КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6591/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon», апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - начальника Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 серпня 2025 року, -

за участю:

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.08.2025 року залишено без задоволення клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 , погоджене начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 2 136 (дві тисячі сто тридцять шість) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 6 467 808 (шість мільйонів чотириста шістдесят сім тисяч вісімсот вісім) гривень та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням випадків необхідності прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога», строком до 07.10.2025 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь, Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, офіційно працевлаштованого, на утримані має одну малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.08.2025 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого детектива та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 2 136 (дві тисячі сто тридцять шість) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 6 467 808 (шість мільйонів чотириста шістдесят сім тисяч вісімсот вісім) гривень.

Мотивуючи апеляційні вимоги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, невмотивованою та не ґрунтується на нормах Кримінального процесуального кодексу України, а також не відповідає фактичним обставинам.

Вказує, що судом не враховано, що незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КІІК України, які наведені у клопотанні. Водночас, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини може переховуватись від органів досудового розслідування. Крім того, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_7 , будучи на волі, продовжить свою злочинну діяльність, адже відповідно до зібраних доказів, підозрюваний не збирався завершувати свою злочинну діяльність, а планував вчинення інших нових умисних тяжких злочинів.

Апелянт наголошує, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Разом з тим, зазначає, що враховуючи особливо великий розмір матеріальних збитків, завданих інтересам Держави в результаті вчинення кримінального правопорушення, а також необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідно, як альтернативу, у порядку п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави 2136 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначений розмір застави є помірним для підозрюваного ОСОБА_7 виходячи з його майнового стану, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде дієвим стримуючим заходом до не порушення ним покладених на підозрюваного обов`язків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000226 від 15.05.2024 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 209 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

07.08.2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненій в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах та розпорядженні майном шляхом здійснення фінансових операцій, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинене особою, яка знала, що таке майно опосередковано, повністю одержано злочинним шляхом, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 209 КК України.

07.08.2025 року старший детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 за погодженням із начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 2 136 (дві тисячі сто тридцять шість) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 6 467 808 (шість мільйонів чотириста шістдесят сім тисяч вісімсот вісім) гривень, щодо ОСОБА_7

13.08.2025 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва залишено без задоволення клопотання старшого слідчого та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням випадків необхідності прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога», строком до 07.10.2025 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду вказаного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що викладені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Про наявність таких ризиків свідчать конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

Що ж стосується безпосередньо застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, то слідчий суддя, всупереч запевнень апелянта, правильно встановив, що жодним чином є недоведеними та необґрунтованими доводи сторони обвинувачення, що застосування відносно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Про це свідчать дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, яким слідчим суддею дана належна оцінка в оскаржуваній ухвалі і до яких, крім іншого, відноситься, насамперед, те, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на його утриманні знаходиться малолітня дитина, працює та раніше не судимий.

Тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби і належним чином мотивував своє рішення. Саме застосований щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, за переконанням колегії суддів, здатен запобігти тим ризикам, які існують у кримінальному провадженні.

Таким чином, доводи прокурора ОСОБА_6 , які викладені в його апеляційній скарзі стосовно незаконності оскаржуваної ухвали, слід визнати непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів, в тому числі і домашнього арешту у певний період доби, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 серпня 2025 року, якою залишено без задоволення клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 , погоджене начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 2 136 (дві тисячі сто тридцять шість) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 6 467 808 (шість мільйонів чотириста шістдесят сім тисяч вісімсот вісім) гривень та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням випадків необхідності прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога», строком до 07.10.2025 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - начальника Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4