Справа № 203/6288/25
Провадження № 1-кс/0203/3901/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпро) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, раніше не судимого, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, який перебуває на посаді курсанта 1 навчального взводу 4 навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

заявленого у кримінальному провадженні № 0004066, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2025 року старший слідчий в особливо важливих справах Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпро) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_6 звернувся до Центрального районного суду міста Дніпра з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовано тим, що солдат ОСОБА_4 11.07.2024 о 08.00 год. без поважних причин не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 з лікувального закладу, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, ввірених йому за посадою, був незаконно відсутній на військовій службі до 12 год. 05 хв. 03.09.2025, коли був затриманий.

Необхідність застосування до підозрюваного саме такого виду запобіжного заходу слідчий мотивував наявністю ризиків його переховування від органу досудового розслідування або суду, можливістю вчинення іншого кримінального правопорушення, а також впливу на свідків у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили. Підозрюваний зазначив, що підозра є частково обґрунтованою, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Захисник просив у задоволенні клопотання відмовити; зазначив, що у повідомленні про підозру хибно визначені істотні обставини кримінального правопорушення (час вчинення кримінального правопорушення), що свідчить про його невідповідність вимогам ст. 277 КПК України; слідством не було встановлено стан здоров`я підозрюваного, не досліджені відомості, які свідчать про ймовірність стану його неосудності або обмеженої осудності, у зв`язку з чим до органу досудового розслідування скеровано клопотання про призначення психологічної експертизи; ризики, на які посилається слідчий у клопотанні, є недоведеними.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що за вказаними вище обставинами 12.11.2024 відкрите кримінальне провадження № 0004066.

03.09.2025 ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

03.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статей 131, 132, 176, частини 2 статті 177, частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявності хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

З огляду на приписи приведених вище норм, а також практику Європейського суду з прав людини, беручи до уваги обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років, наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК (можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні), а також ураховуючи обставини, визначені статтею 178 КПК (відсутність хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою), суд доходить висновку про те, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 183 КПК.

Разом з тим, відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, передбаченого ст. 407 Кримінального кодексу України.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини діючого наразі в Україні воєнного стану, фактичні обставини вчинення інкримінованого військового злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , його вік та стан здоров`я, ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, слідчий суддя під час постановлення цієї ухвали не вбачає підстав для визначення розміру застави підозрюваному для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК. Крім того, стороною захисту у судовому засіданні зазначено, що у підозрюваного можливість сплачувати заставу відсутня.

Заперечення сторони захисту не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Так, на досудовому провадженні підозрюваний чи його захисник відповідно до пункту 10 частини 1 статті 303 КПК можуть оскаржити повідомлення слідчого, прокурора особі про підозру її у вчиненні злочину після спливу двох місяців з дня такого повідомлення, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Повідомлення про підозру на даний час не скасовано, до заперечень сторони захисту надано копію відповідної скарги слідчому судді, яка не розглянута. В будь-якому випадку подана скарга буде розглянута відповідним складом суду з урахуванням положень п. 10 ч.1 ст. 303 КПК в частині строків звернення з такою скаргою. На даному етапі підстави для відкладення розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, з урахуванням визначених КПК строків розгляду такого клопотання та того, що підозрюваний є затриманим, до розгляду такої скарги відсутні.

Керуючись статтями 176, 182, 183, 193, 194, 196, 369 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпро) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявленого у кримінальному провадженні № 0004066, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти Військової служби правопорядку строком на 58 (п`ятдесят вісім) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 01.11.2025 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Строк дії ухвали визначити до 01.11.2025 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 09.09.2025 року о 17 годині 40 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1