Справа № 752/7084/25
Провадження №: 1-кс/752/8517/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 від 05 грудня 2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

03 жовтня 2025 року прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 02 жовтня 2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 від 05 грудня 2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Києва та Київської області діє група осіб, яка розробила злочинний план, спрямований на вчинення низки злочинів майнового характеру. Зокрема, шляхом шахрайських дій у період дії воєнного стану вони заволодівають нерухомим майном потерпілих.

Проведеними слідчими заходами з`ясовано, що учасники групи пов`язані між собою родинними зв`язками та підтримують дружні стосунки, що сприяє їхній згуртованості. Кожен із них виконує покладені на нього завдання під час скоєння злочинів, що свідчить про попереднє планування протиправної діяльності. Крім того, встановлено, що всі учасники усвідомлювали протиправний характер своїх дій, їх високий ступінь суспільної небезпеки та необхідність чіткої координації й узгодженості дій значної кількості осіб.

До складу групи входять: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

З метою реалізації злочинного плану щодо заволодіння нерухомим майном потерпілих учасники групи залучили до своєї протиправної діяльності таких осіб: приватного нотаріуса ОСОБА_12 , приватного нотаріуса ОСОБА_13 та її помічника ОСОБА_14 , а також приватного нотаріуса ОСОБА_15 .

Згідно з матеріалами кримінального провадження встановлено, що у період з 15.05.2025 по 10.07.2025 вказана група осіб, діючи за попередньою змовою, у період дії воєнного стану, шляхом обману та використання завідомо підроблених документів, а також шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж ДП «НАІС» (Єдиних та Державних реєстрів Міністерства юстиції України), що призвело до підробки інформації та її витоку, заволоділа правом власності на такі об`єкти нерухомості:

- земельні ділянки з кадастровими номерами :01:019:0268, :01:019:0269, :01:019:0270;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 03.05.2024 ОСОБА_16 придбала земельну ділянку за кадастровим номером :01:019:5038 площею 0,16 га в с. Крюківщина Бучанського району Київської області.

Державним реєстратором за заявою ОСОБА_16 16.07.2024 вищевказана земельна ділянка поділена на 4 земельні ділянки площами:

1. :01:019:0270, площа (га): 0.0271;

2. :01:019:0268, площа (га): 0.0255;

3. :01:019:0267, площа (га): 0.0537;

4. :01:019:0269, площею(га): 0.0541;

На земельних ділянках за кадастровими номерами :01:019:0270, :01:019:0269, :01:019:0268, :01:019:0267 побудовано будинки типу «таунхауз», які не введено в експлуатацію та не зареєстровано в державному реєстрі нерухомості.

У зв`язку із виїздом за кордон ОСОБА_16 07.08.2024 подарувала земельні ділянки за кадастровими номерами :01:019:0270, :01:019:0268 - батьку ОСОБА_17 , 1, а земельні ділянки за кадастровим номером :01:019:0267, :01:019:0269- матері ОСОБА_18 .

Земельна ділянка за кадастровим номером :01:019:0267, яка належала ОСОБА_18 , 08.05.2025 продана останньою ОСОБА_19 .

Також, 26.03.2025 ОСОБА_18 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим :01:019:0269 з ОСОБА_20 (Покупець). Але на момент підписання договору покупцем було передано лише половину вартості земельної ділянки. Згідно п. 7 договору державна реєстрація переходу права власності на земельну ділянку мала бути здійснена після повної оплати вартості ділянки за договором.

Приблизно в липні 2025 року подружжю ОСОБА_21 стало відомо, що належні їм 3 земельні ділянки та квартира без їх відому та волі переоформлено на третіх осіб.

Згідно відомостей ЄДРРПНМ:

- на підставі заяви ОСОБА_7 , який на підставі завідомо підробленої довіреності від 18.12.2021, посвідченої нібито приватним нотаріусом Маріупольського РНО Донецької області ОСОБА_22 , діє від імені ОСОБА_17 , посвідченої приватним нотаріусом Фастівського РНО Київської області ОСОБА_12 19.05.2025, державний реєстратор об`єднує земельні ділянки :01:019:0270, :01:019:0268, які належать ОСОБА_17 із присвоєнням єдиного номера: :01:019:0287;

- 24.05.2025 ОСОБА_7 , який на підставі завідомо підробленої довіреності від 18.12.2021, посвідченої нібито приватним нотаріусом Маріупольського РНО Донецької області ОСОБА_22 , діє від імені ОСОБА_17 , без волі та погодження останнього продає об`єднану земельну ділянку за кадастровим номером :01:019:0287 ОСОБА_10 . Даний договір посвідчує приватний нотаріус Фастівського РНО Київської області ОСОБА_12 ;

- 03.06.2025 ОСОБА_6 , який на підставі довіреності від 24.05.2025, посвідченої приватним нотаріусом Фастівського РНО Київської області ОСОБА_12 , діє від імені ОСОБА_10 , продає земельну ділянку :01:019:0287 ОСОБА_8 . Даний договір посвідчує приватний нотаріус Фастівського РНО Київської області ОСОБА_12 ;

- 12.06.2025 ОСОБА_6 укладає з ОСОБА_8 договір іпотеки на суму 500 000 грн, предмет іпотеки - об`єднана земельна ділянка за кадастровим номером :01:019:0287. Даний договір іпотеки посвідчує приватний нотаріус Фастівського РНО Київської області ОСОБА_12 ;

- на підставі заяви ОСОБА_8 від 12.06.2025, посвідченої приватним нотаріусом Фастівського РНО Київської області ОСОБА_12 , державний реєстратор 23.06.2025 ділить вищевказану земельну ділянку на 2 ділянки за кадастровими номерами: :01:019:0292, :01:019:0293.

