Провадження №1-кс/389/1056/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2025 року м.Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши погоджене з прокурором клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Світловодськ Кіровоградської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні малолітню дитину, проходить військову службу на посаді водій-заправник автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0002757 від 23.08.2024, за ознакою кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , як сторона кримінального провадження, 01.11.2025 подав до суду дане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, строк тримання під вартою обчислювати з моменту його затримання, а саме з 22 год 15 хв 30.10.2025.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділенням відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управляння поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за процесуального керівництва Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002757 від 23.08.2024, за ознакою кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.06.2022 №3 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та на всі види забезпечення, а також визнано таким, що справи та посаду водія-заправника автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення, військово-облікова спеціальність 790057А, військової частини НОМЕР_1 , прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби за призовом по мобілізації.

Так, відповідно до п.1-3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проходячи військову службу на посаді водія-заправника автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець відповідно до ст.11,16-17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, а також спеціальні обов`язки; бездоганно і неухильно додержуватися порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України; усвідомлювати та свідомо ставитися до виконання свого військового обов`язку; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно зі ст.2, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 , також був зобов`язаний, зокрема, захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України; точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки і поставлені йому завдання; зразково виконувати свої службові обов`язки; додержуватися військової дисципліни; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни; неухильно виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Зважаючи на викладене, 30.03.2024, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу по мобілізації та перебуваючи на посаді водія-заправника автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно в порушення вимог ст.2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.1, 3 ч. 4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 30.03.2024 не повернувся з основної щорічної відпустки до військової частини НОМЕР_1 , без поважних причин в умовах воєнного стану та ухилявся від проходження військової служби, перебуваючи у різних місцях, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.

Тобто, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, починаючи з 30.03.2024 до моменту затримання о 22:15 год 30.10.2025 за адресою АДРЕСА_1 .

Зазначене підтверджується, зокрема, повідомленням військової частини про вчинення кримінального правопорушення, матеріалами службового розслідування військової частини за відповідним фактом, свідченнями осіб з числа військовослужбовців, а також іншими наявними матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Відомості про вказаний злочин 23.08.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002757, кваліфікація ч.5 ст.407 КК України.

30.10.2025 о 22:15 год відповідно до п.1 ч.1 ст.208, п.6 ч.1 ст.615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України, ОСОБА_4 затримано.

31.10.2025 о 15:15 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України в рамках кримінального провадження №0002757 від 23.08.2024.

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 слідчим покладається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, який є тяжким злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, та наявність ризиків, передбачених п.1,3,4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Слідчий зазначає, що виходячи з положень ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою.Запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів з огляду на особу підозрюваного та обставин вчинення злочину є неможливим.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити. Додав, що підозрюваний чинив опір при затриманні та наразі збираються докази щодо його причетності до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України.

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити в його задоволенні. Представник підозрюваного вказувала на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, суд приходить до наступного.

У провадженні СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0002757 від 23.08.2024,за ознаками ч.5 ст.407, ч.1 ст.263 КК України.

30.10.2025 о 22:15 год відповідно до п.1 ч.1 ст.208, п.6 ч.1ст.615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України, ОСОБА_4 затримано.

31.10.2025 о 15:15 год ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України в межах кримінального провадження №0002757 від 23.08.2024.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: повідомленням військової частини про вчинення кримінального правопорушення від 25.05.2024; рапортом командира військової частини; актом службового розслідування від 05.05.2024; витягом з наказу про результати службового розслідування; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

На думку суду сукупність наданих слідчим на даному етапі доказів свідчить про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів свідчить про те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного зі злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою, а отже існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слід відзначити, що на даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя не входить в обговорення питань про наявність або відсутність у діях підозрюваної особи складу інкримінованого їй кримінального правопорушення, достатності або відсутності зібраних у справі доказів, їх належності та допустимості для доведеності або недоведеності обвинувачення.

Так, за висновками суду, ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, який посягає на встановлений порядок несення військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану, що істотно негативно впливає на підтримання належної військової дисципліни у Збройних Силах України та підриває обороноздатність держави в умовах активного ведення бойових дій, обумовлених військовою агресією з боку РФ проти України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Крім того, ОСОБА_4 одружений, має на утриманні малолітню дитину, при цьому близько року з сім`єю не проживає, є військовослужбовцем, але йому висунута підозра за нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану, з огляду на що вбачається, що він не має достатньо міцних соціальних зв`язків. Зазначене свідчить на користь високої ймовірністі переховування його від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

З огляду на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому з метою уникнення від відповідальності останній може перешкоджати кримінальному провадженню будь яким іншим чином.

Ризик впливу на свідків заслуговує на увагу, але в світлі висунутої підозри, специфіки доказів кримінального правопорушеня, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за яким ОСОБА_9 висунута підозра, обставин справи, слідчий суддя вважає, що він не доведений у повному обсязі задля застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Його у даному випадку також можливо невілювати шляхом встановлення обмеження та певних правил поведінки підозрюваному не пов`язаним з ізоляцією від суспільства, забороненого спілкування зі свідками.

Ризик продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що, ОСОБА_4 є військовослужбовцем та починаючи з 30.03.2024 і до дня затримання не повернувся на службу до військової частини.

При вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд взято до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, суд оцінює суворість можливого покаранняОСОБА_4 та визнає реальну небезпеку можливості його ухилення від правосуддя.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вказані вище обставини в сукупності свідчать про існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Підозрюваним та його захисником не наведено таких доводів, які б нівелювали існування вказаних вище ризиків.

Не встановлено в судовому засіданні й обставин, які б унеможливлювали утримання підозрюваного під вартою.

Слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

До того ж, положенням частини 8 статті 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405,407,408,429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто виключно тримання під вартою.

Таким чином з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також з урахуванням положень ст.8 статті 176 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Виходячи з обставин справи, особи підозрюваного, його майнового стану, встановлених ризиків, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, положень 8 статті 176 КПК України, враховуючи п.5 ч.4 ст.183 КПК України суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 184, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, до 28.12.2025 (включно).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1