Єдиний унікальний № 946/2358/25
Провадження № 1-кп/946/356/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

22 жовтня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

провівши у місті Ізмаїлі Одеської області в залі суду відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 08.01.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ониськове Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, такого, що має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого матросом у ТОВ «ТСД Шипменеджмент», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 подав клопотання про зміну запобіжного заходу, посилаючись, зокрема на те, що з травня 2025 року йому тричі було продовжено судом запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 11.09.2025, коли він ще перебував у металевій клітці, де тримають обвинувачених, до нього у присутності конвоя підійшов представник потерпілого ОСОБА_8 , та намагався розмовляти з ним без його адвоката, схиляючи до зміни позиції в суді. Зазначає, що цього випадку не сталося б, якби він знаходився під іншим запобіжним заходом, без тримання під вартою, та міг самостійно разом із адвокатом покинути залу суду після закінчення судового засідання. До нього б тоді ніхто не зміг підійти, та він би сам мав можливість уникнути непотрібного йому спілкування. Посилаючись на те, що він перебуває під вартою виключно на підставі недоказаних припущень про те, що може впливати на інших осіб, на прикладі поведінки представника потерпілого, обвинувачений припускає, що це не остання така спроба незаконного впливу на нього зі сторони обвинувачення та інших осіб. З метою запобігання таким спробам незаконного впливу на нього, які можуть мати місце відносно нього зі сторони обвинувачення, просить змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 подав клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), а саме те, що на даний час є достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, переховуватиметься від суду, вчинить інше кримінальне правопорушення, здійснюватиме тиск на потерпілого та свідків. Прокурор зазначає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не зможуть забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просив задовольнити клопотання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу, посилаючись на те, що воно є обґрунтованим, та таким, що подане у встановленому порядку та з дотриманням строків. Крім того, захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, заперечив проти задоволення клопотання прокурора, та просив змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Прокурори ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , і просили його задовольнити. Клопотання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу просили залишити без розгляду на підставі ч. 5 ст. 201 КПК України, мотивуючи тим, що у ньому не зазначені будь-які нові обставини, які не розглядалися судом при вирішенні 01.10.2025 аналогічного клопотання обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, і просили суд відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зміну йому запобіжного заходу.

Представник цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «Еталон» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , клопотання прокурора ОСОБА_3 , заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.01.2025 стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який у подальшому неодноразово продовжувався, та строк дії якого спливає 07.11.2025.

Щодо клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 201 КПК України, суд зобов`язаний розглянути клопотання обвинуваченого згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися судом (ч. 5 ст. 201 КПК України).

Ухвалою суду від 01.10.2025 обвинуваченому ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.

Враховуючи, що розглядуване клопотання обвинуваченого подане раніше 30 днів з дня постановлення ухвали суду від 01.10.2025 про відмову у зміні запобіжного заходу, та стороною захисту не наведено нових обставин, які раніше не розглядалися, суд вважає, що клопотання слід залишити без розгляду.

Що стосується клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов такого висновку.

За змістом ч. 1 ст. 331, ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, під час судового розгляду суд має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставини, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Cлід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи у сукупності дані щодо особи обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, ОСОБА_5 може переховуватись від суду, а тому суд доходить висновку, що заявлений прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати.

Щодо актуальності ризику впливу на потерпілого та свідків, суд, враховуючи обставини цього кримінального провадження, стадію судового розгляду, а також те, що може виникнути необхідність у повторному допиті вказаних осіб, вважає, що ОСОБА_5 , з урахуванням тяжкості покарання, що йому загрожує, може застосувати спроби незаконно вплинути на цих осіб шляхом прохань або погроз з метою схилити надати неправдиві показання задля створення сприятливих для себе умов для уникнення відповідальності та покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Таким чином, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, хоч і в меншому обсязі, ніж раніше, але продовжує існувати.

Крім того, суд вважає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурором також доведений, оскільки ОСОБА_5 на даний час обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в результаті якого настала смерть дитини. Також суд бере до уваги, що ОСОБА_5 вже раніше притягувався до адміністративної відповідальності за порушення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати.

Суд переконаний, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З цього приводу суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, з огляду на суспільну небезпеку інкримінованого злочину, його наслідки та наявність ризиків, суд робить висновок про те, що на теперішній час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави є виправданим.

З урахуванням вканого вище, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 183, 199, 201, 331, 370-372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу залишити без розгляду.

2. Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

3. Продовжити застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів, до 21 грудня 2025 року.

4. Строк дії наявної ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою закінчується 21 грудня 2025 року.

5. Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

6. Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

7. Ухвала може в частині продовження строку тримання під вартою бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

8. Повний текст ухвали оголошений 24 жовтня 2025 року о 08:45.

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_1