- на підставі заяви ОСОБА_7 , який на підставі завідомо підробленої довіреності від 18.12.2021, посвідченої нібито приватним нотаріусом Маріупольського РНО Донецької області ОСОБА_22 , діє від імені ОСОБА_23 , посвідченої приватним нотаріусом Фастівського РНО Київської області ОСОБА_12 15.05.2025, державний реєстратор 23.05.2025 поділяє земельну ділянку :01:019:0269, яка належать ОСОБА_23 , на 2 ділянки за кадастровими номерами: :01:019:0288, :01:019:0289;

- 24.05.2025 ОСОБА_7 , який на підставі завідомо підробленої довіреності від 18.12.2021, посвідченої нібито приватним нотаріусом Маріупольського РНО Донецької області ОСОБА_22 , діє від імені ОСОБА_23 , без волі та погодження останньої продає земельні ділянки за кадастровими номерами: :01:019:0288, :01:019:0289 ОСОБА_10 . Даний договір посвідчує приватний нотаріус Фастівського РНО Київської області ОСОБА_12 ;

- на підставі заяви ОСОБА_10 від 24.05.2025, посвідченої приватним нотаріусом Фастівського РНО Київської області ОСОБА_12 , державний реєстратор 29.05.2025 об`єднує земельні ділянки :01:019:0288, :01:019:0289, із присвоєнням єдиного номера: :01:019:0290;

- 03.06.2025 ОСОБА_6 , який на підставі довіреності від 24.05.2025, посвідченої приватним нотаріусом Фастівського РНО Київської області ОСОБА_12 , діє від імені ОСОБА_10 , продає земельну ділянку :01:019:0290 ОСОБА_9 . Даний договір посвідчує приватний нотаріус Фастівського РНО Київської області ОСОБА_12 ;

- 12.06.2025 ОСОБА_6 укладає з ОСОБА_9 договір іпотеки на суму 500 000 грн, предмет іпотеки - об`єднана земельна ділянка за кадастровим номером :01:019:0290. Даний договір іпотеки посвідчує приватний нотаріус Фастівського РНО Київської області ОСОБА_12 ;

Крім того, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлено, що ОСОБА_7 , діючи від імені ОСОБА_16 на підставі завідомо підробленої довіреності, нібито посвідченої приватним нотаріусом Бучанського РНО Київської області 09.09.2024, 10.07.2025 продав вищевказану квартиру громадянину України ОСОБА_11 . Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Фастівського РНО Київської області ОСОБА_12 .

Так, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського р-н суду м. Києва ОСОБА_1 02.10.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого слідчим виявлено та вилучено:

- ноутбук «Asus X515F», S/N: N6N0CX157719265 із зарядним пристроєм, записник з чорновими записами щодо сум коштів, договори купівлі-продажу земельних ділянок на 88 арк., поміщено до спеціального пакету WAR 1788669;

- мобільний телефон «Motorola Edge 40 Neo», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , поміщений до спеціального пакету RIC 2018519.

Відповідно до постанови старшого групи слідчих - слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_24 вилучене майно під час проведення обшуків 02.10.2025 в рамках кримінального провадження - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення можливості призначення експертних досліджень, унеможливлення пошкодження, зміни чи знищення речових доказів, а також для припинення та подальшого запобігання скоєнню злочинів аналогічним способом із використанням вищевказаних речових доказів прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити, зазначив, що майно, на яке він просить накласти арешт, визнане речовими доказами та на даний час існує необхідність накладення арешту на вказане майно.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання в частині накладення арешту на ноутбук та договори купівлі продажу земельних ділянок на 88 арк., в іншій частині клопотання не заперечувала.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Заслухавши думку прокурора, адвоката, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18 березня 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_24 від 02 жовтня 2025 року майно, вилучене 02.10.2025 року під час проведення обшуку за за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000596 від 05 грудня 2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 358 КК України.

Відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільця майна.

На думку слідчого судді, прокурором доведено відповідність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, критеріям речового доказу та можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення та його специфіку, вважає є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

В той же час, частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: договори купівлі-продажу земельних ділянок на 88 арк., стороною кримінального провадження не надано належного обґрунтування необхідності такого арешту, співмірності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, а доводи викладені в клопотанні не дають підстави встановити наявність ризиків, встановлених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Крім того, в судовому засіданні прокурором не наведено конкретний перелік і зміст договорів купівлі-продажу земельних ділянок, які були вилучені, в клопотанні зазначено лише загальну кількість аркушів, що унеможливлює встановити чи мають зазначені 88 аркушів взагалі відношення до зазначеного кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 02 жовтня 2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, розпорядження, відчуження, а саме:

- ноутбук «Asus X515F», S/N: N6N0CX157719265 із зарядним пристроєм,

- записник з чорновими записами щодо сум коштів,

- мобільний телефон «Motorola Edge 40 Neo», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1