ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/5302/23 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1727/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: вирішення питання щодо виконання вироку
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Індустріального районного суду м.Харкова від 03 липня 2025 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено подання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Харкова, громадянку України, з повною загальною середньою освітою, незаміжню, офіційно не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , засуджену:

-03.10.2023 Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки та покладенням на неї передбачених ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 систематично не з`являлась на реєстрацію та на виклики до органу пробації, притягувалася до адміністративної відповідальності, неодноразово отримувала попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання, на шлях виправлення не стала, а також тим, що стосовно засудженої розглядається обвинувальний акт за порушення, вчинене в період іспитового строку, за яким ще не ухвалено остаточне рішення.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Указала, що в суді першої інстанції їй не було роз`яснено, що участь захисника є необхідною, оскільки в разі задоволення подання вона буде позбавлена волі. Також указала, що не мала можливості з`явитися на реєстрацію у зв`язку з перебуванням на лікуванні, що підтверджується відповідними медичними довідками. Просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні клопотання органу пробації.

Засуджена ОСОБА_7 , будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце судового засідання, до апеляційного суду не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, тим самим скористалася на власний розсуд своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно з ч.2 ст.78 КК України суд направляє засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання, якщо той не виконує покладені на нього при звільненні від відбування покарання з випробуванням обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Системний аналіз зазначеної норми закону свідчить про можливість направлення засудженого для відбування покарання лише у випадкудоведеного невиконання обов`язків без поважних причин або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення.

З матеріалів справи не вбачається, що такі умови були дотримані.

Згідно наданих суду апеляційної інстанції медичних довідок вбачається, що засуджена ОСОБА_7 перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП міській поліклініці №5 м.Харкова:

-02 травня по 08 травня 2024 року (02.05.2024 не з`явилась на реєстрацію);

-04 липня 2024 року (04.07.2024 не з`явилась на реєстрацію);

-01 травня по 07 травня 2025 року (01.05.2025 не з`явилась на реєстрацію);

-05 червня по 12 червня 2025 року (05.06.2025 не з`явилась на реєстрацію), а.с.36-39.

Таким чином, надані в апеляційній інстанції медичні документи безпосередньо стосуються саме тих дат, які органом пробації були зазначені як неявка без поважних причин, і за своїм змістом можуть свідчити про наявність поважних причин невиконання обов`язку з`являтися для реєстрації.

Слід відзначити, що висновок суду першої інстанції про систематичну неявку засудженої на реєстрацію до органу пробації ґрунтувався виключно на матеріалах провадження, які були надані суду.

Медичні довідки про перебування ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні судом першої інстанції не досліджувалися і їм не надано оцінки, оскільки вони не подавалися.

Разом із тим, посилання суду першої інстанції на наявність лише протоколу від 31.03.2025 за ст.181-1 КУпАП не підтверджує «систематичності» вчинення правопорушень.

Також відомості про перебування обвинувального акта за ч.4 ст.185 КК України на розгляді суду не можуть розцінюватися як доведений факт вчинення нового злочину в період іспитового строку, оскільки обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 не ухвалено.

Колегія суддів звертає увагу, що неявка ОСОБА_7 на виклики до органу пробації 09.05.2025 та 19.05.2025, не була предметом подання органу пробації, а тому їх оцінка судом першої інстанції фактично відбулася поза межами предмета розгляду.

Ураховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про систематичне невиконання засудженою обов`язків та її небажання стати на шлях виправлення є передчасним і не ґрунтується на повному та всебічному дослідженні доказів.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення процесуального закону шляхом повторного дослідження обставин провадження, оскільки ці обставини не були встановлені судом.

З огляду на наведене, колегія суддів керується приписами ч.6 ст.9 КПК України, які визначають, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, тоді застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тому, виходячи із передбаченої п.13 ч.1 ст.7 КПК України загальної засади кримінального провадження щодо забезпечення права на захист, постановлена ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить усунути вищевказані порушення, перевірити доводи апеляційної скарги засудженої і постановити рішення, яке б відповідало вимогам кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Харкова від 03 липня 2025 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: