Єдиний унікальний номер 205/2700/15-к
Номер провадження 1-кп/205/373/25
Новокодацький районний суд міста Дніпра
Провадження №1-кп/205/373/25 Справа № 205/2700/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004323 від 01 листопада 2014 стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, українця, має середню освіту, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

26.06.2013 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі КК),

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпропетровську, громадянина України, українця, має середню освіту, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Дніпропетровську, громадянина України, українця, має середню освіту, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Дніпропетровську, громадянина України, українця, має неповну середню освіту, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Дніпропетровську, громадянина України, українця, має неповну середню освіту, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Дніпропетровську, громадянина України, українця, має неповну середню освіту, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК,

за участю:

прокурора ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12

ОСОБА_13

ОСОБА_14

обвинувачених ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , з метою вчинення кримінальних правопорушень, а саме розбійного нападу з метою заволодіння майна, незаконного позбавлення волі, вимагання майна та незаконного заволодіння транспортним засобом, при невстановлених в ході судового розгляду обставинах, часі та місці зареєструвався від імені його знайомої ОСОБА_15 без її згоди в соціальній мережі Інтернет «spase.ru» з метою пошуку осіб, відносно яких в подальшому будуть вчинятися злочини. Після реєстрації в соціальній мережі Інтернет ОСОБА_3 почав спілкуватися з потерпілим ОСОБА_16 , відносно якого він 31.10.2014 скоїв кримінальні правопорушення.

Так, 31.10.2014 року близько 19.00 години ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , знаходячись за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , маючи злочинний намір, спрямований на розбійний напад з метою заволодіння майна потерпілого, незаконне позбавлення волі, вимагання майна та незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_16 , із корисливих мотивів, вступили в попередню змову на вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень.

Згідно умов попередньої змови, спрямованої на розбійний напад з метою заволодіння майна потерпілого ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , змінивши свій голос на жіночий, від імені неповнолітньої ОСОБА_15 повинен був зателефонувати потерпілому ОСОБА_16 та призначити йому зустріч. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повинні знаходитися на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою придушення волі потерпілого до супротиву, ОСОБА_7 повинен знаходитися в коридорі зазначеного домоволодіння та застосувати, невстановленою в ході судового розгляду дерев`яною палицею, фізичне насилля шляхом нанесення удару по тілу потерпілого ОСОБА_16 для подальшої реалізації умов злочинної змови, направленої на розбійний напад з метою заволодіння майна потерпілого. ОСОБА_3 , діючи узгоджено із ОСОБА_4 , повинні були знаходитися за гаражем, який розташований на території вказаного домоволодіння, при цьому ОСОБА_4 , повинен був зв`язати руки потерпілого, раніше заготовленою для цього мотузкою, тим самим не дати можливості втекти від них та придушити волю останнього до супротиву. ОСОБА_3 , використовуючи ОСОБА_15 , яка була необізнана про його злочинні наміри скоїти відносно потерпілого ОСОБА_16 злочини, а також про те, що останній зареєструвався від її імені в соціальній мережі Інтернет, попросив ОСОБА_15 зустрітися з потерпілим ОСОБА_16 на зупинці громадського транспорту на вулиці «Героїв Революції» та привести останнього до будинку АДРЕСА_1 .

Реалізовуючи умови попередньої змови, діючи умисно, з корисливих мотивів. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зайняли відведені їм місця, а ОСОБА_15 в цей день 31.10.2015 близько 19.15 години, на прохання ОСОБА_3 , будучи необізнаною про його злочинні наміри на скоєння злочинів відносно потерпілого ОСОБА_16 , направилась на зупинку громадського транспорту «Героїв Революції» у м. Дніпропетровську, де зустрівши раніше не знайомого їй ОСОБА_16 , відвела його до будинку АДРЕСА_1 , після чого близько 19:20 годин з вказаного місця пішла, а ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , вдягнули раніше заготовлені маски по типу «Балаклава» з метою в подальшому бути невпізнаними. Потерпілий ОСОБА_16 , знаходячись на території домоволодіння, зайшов в коридор дому, в якому знаходився ОСОБА_7 , який тримав в руках невстановлену в ході судового розгляду дерев`яну палицю. При наближенні потерпілого, ОСОБА_7 близько 19:25 години, з метою подальшого відкритого викрадення майна, завдав один удар вищезазначеним, предметом в область голови ОСОБА_16 , тим самим застосував до останнього насильство, яке є небезпечним для його життя, після чого ОСОБА_16 почав тікати з території будинку, однак, в цей час ОСОБА_6 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на розбійний напад з метою заволодіння майна, яке мав при собі ОСОБА_16 , виконуючи відведену йому роль наздогнав потерпілого, схопивши його за праву руку, і завдавши останньому фізичний біль, здійснив прийом «загиб руки за спину», від чого потерпілий впав на землю, в свою чергу ОСОБА_5 , виконуючи відведену йому роль, завдав один удар ногою по тілу потерпілого, тобто, застосував насильство відносно потерпілого, яке є небезпечним для його життя. В цей час до потерпілого ОСОБА_16 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підбігли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та виконуючи відведені їм ролі: ОСОБА_3 застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя потерпілого, схопив ОСОБА_16 за шию та почав душити останнього з метою подолання опору потерпілого, а ОСОБА_4 за допомогою раніше заготовленої мотузки зв`язав йому руки, в цей же час ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 завдали ногами кожний по одному удару по тілу потерпілого, тим самим спричинивши йому не менше трьох ударів, тим самим заподіявши ОСОБА_16 тілесні ушкодження.

ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати умови попередньої змови на розбійний напад з метою заволодіння майна потерпілого, скориставшись уразливим станом потерпілого, шляхом проникнення правою рукою в праву зовнішню кишеню його куртки заволодів ключами від автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_16 на праві користування, які не мають матеріальної цінності та які відразу ж передав ОСОБА_17 , а ОСОБА_7 , в свою чергу, скориставшись уразливим станом потерпілого, шляхом проникнення правою рукою в ліву внутрішню кишеню його куртки відкрито заволодів майном ОСОБА_16 , а саме: портмоне чорного кольору, яке не представляло для потерпілого матеріальної цінності з грошовими коштами в розмірі 350 гривень купюрами: 3 купюри по 100 гривень, 1 купюра по 20 гривень, 3 купюри по 10 гривен.

В результаті злочинних дій, направлених на розбійний напад з метою заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 спричинили потерпілому ОСОБА_16 згідно висновку експерта № 4281 легкі тілесні ушкодження у виді: синця на верхній повіці лівого ока в проекції зовнішнього кута з переходом на нижню повіку на всьому протягу та в виличну область ліворуч; трьох забійних ран - в проекції виличної дуги ліворуч на тлі синця, чотирьох ділянок осадження - по задній поверхні лівого передпліччя у нижній третині, по зовнішній поверхні лівого променевопястого суглобу, по задній поверхні правого променевопястого суглобу, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Отже, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб, з застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя потерпілого, відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_16 шляхом розбійного нападу, спричинивши йому матеріальну шкоду на загальну суму 350 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаного із насильством, небезпечним для життя потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Продовжуючи вчиняти злочин, в цей же день, тобто 31.10.2014 близько 19.35 години, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи попередню злочинну змову, направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_16 , а саме автомобілем ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 , який належить потерпілому на праві користування, подавивши волю останнього до опору, позбавивши потерпілого можливості самостійно пересуватись, діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підняли потерпілого ОСОБА_16 із землі та відвели за територію домоволодіння, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , де знаходився транспортний засіб, який належав ОСОБА_16 - автомобіль ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 .

Після чого, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не маючи законного права на користування автомобілем ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 , який належить потерпілому на праві користування, з метою подальшого незаконного заволодіння вищезазначеним автомобілем, реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, всупереч волі потерпілого, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу сів за кермо автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 , однак не зміг його завести ключем, після чого, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 почали штовхати автомобіль, в результаті чого двигун автомобіля завівся Продовжуючи реалізовувати умови злочинної змови направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_16 , ОСОБА_7 сів на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зайняли в автомобілі місця на заднього сидіння, посадивши при цьому потерпілого ОСОБА_16 по середині між собою, тим самим подавивши волю останнього до супротиву, та протиправно позбавили можливості потерпілого вільно залишити свій автомобіль, та попрямували на даному автомобілі в напрямку будівлі № 9 по вул. Краснодонській у м. Дніпропетровську, а ОСОБА_6 за попередньою домовленістю до зазначеної будівлі направився пішки. Після чого, продовжуючи вчиняти злочин, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 стали пересуватись на вищезазначеному автомобілі по невстановленим в ході судового розгляду місцям.

В подальшому автомобіль марки ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 , який співучасники злочину ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 незаконно звернули на свою користь, ОСОБА_3 , за домовленістю з іншими співучасниками злочину, для подальшого зберігання перемістив на територію свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , не маючи законного права на користування автомобілем ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 , який належить на праві користування потерпілому ОСОБА_16 , діючи повторно, незаконно заволоділи вищезазначеним транспортним засобом, чим спричинили потерпілому ОСОБА_16 майновий збиток на суму 20942 гривень 55 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Продовжуючи вчиняти злочин, в цей же день, тобто 31.10.2014 року близько 19:40 годин, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи попередню злочинну змову, направлену на позбавлення волі потерпілого ОСОБА_16 , діючи з корисливих мотивів, з метою подальшого вимагання його майна, подавивши волю останнього до опору, позбавивши потерпілого можливості самостійно пересуватись, діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підняли потерпілого ОСОБА_16 із землі та відвели за територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходився транспортний засіб, який належав ОСОБА_16 - автомобіль ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 .

Після чого, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою позбавлення волі потерпілого, діючи з корисливих мотивів, а саме подальшого вимагання майна, реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, всупереч волі потерпілого, ОСОБА_3 сів за кермо автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_7 сів на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зайняли в автомобілі місця на задньому сидінні, посадивши при цьому потерпілого ОСОБА_16 по середині між собою, тим самим подавивши волю останнього до супротиву та протиправно позбавили можливості потерпілого вільно залишити свій автомобіль, чим незаконно позбавили волі останнього та попрямували на даному автомобілі в напрямку будівлі № 9 по вул. Краснодонській у м. Дніпропетровську, а ОСОБА_6 за попередньою домовленістю направився пішки до зазначеної будівлі з метою подальшої реалізації попередньої злочинної змови направленої на вимагання майна потерпілого ОСОБА_16 .

Після чого, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжуючи вчиняти злочин, направлений на позбавлення волі потерпілого, прибули до будівлі № 9 по вулиці Краснодонській у м. Дніпропетровську, де ОСОБА_3 , узяв протигаз та разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , шляхом утримання потерпілого за руки, завели останнього до вказаної будівлі, після чого надягли протигаз на потерпілого та продовжуючи злочинний умисел, направлений на позбавлення волі потерпілого, з корисних мотивів, а саме: вимагання майна, стали супроводжувати останнього до автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відкрили багажник автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 та примусово погрузили ОСОБА_16 до багажника вищевказаного автомобіля.

Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на позбавлення волі потерпілого, з метою подальшого вимагання майна потерпілого, незаконно позбавивши його волі, за розподіленими ролями, ОСОБА_3 закрив кришку багажника автомобіля, позбавивши ОСОБА_16 свободи пересування, ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 , а ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 сіли на пасажирські місця автомобіля та на вищезазначеному автомобілі приїхали до невстановленого в ході судового розгляду місця де ОСОБА_3 , діючи на виконання злочинного наміру, направленого на позбавлення волі потерпілого з метою подальшого вимагання майна у потерпілого, а саме грошей, реалізуючи умови попередньої змови, висловив на адресу потерпілого ОСОБА_16 , який на той час, ще знаходився в багажнику автомобіля та не міг самостійно здійснювати будь-які дії, вимогу передачі йому та ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 протягом наступного дня грошових коштів в сумі 4000 доларів США. Вислухавши вимогу ОСОБА_3 , ОСОБА_16 повідомив, що в нього такі грошові кошти відсутні, після чого за командою ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , закрив кришку багажника, в середині якого знаходився потерпілий, та діючи спільно ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , перевезли його всередині багажника автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 до будинку АДРЕСА_7 , де залишили потерпілого ОСОБА_16 , а самі з місця скоєння кримінального правопорушення зникли.

Отже, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_16 .

Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК, за ознаками незаконного позбавлення волі, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Продовжуючи вчиняти злочин, направлений на вимагання майна потерпілого ОСОБА_16 , діючи повторно, прибувши до будівлі № 9 по вулиці Краснодонській у м. Дніпропетровську, 31.10.2014 близько 20.00 годин ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , вивели потерпілого з автомобіля та шляхом утримання потерпілого за руки, завели останнього до вказаної будівлі. З метою реалізації попередньої змови на вимагання майна потерпілого, висловлюючи погрози розголошення відомостей, які потерпілий ОСОБА_16 бажав зберегти в таємниці, а саме, те що останній приїхав до дівчини, яка не досягла повноліття з метою вступу в близькі стосунки, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 узяли за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Краснодонська 9, протигаз та надягли його на потерпілого, після чого з метою придушення опору потерпілого та створення уявлення у останнього в реальності застосування вищезазначених погроз, стали супроводжувати останнього до автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відкрили багажник автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 та примусово погрузили ОСОБА_16 до багажника вищевказаного автомобіля.

Після цього, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на вимагання майна потерпілого, діючи повторно, за розподіленими ролями, ОСОБА_3 закрив кришку багажника автомобіля, позбавивши ОСОБА_16 свободи пересування, при цьому знаходження його в обмежено малому просторі з недостатнім надходженням кисню, тобто застосували до потерпілого насильство, яке є небезпечним для життя потерпілого, яке створювало реальну загрозу для його життя. ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 , а ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 сіли на пасажирські місця автомобіля та на автомобілі ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 приїхали до невстановленого в ході судового розгляду місця, діючи спільно на виконання злочинного наміру, направленого на вимагання у потерпілого майна, а саме грошей, реалізуючи умови попередньої змови, ОСОБА_3 знаходячись на невстановленому в ході судового розгляду місці, в цей же день, тобто 31.10.2014, близько 20.10 години, висловив на адресу потерпілого ОСОБА_16 , який на той час, ще знаходився в багажнику автомобіля та не міг самостійно здійснювати будь-які дії, вимогу передати йому, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 протягом наступного дня грошові кошти в сумі 4000 доларів США, погрожуючи розголошенням відомостей, які потерпілий бажав зберегти в таємниці, а саме, те що останній приїхав до дівчини, яка не досягла повноліття з метою вступу в близькі стосунки. Вислухавши вимогу ОСОБА_3 , ОСОБА_16 повідомив, що в нього такі грошові кошти відсутні, на що ОСОБА_5 , з метою підкріплення вимоги, залякування потерпілого більш серйозними наслідками, діючи умисно та вказуючи на реальність загрози насильства до потерпілого, завдав ОСОБА_16 два удари кришкою багажника по голові, тим самим спричинив фізичний біль, після чого, за командою ОСОБА_3 , закрив кришку багажника, в середині якого знаходився потерпілий, та діючи спільно ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , перевезли ОСОБА_16 всередині багажника автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 до будинку АДРЕСА_7 , де залишили потерпілого ОСОБА_16 , а самі з місця скоєння кримінального правопорушення зникли.

Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 189 КК, за ознаками вимагання передачі чужого майна з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажав зберегти в таємниці, з застосуванням насильства небезпечного для життя потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_3 , з метою подальшого вчинення кримінального правопорушення, при невстановлених в ході судового розгляду обставинах, часі, місці зареєструвався від імені його знайомої ОСОБА_15 , без її згоди, в соціальній мережі Інтернет «space.ru» з метою пошуку осіб відносно яких в подальшому будуть вчинятись злочини. Після реєстрації в соціальній мережі Інтернет, ОСОБА_3 почав спілкуватися з потерпілим ОСОБА_18 , відносно якого він 01.11.2014 скоїв кримінальне правопорушення.

Так, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 01.11.2014 о 14:40 годині, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , вступили у попередню злочинну змову на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_18 .

Згідно умов попередньої змови спрямованої на відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_18 . ОСОБА_3 , змінивши свій голос на жіночій, від імені неповнолітньої ОСОБА_15 повинен був зателефонувати потерпілому ОСОБА_18 та призначити йому зустріч, після чого ОСОБА_3 разом із ОСОБА_8 , повинні зустріти потерпілого біля будинку №9 по вулиці Краснодонській у м. Дніпропетровську та шляхом спричинення тілесних ушкоджень подавити волю потерпілого до супротиву та привести його до будівлі №9 по вулиці Краснодонській у м. Дніпропетровську, а ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , в цей час повинні слідкувати за ними та в разі супротиву потерпілого повинні допомогти шляхом застосування фізичної сили до потерпілого.

Після чого, вказані особи, діючи згідно розподілених ними ролей, а ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 діючи повторно, прибули до будинку АДРЕСА_7 , де маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_18 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за розподіленими ролями, умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , використовуючи ОСОБА_15 , яка була необізнана про його злочинні наміри скоїти відносно потерпілого ОСОБА_18 відкрите викрадення майна, а також про те, що ОСОБА_3 зареєструвався від її імені в соціальній мережі Інтернет, попросив ОСОБА_15 зустрітися з потерпілим ОСОБА_18 на зупинці громадського транспорту на вулиці «Героїв Революції» та привести останнього до будинку АДРЕСА_7 , де їх чекали ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 .

Знаходячись за вказаною адресою, 01.11.2014 13.30 годині побачивши, що до них підходить ОСОБА_18 із неповнолітньою ОСОБА_15 , ОСОБА_3 разом із ОСОБА_8 , вдягнувши раніше заготовлені маски по типу «Балаклава» з метою в подальшому бути невпізнаними, підійшли до нього, після чого застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, ОСОБА_8 , завдав удар своєю правою рукою зжатою у кулак, по тулубу потерпілого, а ОСОБА_3 почав заламувати руку потерпілого, від чого ОСОБА_18 впав на землю, а в цей же до нього підійшли ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 . Після чого, діючи повторно за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , підняли потерпілого з землі та насильно відвели його до будинку АДРЕСА_7 . Знаходячись у приміщені вказаного будинку посадили потерпілого на табурет, де ОСОБА_5 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , по черзі завдавали руками, зжатими у кулак, не менш як 5 ударів по обличчю та тілу потерпілого при цьому ОСОБА_3 , вдягнув на свою праву руку боксерську печатку, та наніс один удар по обличчю потерпілого, тим самим спричинили потерпілому тілесні ушкодження, згідно висновку експерта №4282е від 03.11.2014 у вигляді: синця на спинці носу по середині з переходом на спинку носу праворуч та ліворуч чотирьох внутрішньо - шкіряних крововиливів - в скроневій області волосистої частини голови ліворуч, по лівій бічній поверхні шиї у верхній третині, в тім`яній області голови по центру, по правій бічній поверхні шиї у верхній третині; 10-ти саден - в проекції носо - губної складки ліворуч, в скроневій області ліворуч, в проекції верхнього полюсу лівої вушної раковини, в лобній області ліворуч, в тім`яній області голови по центру на тлі внутрішньо-шкіряного крововиливу, по задній поверхні правого променевопястного суглобу, по передній поверхні лівого передпліччя нижній третині, по долонній лівої кисті в проекції 3 та 4 п`ясних кісток, по задній поверхні лівого променевопястного суглобу, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Після чого, діючи за попередньою змовою групою осіб, скориставшись уразливим станом потерпілого та придушивши волю останнього до супротиву, ОСОБА_6 відкрито викрав майно ОСОБА_18 , а саме: зняв з лівої руки потерпілого наручний годинник «Рекорд класик», вартість якого згідно висновку експерта №ГО 5226 від 10.12.2014 становить 280 гривень, а ОСОБА_7 в цей час відкрито викрав грошові кошти, які знаходились в правому зовнішньому кармані вдягненого на потерпілому плаща в розмірі 350 гривень та розподілили грошові кошти між учасниками злочину порівну.

Після чого, з місця скоєння злочину зникли та розпорядились викраденим майн на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_18 матеріальний збиток на загальну суму 630 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК за ознаками відкритого викрадення майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, повторно, за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК, за ознаками відкритого викрадення майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 заявили клопотання про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, тобто у зв`язку з закінченням строків давності. В обґрунтування своїх клопотань зазначили, що з моменту вчинення обвинуваченими інкримінованих їм кримінальних правопорушень пройшло більше десяти років, а тому наявні законні підстави для звільнення їх від відповідальності.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали клопотання, заявлені їхніми захисниками, та просили суд звільнити їх від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК, ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК та ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 186 КК, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Потерпілий ОСОБА_16 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, що не перешкоджає подальшому розгляду кримінального провадження та вирішенню заявленого стороною захисту клопотання по суті.

Потерпілий ОСОБА_20 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , яка долучена до матеріалів кримінального провадження.

Заслухавши заявлені клопотання, думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

За змістом статті 285 КПК, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 286 КПК, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 3 ст. 49 КК, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним (п. 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі 735/1121/20 ).

Строк давності це передбачений ст. 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Умовами для звільнення особи від кримінальної відповідальності із зазначених вище підстав є: (1) якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності; (2) якщо протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); (3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); (4) законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Так, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК, та відповідно до висунутого обвинувачення інкриміновані дії за останнім епізодом з числа найтяжчих кримінальних правопорушень вони вчинили 01 листопада 2014 року.

ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК та відповідно до висунутого обвинувачення інкриміновані дії він вчинив 31 жовтня 2014 року.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК та відповідно до висунутого обвинувачення інкриміновані дії він вчинив 01 листопада 2014 року

За час розгляду кримінального провадження ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не вчинили нових кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим, визначений п. 4 ч. 1 ст. 49 КК строк давності не переривався.

Таким чином, з 31 жовтня 2014 року та 01 листопада 2014 року строки давності за вказаними кримінальними правопорушеннями у цьому кримінальному провадженні розпочали спливати і закінчились 31 жовтня 2024 року та 01 листопада 2024 року відповідно.

Відповідно до правового висновку щодо застосування норм матеріального та процесуального закону, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 521/8873/18, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, частинами 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

Не роз`яснення судом першої чи апеляційної інстанцій відповідно до вимог ст. 285 КПК зазначених обставин є порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 - 4 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Під час розгляду кримінального провадження встановлені матеріальні та процесуальні підставі для звільнення ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК, ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК та ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 186 КК, оскільки матеріали провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся внаслідок ухилення обвинувачених від органу досудового розслідування та/або суду, або переривався у зв`язку з вчиненням нового злочину.

