Провадження № 1-кс/686/9778/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , старшого слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волгоград, російської федерації, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, ФОП, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0003104,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2025 року старший слідчий відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням погодженим з прокурором Хмельницької Окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду ; незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо його задоволення та просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

12.10.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003104, зареєстровано кримінальне правопорушення правова кваліфікація правопорушення ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

12.10.2025 року об 11 год. 15 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

12 жовтня 2025 року ОСОБА_6 винесено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а саме про те, що: « ОСОБА_6 , підозрюючи свого знайомого ОСОБА_8 в умисному пошкодженні шляхом підпалу належного йому господарського приміщення, яке розташоване на березі водойми, розміщеної в с. Нижчі Вовківці, Розсошанської ТГ, Хмельницького району, Хмельницької області, та яке було знищено в результаті пожежі, що мала місце 11.10.2025 близько 20 год., взявши з собою заздалегідь заготовлене для заподіяння тілесних ушкоджень знаряддя вчинення злочину, а саме викрутку, з метою умисного вбивства ОСОБА_8 11.10.2025 близько 23:30 прибув за місцем його тимчасового проживання, що по АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

У подальшому, з метою безперешкодного проникнення до вказаного будинку, ОСОБА_6 , використовуючи допомогу ОСОБА_9 , якому на його прохання відкрила двері співмешканка потерпілого - ОСОБА_11 , проникнув у його середину та з метою реалізації свого злочинного умислу, почав шукати в будинку ОСОБА_8 , якого виявив сплячим у одній із житлових кімнат.

У подальшому, в зазначений вище час ОСОБА_6 , реалізовуючи свій прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою помсти за знищене майно, об`єктивно усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, підійшовши до ліжка на якому знаходився ОСОБА_8 , в присутності ОСОБА_11 та ОСОБА_9 висловлюючи публічно словесні погрози вбивством ОСОБА_8 , кулаками обох рук заподіяв останньому два удари в обличчя, від яких потерпілий присів на ліжку. Продовжуючи свої активні та цілеспрямовані дії, ОСОБА_6 , діставши правою рукою з кишені куртки в яку був одягнений заздалегідь заготовлений ним та принесений з собою предмет ззовні схожий на викрутку, тримаючи її за руків`я, перебуваючи навпроти потерпілого, умисно наніс стрижнем викрутки, із прикладанням значної фізичної сили, два удари по лівій частині задньої поверхні грудної клітини ОСОБА_8 .. Надалі ОСОБА_12 , в продовження своїх умисних дій об`єднаних єдиним злочинним умислом, умисно наніс стрижнем викрутки один удар по підборіддю та один удар у надключичну ділянку зліва.

ОСОБА_6 , нанісши ряд ударів в ділянку життєво-важливих органів людини, маючи можливість транспортувати потерпілого до лікувального закладу для надання йому необхідної медичної допомоги, цього не зробив, на допомогу не покликав, при цьому доводячи свій злочинний умисел на умисне вбивство потерпілого до кінця, схопив обома руками за спинку стільця, що перебував у вказаній кімнаті, та умисно наніс ним один удар по спині потерпілого, демонструючи реальну загрозу для життя потерпілого тим самим не давши змоги останньому вийти з будинку, розраховуючи та бажаючи настання смерті ОСОБА_8 , який перебував у життєво-небезпечному становищі, таким чином вчинивши усі дії, які вважав необхідними та достатніми для доведення злочину до кінця, після чого втік з місця події, залишивши потерпілого на ліжку.

Вказаний злочин не було доведено до кінця з причин що не залежали від волі ОСОБА_6 , оскільки до потерпілого ОСОБА_8 свідком ОСОБА_11 було відразу викликано бригаду лікарів «Хмельницького обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», які доставили потерпілого до КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР, де останньому було надано необхідну медичну допомогу, спрямовану на врятування життя.

В результаті зазначених умисних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючих множинних колото різаних ран грудної клітки, надключичної ділянки зліва та голови, лівобічного пневмоторакса, емфіземи м`яких тканин грудної клітки зліва, перелому 7-го ребра зліва по лопатковій лінії зі зміщенням уламків, що за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння».

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протоколи огляду місця події від 12.10.2025 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу події від 12.10.2025, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 12.10.2025, протокол огляду від 12.10.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 12.10.2025 року, протокол проведення слідчого експерименту від 12.10.2025, протокол додаткового огляду місця події від 12.10.2025, протокол огляду місцевості від 12.10.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 12.10.2025 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 12.10.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 12.10.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 12.10.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 12.10.2025, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.10.2025 року, протокол обшуку від 12.10.2025 та інші матеріали кримінального провадження.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Санкція ст. 115 ч. 1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років або довічне позбавлення волі, тобто даний злочин є тяжким злочином; слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки невстановлені та не допитані, речові докази не дослідженні, а можливо, ще й і не відшукані.

Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду/ об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 7-ми до 15-ти років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Що стосується ризику /незаконного впливу на свідків/потерпілого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то вказаний ризик є доведеним, так, як слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час не усі свідки встановлені, відповідно на сьогоднішній день не допитані, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків, у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий; має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні повнолітню дочку, яка продовжує навчання та дружину з інвалідністю ІІ групи, за місцем проживання характеризується позитивно, являється особою з інвалідністю ІІІ групи та хворіє на ряд хронічних захворювань, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає частково в чому розкаюється.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, який було встановлено під час судового розгляду.

Зазначений висновок узгоджується і з позицією Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під вартою, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства (наприклад, рішення «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» та інш.).

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим під час судового розгляду ризикам.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим під час судового розгляду ризикам.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме по 05.12.2025 року включно.

У відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається, адже ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину з застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити .

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 05 грудня 2025 року включно.

Ухвала діє по 05 грудня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя