Справа № 127/5906/19
Провадження №11-кп/801/775/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою зі змінами прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2025 року у кримінальному провадженні, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005697 від 23.07.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Росоше, Тиврівського району, Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 366, ч.2 ст.28, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 191 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

обвинуваченого: ОСОБА_7

представника потерпілого: ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу зі змінами, просив вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2025 відносно ОСОБА_7 змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити як з мотивувальної, так і з резолютивної частин вироку вказівку на призначення ОСОБА_7 покарання з визначенням його виду і розміру за вчинення кримінальних правопорушень, а саме: за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України штраф у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на один рік; за ч. 3 ст. 191 КК України пять років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на два роки.

В решті вирок залишити без змін.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_7 подали клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження, просили вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2025 року у кримінальному провадженні, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005697 від 23.07.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 191 КК України, скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч.4 ст.358, ч. 3 ст. 191 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 127/5906/19 (№0005697 від 23.07.2016 року) за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч.4 ст.358, ч. 3 ст. 191 КК України, закрити.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт, накладений в ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2019 року у справі №127/2974/19 Цивільний позов прокурора Вінницької місцевої прокуратури (на даний час Вінницької окружної прокуратури) в інтересах держави в особі Вінницької обласної ради про стягнення з ОСОБА_7 на користь Вінницького обласного клінічного шкірного-венерологічного диспансеру коштів на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в сумі 60 950 грн. залишити без розгляду.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2025 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, та виправдано.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України.

Призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, в редакції Закону України №1261-VIІ від 13.05.2014 у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти, що складає чотири тисячі двісті п`ятдесят гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на один рік.

На підставі ч. 5 ст. 74, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 191 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на два роки

На підставі ч. 5 ст. 74, п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави Україна 1/2 вартості проведення судових експертиз в кримінальному провадженні, а саме 3718 грн.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області №127/2974/19 від 31.01.2019, після набрання вироком законної сили скасовано.

В задоволенні позовної заяви прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням відмовлено.

Згідно вироку суду особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, обіймаючи посаду в.о. головного лікаря ВОКШВД та виконуючи у зв`язку з цим організаційно-розпорядчі функції, вступила у попередню змову з головою товариства ТОВ «Підприємство «Медтехніка» ОСОБА_7 , який будучи керівником товариства виконував організаційно-розпорядчі функції, та будучи службовими особами, зловживаючи своїм службовим становищем вчинили службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей за наступних обставин.

Вінницьким обласним шкірно-венерологічним диспансером, в особі в.о. головного лікаря, матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження з ТОВ «Підприємство «Медтехніка» в особі голови товариства ОСОБА_7 укладено договір №92 від 10.12.2014 про закупівлю виробів медичної техніки на загальну суму 60 950 грн.

10.12.2014 ТОВ «Підприємство Медтехніка» на підставі зазначеного договору оформлено видаткову накладну №РН-0000318 про поставку виробів медичної техніки на загальну суму 60 950 грн., в якій вказано наступну техніку:

- апарат ультразвуковий фізіотерапевтичний УЗТ-1.01 вартістю 28 020 грн.;

- апарат для УВЧ терапії УВЧ-80-4 вартістю 15 270 грн.;

- опромінювач ртутно-кварцовий ОРК-021М вартістю 3600 грн.;

- кушетки для фізкабінету КФП у кількості 4 штук вартістю 3515 грн., кожна.

Передачу та отримання обладнання засвідчено підписами зі сторони ТОВ Підприємство «Медтехніка» без зазначення П.І.Б. осіб, які підписали. Операція з продажу товарно-матеріальних цінностей оформлена накладною №РН-0000318 від 10.12.2014, однак, по бухгалтерському обліку ТОВ «Підприємство Медтехніка» не проведена, хоча фактично оплата ВОКШВД була здійснена 25.03.2015 з урахуванням зареєстрованого фінансового зобов`язання від 25.12.2014 по вищевказаній накладній з перереєстрацією зобов`язання 23.03.2015.

За результатами зустрічної звірки у ТОВ «Підприємство «Медтехніка», проведеної в ході ревізії фінансово-господарської діяльності ВОКШВД за період з 01.08.2013 по 31.01.2016 встановлено, що за даними бухгалтерського обліку товариства за умовами вищезазначеного договору по видатковій накладній від 31.03.2015 №РН-0000100 (318/01.12.2014) ВОКШВД відпущено обладнання загальною вартістю 60 950 грн., а саме:

- апарат для дарсонвалізації стаціонарний «Корона-С» вартістю 3800 грн.;

- апарат для УВЧ терапії УВЧ-80-4 вартістю 16 800 грн.;

- 2 опромінювана ртутно-кварцових ОРК-021М вартістю 13 040 грн.;

- 4 кушетки для фізкабінету КФП вартістю 22 240 грн.;

- 3 тумбочки приліжкових з ДСП ТП-2 вартістю 5 070 грн.

Тобто по вказаному договору за вказівкою голови товариства ТОВ «Підприємство «Медтехніка» ОСОБА_7 , у злочинній змові з в.о. головного лікаря ВОКШВД матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження, було здійснено службове підроблення офіційних документів, а саме ОСОБА_7 виготовив дві накладних із завідомо неправдивою інформацією. Накладна №РН-0000318 від 10.12.2014 (саме по якій здійснена оплата) була проведена по бухгалтерському обліку ВОКШВД, а накладна від 31.03.2015 №РН-0000100 (318/01.12.2014) проведена по бухгалтерському обліку ТОВ «Підприємство «Медтехніка», при тому, що обидві накладні на одну суму, проте, з різним переліком придбаних матеріально-технічних цінностей та цін на них.

Про не отримання товарно-матеріальних цінностей по накладній №РН-0000318 від 10.12.2014 та існування накладної №РН-0000100 (318/01.12.2014) від 31.03.2015 стало відомо тільки під час проведення у 2016 році вищевказаної ревізії у ВОКШВД, в тому числі за результатом інвентаризації оформленої інвентаризаційним описом від 10.03.2016, а саме: про нестачу апарата УЗТ-1.01 та надлишок не оприбуткованих інших товарно-матеріальні цінностей.

Так, особа матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження, шляхом зловживання своїм службовим становищем, маючи на меті уникнути відповідальності за складання завідомо неправдивих документів, накладні виготовлені ОСОБА_7 не підписав, а надав вказівку на їх підписання лікарю-фізіотерапевту фізіотерапевтичного кабінету ВОКШВД ОСОБА_11 .

Проведеною судово-почеркознавчою експертизою від 02.03.2018 №184/185/18-21 встановлено, що підпис після рукописного тексту «Голова товариства ОСОБА_7 » у договорі №92 від 10.12.2014, укладеному між ТОВ «Підприємство Медтехніка» та Вінницьким обласним шкірно-венерологічним диспансером виконано ОСОБА_7 ; підпис у графі Отримав (ла)» у видатковій накладній №РН-0000318 від 10.12.2014 виконаний ОСОБА_11 ; підпис у графі «Отримав (ла)» у видатковій накладній №РН-0000100 (318/1.12.2014) від 31.03.2015 виконаний ОСОБА_11 .

Крім того, особа матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження, обіймаючи посаду в.о. головного лікаря ВОКШВД та виконуючи у зв`язку з цим організаційно-розпорядчі функції, вступив у попередню змову з головою товариства ТОВ «Підприємство Медтехніка» ОСОБА_7 , який будучи керівником товариства також виконував організаційно-розпорядчі функції, та будучи службовими особами, зловживаючи своїм службовим становищем вчинили розтрату та заволодіння чужим майном шляхом за наступних обставин.

Особа матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження, обіймаючи посаду в.о. головного лікаря ВОКШВД та виконуючи у зв`язку з цим організаційно-розпорядчі функції, вступив у попередню змову з головою товариства ТОВ «Підприємство «Медтехніка» ОСОБА_7 , який будучи керівником товариства також виконував організаційно-розпорядчі функції, будучи службовими особами, зловживаючи своїм службовим становищем вчинили службове підроблення, виготовили дві накладні: №РН-0000318 від 10.12.2014 та №РН-0000100 (318/01.12.2014) від 31.03.2015, із завідомо неправдивою інформацією.

Встановлено, що ОСОБА_11 , не будучи матеріально-відповідальною особою та не будучи обізнаним щодо злочинних намірів ОСОБА_7 та особи матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження, за вказівкою останнього в березні 2015 року був зобов`язаний вибрати обладнання, наявне у ТОВ «Підприємство «Медтехніка» на суму, зазначену в накладній №РН-0000318 від 10.12.2014, з метою його поставки до ВОКШВД та укриття злочинних дій ОСОБА_7 та особи матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження, так як обладнання зазначене в накладній №РН-0000318 та за яке ВОКШВД 25.03.2018 здійснено оплату не було поставлено товариством. При цьому, було оформлено іншу накладну №РН-0000100 (318/1.12.2014) від 31.03.2015 з іншим переліком та кількістю обладнання. А вартість обладнання в накладній №РН-0000100 (318/1.12.2014) співпала виходячи із загальної суми накладної №РН-0000318 від 10.12.2014, у тому числі без апарату УЗТ-1.01 «Мед Теко».

В подальшому проведеною судово-економічною експертизою від 12.12.2018 №3497/18-21 було документально підтверджено акт ревізії фінансово-господарської діяльності Вінницького обласного клінічного шкірно-венерологічного диспансеру за період з 01.08.2013 по 31.01.2016 №04-13/5 від 01.04.2016 року в частині 1.2 «Стан використання коштів, виділених на здійснення заходів і завдань державних цільових програм» та виявлення недостачі обладнання на суму 60 950 грн., в т.ч. апарату УЗТ-1.01 на суму 28 020 грн., що оприбутковане за накладною №РН-0000318 від 10.12.2014 з урахуванням інвентаризації оформленої інвентаризаційним описом від 10.03.2016.

Тобто, за описаних вище обставин особою матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження та ОСОБА_7 організовано здійснення оплати за рахунок бюджетних коштів, виділених для утримання ВОКШВД, придбаного у ТОВ «Підприємство «Медтехніка»» обладнання, яке фактично до ВОКШВД не поставлялось, внаслідок чого вони заволоділи бюджетними коштами в сумі 60 950 грн., які 25.03.2015 в порядку казначейського обслуговування перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Підприємство «Медтехніка» та в подальшому, отримавши можливість як керівник ТОВ «Підприємство «Медтехніка» розпоряджатися вказаними коштами, ОСОБА_7 заволодів ними спільно з особою матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження.

Також органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України за наступних обставин.

Так, особа матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження, обіймаючи посаду в.о. головного лікаря ВОКШВД та виконуючи у зв`язку з цим організаційно-розпорядчі функції у злочинній змові з головою товариства TOB «Підприємство «Медтехніка» ОСОБА_7 , який будучи керівником товариства також виконував організаційно-розпорядчі функції, шляхом зловживання своїм службовим становищем, маючи на меті уникнути відповідальності за використання завідомо підробленого документу, надав вказівку лікарю-фізіотерапевту фізіотерапевтичного кабінету ВОКШВД ОСОБА_11 , що не був обізнаним щодо злочинних намірів особи матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження та ОСОБА_7 , здати накладну №РН-0000318 від 10.12.2014 без фактичного отримання обладнання та договір №92 від 10.12.2014 в бухгалтерію ВОКШВД для взяття на облік та засвідчити підписом отримання обладнання без фактичної поставки. А голова товариства ТОВ «Підприємство «Медтехніка» ОСОБА_7 , у свою чергу, у злочинній змові з в.о. головного лікаря ВОКШВД матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження, провів накладну №РН-0000100 (318/1.12.2014) від 31.03.2015 по бухгалтерському обліку TOB «Підприємство «Медтехніка».

Вимоги апеляційної скарги зі змінами прокурора мотивовано тим, що суд першої інстанції помилково призначив ОСОБА_7 покарання з визначенням його виду і розміру за вчинення кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України - штраф у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на один рік; за ч. 3 ст. 191 КК України - 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на два роки, тому ця вказівка підлягає виключенню з мотивувальної та резолютивної частини вироку.

За таких обставин, ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_7 Вінницький міський суд Вінницької області неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України.

Клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження мотивовано тим, що оскільки, ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення 10.12.2014 року та 31.03.2015 року, а строк притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч.4 ст.358, ч. 3 ст. 191 КК України, закінчився, враховуючи те, що після їх вчинення ОСОБА_7 не скоював нового кримінального правопорушення, не ухилявся від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч.4 ст.358, ч. 3 ст. 191 КК України, ОСОБА_7 не визнає, що не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження щодо такого звільнення (Постанова ККС ВС у справі № 552/5595/18 (провадження № 51-5289 км 19).

У відповідності до вимог ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи учасників кримінального провадження, розглянувши клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, апеляційна скарга зі змінами прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного кримінального правопорушення, тобто звільнити від кримінальної відповідальності можна лише у випадку, якщо є підстава такої відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.3, п.4 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї статті, десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що станом на день апеляційного розгляду строк давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 366, ч.2 ст.28, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 191 КК України сплив.

Враховуючи, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.28, ч.1 ст. 366, ч.2 ст.28, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 191 КК у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_7 , вчинено 10.12.2014 року та 31.03.2015 року, на даний час з дня їх вчинення минув строк визначений ст. 49 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 не скоював нового кримінального правопорушення, не ухилявся від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п. 3, п.4 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Верховний Суд в постанові від 24.05.2018 у справі №531/2332/14-к вказав, що відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Враховуючи, що всі умови для застосування положень ст. 49 КК України, яка має імперативний (обов`язковий) характер, дотримані, обвинувачений ОСОБА_7 просив звільнити його від кримінальної відповідальності, закрити кримінальне провадження за ч.2 ст.28, ч.1 ст. 366, ч.2 ст.28, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 191 КК України, наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 366, ч.2 ст.28, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 191 КК України на підставі ст. 49 КК України у звязку з із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Клопотання захисника та обвинуваченого задоволити.

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора задоволити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2025 року щодо ОСОБА_7 ч.2 ст.28, ч.1 ст. 366, ч.2 ст.28, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 191 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 366, ч.2 ст.28, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 191 КК України,

на підставі ст. 49 КК України у звязку з із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 366, ч.2 ст.28, ч.4 ст. 358,ч.3 ст.191 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесене № 0005697 від 23.07.2016 на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Витрати за проведення судових експертиз в кримінальному провадженні 3 718грн. віднести за рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений в ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2019 року у справі №127/2974/19.

Цивільний позов прокурора Вінницької місцевої прокуратури (на даний час Вінницької окружної прокуратури) в інтересах держави в особі Вінницької обласної ради про стягнення з ОСОБА_7 на користь Вінницького обласного клінічного шкірного-венерологічного диспансеру коштів на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4