Отже, станом на час розгляду кримінального провадження та постановлення цієї ухвали 15 жовтня 2025 року, сплинув десятирічний строк притягнення ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ОСОБА_4 та ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, визначений в ст. 49 КК, а тому останні підлягають звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 ККу зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Судом, відповідно до ст. 285 КПК ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ОСОБА_4 та ОСОБА_8 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, на що кожен з обвинувачених підтримав клопотання свого захисника, наполягав на його задоволенні та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК.

При цьому, обвинувачені підтвердили, що їм зрозуміла як суть обвинувачення, так і підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, на що надали свою згоду.

Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого.

Отже, встановлення вищевикладених обставин є правовою підставою для прийняття рішення судом про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення чинним законодавством не передбачено.

Тільки у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (ч. 3 ст. 285 КПК).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи клопотань сторони захисту знайшли своє повне підтвердження під час розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК, ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 ККмає бути закрито.

У зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на підставі ст. 49 КК та закриття щодо них кримінального провадження, цивільний позов потерпілого ОСОБА_18 про стягнення матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду.

Залишення позову без розгляду не перешкоджає потерпілому (в даному випадку його правонаступникам) звернутися з цим позовом в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. Така позиція узгоджується з висновками, викладеними у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3.

Аналогічні висновки щодо подібного правозастосування викладені в постановах Верховного Суду від 15 січня 2019 року у справі № 185/442/16-к, 15 травня 2019 року у справі № 617/609/15-к, 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к, 10 червня 2021 року у справі № 640/11750/17, 11 листопада 2020 року у справі № 455/229/17, 27 травня 2021 року у справі № 577/977/19, 16 серпня 2021 у справі № № 644/7193/17 тощо.

Крім цього, під час досудового розслідування кримінального провадження №0004323 органом досудового розслідування було понесено процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення судової автотоварознавчої експертизи №70/05-88 від 25.11.2014 у розмірі 393,12 грн.; судової товарознавчої експертизи № 70/34-125 від 18.11.2014 у розмірі 393,12 грн.; судової дактилоскопічної експертизи № 67/01-341 від 04.12.2014 у розмірі 491,40 грн.

Так, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (Постанова ОП ККС ВС від 12.09.2022 у справі №203/241/17).

Таким чином, суд вважає за необхідне також вирішити питання про віднесення процесуальних витрат на залучення експертів, понесених у кримінальному провадженні №0004323, на рахунок держави.

Запобіжні заходи стосовно обвинувачених станом на теперішній час не застосовуються.

Заходи забезпечення у даному кримінальному провадженні не застосовувались.

Питання щодо речових доказів вирішуються судом в порядку, передбаченому ст. 100 КПК.

Керуючись ст. ст. 284, 285, 370, 372 КПК, 49 КК, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про звільнення обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК, ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК та ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 186 КК у зв`язку з закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку з закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку з закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку з закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку з закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку з закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 186 КК на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0004323 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК, ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням обвинувачених від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_18 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів у кримінальному провадженні №0004323 у загальному розмірі 1277 гривень 64 копійки віднести на рахунок держави.

Речові докази:

?автомобіль ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 , страховий поліс, довіреність, зв`язку ключів, автомагнітолу та електронні автомобільні часи, які передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_16 згідно відповідної розписки (т. 1 а.с. 41), вважати повернутими за належністю;

?часи «Рекорд» з жовтого металу, які передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_18 згідно відповідної розписки (т. 1 а.с. 116), вважати повернутими за належністю;

?флаг України з вбц, шматок шпалер, на яких маються плями ВБЦ, шорти та футболка з вбц, фрагменти мотузки, маску балаклаву, які передані на збереження до камери схову Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області згідно квитанції № 861 від 19.01.2015 знищити;

?два сліди ділянки долоні на 2 л/л., які долучено до матеріалів кримінального провадження, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0004323.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Суддя: ОСОБА_1