонного суду від 07.07.2025 року, вчинено 15.02.2024 року, тобто до постановлення попереднього вироку Рахівського районного суду від 14.05.2025 року.

Таким чином, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_6 покарання за даним вироком не вірно застосував ч. 1 ст. 71 КК України та залишив поза увагою вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому остаточного покарання.

Згідно з ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 408, 413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни вироку в частині призначеного покарання шляхом постановлення рішення про самостійне виконання вироку.

За цих обставин ,апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу скаргу першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Рахівського районного суду від 07 липня 2025 року, у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за цим вироком та вироком Рахівського районного суду від 14.05.2025, визначити остаточно покарання ОСОБА_6 у виді 6 років 10 місяців позбавлення волі.

У строк покарання остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Рахівського районного суду від 14.05.2025.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: