КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7996/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2025 року, -

за участю:

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на повідомлення Старшого слідчого в особливо важливих справах 2-го відділу Управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_9 від 01.07.2022 року про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000629 від 13.07.2022 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2025 року, скасувати її та ухвалити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 на повідомлення про підозру задовольнити повністю.

Скасувати повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.07.2022, що підписане старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_11 та погоджене прокурором Офісу ГП ОСОБА_12 .

Зобов?язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні №000632 від 02.02.2015 вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_7 .

Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки аргументам скаржниці щодо дотримання вимог статті 278 КПК України при повідомленні ОСОБА_7 про підозру. Апелянт зазначає, що суд не дослідив, чи було фактично вручено текст підозри відповідно до встановленого законом порядку, а також не навів мотивованої відповіді на відповідні доводи сторони захисту.

Як зазначено в апеляційній скарзі, повідомлення про підозру від 01.07.2022 було складене за умов, коли органу досудового розслідування достеменно було відомо про відсутність ОСОБА_7 на території України. Із матеріалів провадження (відомостей з інформаційної системи «Аркан») убачається, що вона виїхала за межі України 11.11.2021 через пункт пропуску «Лужанка» та з цього часу в державу не поверталась.

За таких обставин, згідно з доводами апеляційної скарги, орган досудового розслідування був зобов`язаний установити місце перебування особи за кордоном та вручити їй повідомлення про підозру відповідно до процедур, визначених статтею 135 та статтею 278 КПК України, а саме - через міжнародну правову допомогу або дипломатичне (консульське) представництво. Апелянт наголошує, що лише такий порядок забезпечує безпосереднє вручення документа, як того вимагає закон.

На переконання апелянта, орган досудового розслідування не вчинив передбачених ч. 7 ст. 135 КПК дій, не забезпечив роз`яснення суті підозри, не поінформував особу про її процесуальні права та обов`язки, не вручив пам`ятку про права відповідно до ч. 8 ст.42 КПК, не з`ясував мову, якою підозрювана володіє, всупереч вимогам статті 29 КПК, а також не забезпечив участь захисника, яка є обов`язковою у справах щодо особливо тяжких злочинів (стаття 52 КПК). На думку сторони захисту, це свідчить про істотні порушення прав підозрюваної та процедури, яка є необхідною для легітимності підозри.

Апелянт також звертає увагу на те, що суд першої інстанції, попри наведені аргументи, безпідставно дійшов висновку про дотримання вимог статті 278 КПК України, що на думку сторони захисту, суперечить установленій судовій практиці та позиції Великої Палати Верховного Суду.

Щодо питання поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що вступна та резолютивна частина ухвали була оголошена 04 серпня 2025 року, проте повний текст ухвали скаржник отримав лише 01 жовтня 2025 року на електронну пошту. Лише після ознайомлення з повним текстом ухвали стала можливою подача апеляційної скарги, оскільки саме з цього моменту скаржник дізнався про фактичні мотиви прийнятого рішення та міг сформувати обґрунтовані заперечення. У зв`язку з цим апелянт просить визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк відповідно до статті 407 КПК України.

Прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 подано заперечення на зазначену апеляційну скаргу в яких останній просить відмовити у задоволенні вище зазначеної апеляційної скарги.

В судове засідання прокурор та захисник ОСОБА_6 , не з`явилися, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином та завчасно. Проте від прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 , надійшла клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку із тим, що він 17.11.2025 о 13 год. 20 хв., перебуватиме в іншому судовому засіданні щодо розгляду Шевченківським районним судом м. Києва обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000201 від 06.03.2023. Проте, вказане клопотання, не містить відомостей про причини неможливості прибуття інших прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000629 від 13.07.2022 року в судове засідання.Від захисника ОСОБА_6 , клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

З урахуванням даного клопотання прокурора про відкладення судового розгляду, а також думки захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , який не заперечував щодо проведення апеляційного розгляду у відсутності зазначених учасників судового розгляду, строків розгляду визначених ст. 422 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку про можливість проведення судового розгляду у відсутність сторони захисту та обвинувачення, з урахуванням також того, що стороною захисту доводи щодо незгоди з прийнятим рішенням викладено в апеляційній скарзі, при цьому прокурором також викладено позицію сторони обвинувачення в запереченнях на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю доповідача щодо змісту оскаржуваної ухвали та доводів апеляційної скарги, доводи захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, з наведених в ній підстав, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З урахуванням обставин, щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2025 року, які викладені в клопотанні захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , колегія суддів вважає їх поважними, на підставі чого приходить до висновку щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000629, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2022, (дане кримінальне провадження виділено з кримінального провадження №0000632 від 02.02.2015) щодо кримінальних правопорушень за підозрами: ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001), ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону №770-VIII від 10.11.2015), ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції Закону №2341-IІ від 05.04.2001), ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001), ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, 4. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону № 770-VIII від 10.11.2015), ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001), ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1, ч. 3, ч. 4, ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону № 770-VIII від 10.11.2015), ч. 2, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, виділених 13.07.2022 з матеріалів кримінального провадження №0000632 від 02.02.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205 1, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 191 КК України.

01.07.2022 у даному кримінальному провадженні слідчим було складено письмове повідомлено про підозру ОСОБА_7 кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001), ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28,4. 3 ст. 212, ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону № 770-VIII від 10.11.2015), ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України виділено в окреме кримінальне провадження під №0000629 та проведення досудового розслідування у ньому доручено Головному слідчому управлінню Національної поліції України.

10.07.2025 адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, зі скаргою на повідомлення Старшого слідчого в особливо важливих справах 2-го відділу Управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_9 від 01.07.2022 року про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000629 від 13.07.2022 року.

В обґрунтування вимог скарги адвокат ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_7 не проживає в Україні ще з 11 листопада 2021 року, відколи перетнула державний кордон у пункті Лужанка Угорської частини державного кордону. Як свідчить рапорт старшого оперуповноваженого ОСОБА_18 «З метою встановлення та вручення повістки про виклик на допит гр. ОСОБА_10 , відпрацьована адреса АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . По вказаній адресі гр. ОСОБА_10 не виявлено. Зі слів охорони, вищевказана громадянка більше року назад виїхала за кордон України». Отже, органу досудового розслідування на момент складання тексту повідомлення про підозру було відомо про те, що ОСОБА_7 виїхала за межі України задовго до дати складання підозри - 01.07.2022. За таких умов, для належного вручення повідомлення про підозру орган досудового розслідування повинен був з?ясувати нове місце проживання ОСОБА_7 за кордоном та вручити їй повідомлення про підозру за процедурою міжнародної правової допомоги або через дипломатичне (консульське) представництво. Лише такий спосіб відповідає КПК та лише за таких умов ОСОБА_10 вважатиметься належним чином повідомленою про те, що держава її переслідує за підозрою у вчиненні злочину. Натомість орган досудового розслідування не вчинив передбачених у ч. 7 ст. 135 КПК України дій щодо безпосереднього вручення їй тексту повідомлення про підозру. Крім того, не вчинив жодних дій на роз?яснення суті підозри та не повідомив про права і обов?язки. Згідно вимог ст. 52 КПК України ОСОБА_10 має право на обов?язкову участь захисника, адже її нібито підозрюють у вчиненні особливо тяжких злочинів, а отже в момент повідомлення її про підозру це право також має бути забезпечено, однак цього зроблено не було.

04.08.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на повідомлення Старшого слідчого в особливо важливих справах 2-го відділу Управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_9 від 01.07.2022 року про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000629 від 13.07.2022 року.

Дане рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час перегляду оскаржуваної ухвали апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру від 01.07.2022 року у кримінальному провадженні № 0000629 від 13.07.2022 року, в повній мірі дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки, як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 , від 01.07.2022 року у кримінальному провадженні № 0000629 від 13.07.2022 року, за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості.

Всупереч твердженням апелянта, слідчим суддею з пояснень прокурора встановлено, що 11.11.2021 о 17:43 ОСОБА_19 , виїхала за кордон України за допомогою паспорта громадянина України для виїзду за кордон (серія, номер документа: НОМЕР_1 ), код ПП перетину: НОМЕР_2 (Лужанка) ділянка кордону Угорська.

З метою проведення слідчих та процесуальних дій неодноразово вживались заходи на встановлення її місця знаходження та виклику до Головного слідчого управління Національної поліції України, зокрема до 2-го відділу за адресою: місто Київ, вул. Проспект Лобановського, 51, каб. НОМЕР_3, однак на даний час місце знаходження ОСОБА_19 органу досудового розслідування не відоме.

На даний час встановити місцезнаходження ОСОБА_19 , не представилось можливим, за місцем реєстрації та місцем фактичного проживання не з?являється, інші причини, що перешкоджають ОСОБА_19 з?явитися до слідчого, органу досудового розслідування, не відомі.

08.06.2023 щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/22441/23-к, яку ухвалою Київського апеляційного суду від 15.08.2022 у справі № 757/22441/23 (помер провадження №11-сc/824/3905/2023) залишено без змін.

15.05.2024 Червоні оповіщення щодо міжнародного розшуку ОСОБА_7 опубліковано в банках даних Інтерполу.

Будучи проінформованою про повідомлення про підозру, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання вартою, ОСОБА_7 , продовжує переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

У ч.ч. 1, 2 ст. 135 КПК України передбачений порядок здійснення виклику (повідомлення) у кримінальному провадженні. Так, особа викликається шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв?язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім?ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

За визначенням, наведеним у ст. 29 Цивільному кодексі України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрацією є внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно зі ст. 6 зазначеного Закону, реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. Тобто реєстрація місця проживання є певним способом повідомлення особою держави про обране нею місце проживання та саме ця адреса є єдиною, яка відома державі. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

У зв`язку неможливістю вручення особисто ОСОБА_7 письмового повідомлення про підозру від 01.07.2022 в день його складання слідчим або прокурором, того ж дня було вжито заходів для вручення такого повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

За своїм змістом, повідомлена ОСОБА_7 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_7 причетна до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001), ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28,4. 3 ст. 212, ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону № 770-VIII від 10.11.2015), ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході розгляду апеляційної скарги встановлено, що доводи апеляційної скарги були предметом розгляду скарги на повідомлення про підозру у суді першої інстанції та їм надана належна оцінка.

Як убачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 01.07.2022, за формою та змістом вказане повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та містить усі передбачені вказаною статтею відомості, у тому числі зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Під час складання та вручення повідомлення про підозру було дотримано вимоги ст.ст. 135, 278 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 135 КПК особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, що у матеріалах скарги немає відомостей про те, що у розпорядженні органу досудового розслідування були відомості щодо місцезнаходження ОСОБА_19 .. При цьому слідчим суддею враховано, що з метою проведення слідчих та процесуальних дій неодноразово вживались заходи на встановлення її місця знаходження та виклику до Головного слідчого управління Національної поліції України, зокрема до 2-го відділу за адресою: місто Київ, вул. Проспект Лобановського, 51, каб. НОМЕР_3, однак на даний час місце знаходження ОСОБА_19 органу досудового розслідування не відоме. На даний час встановити місцезнаходження ОСОБА_19 , не представилось можливим, за місцем реєстрації та місцем фактичного проживання не з?являється, інші причини, що перешкоджають ОСОБА_19 з?явитися до слідчого, органу досудового розслідування, не відомі.

Жодних інших даних про те, що органу досудового розслідування було достовірно відомо про будь-яке інше місце проживання (місце перебування) підозрюваної, стороною захисту під час розгляду скарги суду не надано.

Щодо твердження сторони захисту на необхідність вручення повідомлення про підозру в порядку визначеному ч. 7 ст. 135 КПК, колегія суддів зазначає, що доказів реєстрації постійного місця проживання закордоном та повідомлення про це органів ДМС, сторона захисту суду не надала, а в разі тимчасової відсутності у зв`язку із виїздом закордон, положення ч. 7 ст. 135 КПК не застосовується.

З урахуванням доводів наведених стороною захисту, під час розгляду скарги слідчим суддею не встановлено істотного порушення вимог кримінально-процесуального законодавства при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_19 , від 01.07.2022 у кримінальному провадженні № 0000629 від 13.07.2022 року.

Відтак, під час апеляційного розгляду колегією суддів не здобуто доказів порушення стороною обвинувачення вимог ст. ст. 276-278 КПК України, які б стали підставою для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_19 .

Доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали не можуть бути визнані переконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, які стосуються повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, про обґрунтованість такої підозри.

Під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника, - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2025 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4