УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 17 червня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000254, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

07 липня 2025 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 , в якій він, посилаючись на положення ч. 1 ст. 303 КПК України, просив скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 17 червня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000254, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146-1 КК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав у ній наведених.

Уповноважений слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у кримінальному провадженні № 0000254 від 11 липня 2022 року, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, у відповідності до вимог ст. 306 КПК України, неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

У судовому засіданні встановлено, що слідчими Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000254, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146-1 КК України.

Так, 13 червня 2025 року представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві із клопотанням про залучення ОСОБА_4 як потерпілої у кримінальному провадженні № 0000254 від 11 липня 2022 року.

04 липня 2025 року у відповідь на клопотання адвоката ОСОБА_3 , надійшла постанова слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 17 червня 2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у вищевказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Так, відмовляючи ОСОБА_4 у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000254 від 11 липня 2022 року, слідчий виходив з того, що її представником - адвокатом ОСОБА_3 не долучено до свого клопотання письмової заяви ОСОБА_6 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні. При цьому, досудовим розслідуванням кримінального провадження не встановлено достатніх і об?єктивних даних про спричинення ОСОБА_4 будь-якої шкоди, передбаченої ст. 55 КПК України.

Разом із цим, на переконання слідчого судді, оскаржувана постанова слідчого є необґрунтованою, не узгоджується з положеннями кримінального процесуального закону України, які регулюють правовий статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначають, з якого часу особа набуває права й обов`язки потерпілого, а також не містить жодного посилання на конкретні обставини, що послугували достатньою підставою для висновку про недоведеність факту заподіяння ОСОБА_4 якої-небудь шкоди, передбаченої ст. 55 КПК України, кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 146-1 КК України, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000254 від 11 липня 2022 року.

Аналогічна позиція викладена й у рішеннях Європейського суду з прав людини, винесених у справах «Шевченко проти України» (заява № 32478/02) та «Трубніков проти Росії» (скарга № 49790/99), практика якого згідно зі ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, зокрема виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці відповідно до національного законодавства та є неприйнятним, оскільки таким чином він позбавляється можливості приймати участь у ході розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 , скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 17 червня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000254, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146-1 КК України, та зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 , чи іншого слідчого, який входить до складу слідчої групи, повторно розглянути клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про визнання потерпілою у кримінальному провадженні № 0000254 від 11 липня 2022 року та винести за наслідками його розгляду вмотивовану постанову з урахуванням положень частини 1 та 2 статті 55 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 40, 55, 110, 303, 306-307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 17 червня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000254, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146-1 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 17 червня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000254, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146-1 КК України.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 , чи іншого слідчого, який входить до складу слідчої групи, повторно розглянути клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про визнання потерпілою у кримінальному провадженні № 0000254, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146-1 КК України та винести за наслідками його розгляду вмотивовану постанову з урахуванням положень частини 1 та 2 статті 55 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1