Справа № 686/630/25
Провадження № 1-кп/686/669/25
10 вересня 2025 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шпиколоси, Кременецького району, Тернопільської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України
Під час судового розгляду прокурор звернувся із клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .
Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а ризики, які стали підставою для застосування такого запобіжного заходу не відпали.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.
Обвинувачений і його захисник заперечили проти задоволення клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що на судовий розгляд перебуває на завершальній стадії та він не може впливати на будь-якого свідка, на його утриманні перебуває малолітня дитина та він не буде переховуватись від суду.
Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд вважає, що наявні підстави для його задоволення.
Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (ст. 177 КПК України).
Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
На думку суду, наведені в клопотанні прокурора підстави для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.
У силу ч.8. ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.
При цьому суд враховує, що ризик, зокрема переховування від суду, який був доведені прокурором в суді при обранні обвинуваченим ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшився та обвинувачений, усвідомлюючи можливі негативні наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, може винити прояви указаного ризику.
Обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_4 щодо відсутності попередніх судимостей, можливості дотримання ним умов більш м`якого запобіжного заходу за наведених, зокрема законодавчих підстав не можуть слугувати можливістю зміни запобіжного заходу.
У ч. 3 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» міститься норма, яка виходить із загального принципу ст.5 Конвенції: законне тримання під вартою має бути розумним. Конвенція вимагає, аби тримання під вартою до судового вироку не перевищувало розумних строків. Хоч якою би була причина тримання під вартою, у кожному випадку слід визначити, чи перетнув строк до ухвалення вироку щодо обвинуваченого розумні межі, тобто межі надмірності, які, за обставинами справи, могли бути розумно застосовані до особи, чия невинуватість презумується.
Згідно з практикою Суду, зокрема з його рішенням у складі Великої палати у с праві «Labita v.Italy» від 06.04.2000 р., тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Суд зауважує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину під час дії воєнного стану, а тому з урахуванням ризиків, строку розгляду кримінального провадження продовження дії застосованого запобіжного заходу є виправданим.
Відповідно до ч.6 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.
Отже, ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 35, 177, 183, 314, 315 КПК України, суд
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 07 листопада 2025 року включно.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 5 ст. 407 КК України відкласти до 14 год.30 хв. 30 вересня 2025 року.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває під вартою в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», конвоювати в судове засідання.

Копію ухвали для виконання в частині конвоювання в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направити начальнику ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, в той же строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Головуючий суддя