Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/1762/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2025 року м. Одеса

Пересипського районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченої та її захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , під час розгляду у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінального провадження із звинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.111-2, ч.1 ст.436-2, та ч.1 ст.161 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 обвинувачують: в умисних діях, спрямованих на допомогу державі - агресору (пособництву), збройним формуванням, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави - агресора та її в збройним формуванням; у висловлюваннях, в яких міститься визнання правомірною збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочатої в 2014 році; а також у вчиненні умисних дій, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі, за ідеологічною ознакою.

Прокурором подано клопотання про застосування стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без альтернативи визначення застави, обґрунтоване причетністю обвинуваченої до вчинених діянь, а також продовження існування ризиків переховування від суду, продовження злочинної діяльності, знищення, схову або спотворення будь-якої речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на свідків в цьому ж провадженні.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, заперечення сторони захисту, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до несудимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, обвинувачується, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років (ч.1 ст.111-2 КК України).

Обґрунтованість причетності ОСОБА_7 до вмінених їй діянь була перевірена слідчим суддею при первинному застосуванні запобіжного заходу, а також в цілому не оспорюється стороною захисту в чинному судовому засіданні.

Доводи прокурора про існування ризиків незаконного впливу на єдиного свідка (доньки обвинуваченої), а також знищення, схову або спотворення будь-якої речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є виключно припущеннями.

Водночас, незважаючи на перше притягнення до кримінальної відповідальності, наявність сім`ї та позитивної характеристики за місцем проживання, оцінюючи доводи слідчого та прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку обвинуваченою та виконання нею процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, суд з цим погоджується, виходячи з наступного.

ОСОБА_7 усвідомлює тяжкість вмінених діянь, суворість можливого покарання за їх вчинення. В справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Окрім того, у справі «W проти Швейцарії» ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний (обвинувачений) може ухилитись від слідства.

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення обвинуваченою території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу суду, обґрунтовує продовження існування ризику переховування обвинуваченої від суду.

Множинність інкримінованих обвинуваченій діянь аналогічної спрямованості надає суду підстави також вважати, що продовжує існувати і ризик продовження ОСОБА_7 злочинної діяльності.

Обвинувачена має ряд хронічних захворювань, деякі з яких були в стадії загострення. Проте, в умовах слідчого ізолятору ув`язненим особам забезпечується необхідна медична допомога відповідно до законодавства про охорону здоров`я, зокрема, положеннями наказу МЮ України №460/5 від 18 березня 2013 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу МЮ України та МОЗ України №239/5/104 від 10 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» встановлено, що керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

За встановлених обставин, враховуючи те, що ОСОБА_7 в умовах перебування під вартою в слідчому ізоляторі не позбавлена права на отримання кваліфікованої медичної допомоги, зазначена захисником обставина про незадовільний стан здоров`я не може слугувати достатньою підставою для висновку про необхідність застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Слідчий суддя також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , посягають на суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність, обороноздатність, а також державну та інформаційну безпеку держави, в період часу, коли продовжує тривати агресивна війна з боку російської федерації проти України.

З врахуванням викладеного клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Крім того, з урахуванням особи обвинуваченої, обставин вмінених їй злочинів, а також положень абзацу 8 ч.4 ст.183 КК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,193 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати стосовно обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.111-2, ч.1 ст.436-2, та ч.1 ст.161 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 17 грудня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Головуючий ОСОБА_1