Справа № 362/4236/25
Провадження № 1-кп/362/587/25
ВИРОК

Іменем України

30.09.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000121, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Івахни Монастирського району Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно неодруженого, працюючого неофіційно, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2024 у справі № 362/604/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), тобто повторного протягом року керування автомобілем, не маючи права керування транспортним засобом, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, яка набрала законної сили.

Таким чином, суд іменем України, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, постановив щодо ОСОБА_4 судове рішення, яким застосував до нього адміністративні стягнення у виді штрафу та позбавлення спеціального права, наданого цьому громадянинові (права керування транспортними засобами).

Не зважаючи на наявність вказаного рішення суду, яким ОСОБА_4 тимчасово позбавлено права керування транспортними засобами, достовірно знаючи про наявність такого рішення, останній продовжив керувати транспортними засобами не маючи права керування ними, вчиняючи адміністративні правопорушення, та таким чином умисно не виконувати судове рішення.

Так, 10 березня 2025 року, близько 20 год. 10 хв., достовірно знаючи про наявність зазначеної постанови суду, яка набрала законної сили, та будучи ознайомленим з нею, з метою умисного систематичного її невиконання, маючи реальну можливість її виконати, умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, ОСОБА_4 , будучи позбавленим спеціального права (права керування транспортними засобами), не маючи на це життєвої необхідності та не діючи в стані крайньої необхідності та/або необхідної оборони, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом - автомобілем марки "Ford GALAXY", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та поблизу будинку № 29 по вулиці Святкова в селі Плесецьке Фастівського району Київської області вчинив дорожньо-транспортну пригоду, з приводу чого щодо останнього працівниками відділення поліції № 3 (село Данилівка) Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП.

Тим самим ОСОБА_4 умисно не виконав постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2024, що набрала законної сили та якою на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 років, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 382 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив усі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, та надав показання, відповідно до яких того дня, 10.03.2025, близько 20 год. 10 хв. він дійсно керував транспортним засобом марки "Ford GALAXY", реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тобто не виконав постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2024, яка набрала законної сили та якою його було позбавлено права керування на 5 років, про яку йому було відомо. Остаточно судом було позбавлено його права керування транспортними засобами на строк більше 9 років. Пояснив суду, що продовжував керувати транспортними засобами всупереч судовому рішенню, оскільки не знав, що це кримінально каране діяння. Тепер він не буде вчиняти подібного, тим більше, що в нього немає власного автомобіля, а той, яким він керував, сестра-власниця вилучила в нього та виставила на продаж. ОСОБА_4 розуміє, що вчинив неправильно, щиро розкаявся, вибачився та просив суд суворо не карати. Під час обрання міри покарання просив суд врахувати, що в нього на утриманні перебуває дві неповнолітні дитини (його рідна дочка та син цивільної дружини від попереднього шлюбу), а також мати ОСОБА_6 , яка проживає разом з ним та має інвалідність ІІ групи з ураженням опорно-рухового апарату. Крім того, повідомив суду, що його вітчим помер, а рідний батько був тяжко поранений на війні, у зв`язку з чим за ним також прийдеться доглядати після виписки з лікарні. Повідомив суду, що він працює неофіційно на будівництві, має джерело доходу.

Показання ОСОБА_4 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Враховуючи, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого та вивчення даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини справи підтверджені доказами, що знаходяться в матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини справи доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю поза розумним сумнівом, а тому кваліфікує дії обвинуваченого за частиною першою статті 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина друга статті 50 КК України). Суд відповідно до вимог статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 382 КК України, в силу статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд установив, що він має середню спеціальну освіту, працює неофіційно на будівництві, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом з обвинуваченим та має ІІ групу інвалідності (загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату), за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, за статтею 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, відсутність завданої ним шкоди, щирого каяття обвинуваченого, зважаючи на обставину, що обтяжує покарання, особу обвинуваченого, його матеріальний стан, те, що він неофіційно працює на будівництві, а отже, має відповідне джерело доходу, має на утриманні малолітню дочку та матір, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та/або нарколога не перебуває, з огляду на позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, виходячи з принципів законності, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, беручи до уваги обумовлену статтею 50 КК України мету покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції частини першої статті 382 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме меті покарання, принципам гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстав для застосування статей 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись статтями 368 371, 373, 374, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1