Справа № 346/5457/25
Провадження № 1-кп/346/737/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2025 року за № 0000205, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Малий Кукшум, російська федерація, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, депутатом не обирався

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2025 близько 03 год 30 хв ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинив словесний конфлікт із неповнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час вказаного конфлікту ОСОБА_2 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання щодо здоров`я неповнолітньої потерпілої наніс декілька ударів руками в голову та декілька ударів ногами по тілу, в результаті чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця в межах лівих орбітальних та щічної ділянок; синця в межах правої орбітальної ділянки та спинки носа; садна в межах правої сідничної ділянки, поперекової ділянки ліворуч та правої підколінної ямки; синців в ділянках правового та лівого колінних суглобів, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносять до легкого тілесного ушкодження.

24 жовтня 2025 року прокурор Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Дане клопотання міститься в обвинувальному акті.

До вказаного обвинувального акту долучена заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 від 24 жовтня 2025 року, про визнання винуватості, згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоду з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні. Його позиція висловлена в присутності захисника є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Крім того, до обвинувального акту долучена заява потерпілої ОСОБА_3 , складена в присутності законного представника ОСОБА_6 від 24 жовтня 2025 року про те, що вона згідна зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження та згідна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням докази в їхній сукупності, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, є кримінальним проступком.

Суд зазначає, що згідно зі ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, не відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліках в психіатричному та наркологічному кабінетах.

Тому суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи та особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає. Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 376, 381, 382, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його ухвалення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Суддя: ОСОБА_1