ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/68/26 Справа № 179/2017/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000231,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , яке погоджено прокурором Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000231, яке внесене 21.11.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та накладено арешт на легковий автомобіль марки Opel VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , із забороною користування вказаним транспортним засобом та його відчуження у будь-якій спосіб.

Ухвалою слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2025 року виправлено описку, допущену в ухвалі Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 25.11.2025 року, та вважати вірним реєстраційний номер легкового автомобіля марки Opel VECTRA - НОМЕР_3 .

Мотивуючи ухвалене рішення про арешт майна слідчий суддя зазначив, що є достатні підстави вважати, що вилучений під час проведення огляду місця події 21.11.2025 року легковий автомобіль марки Opel VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_3 , є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди, потребує проведення експертиз, визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вказує на те, що незастосування арешту майна може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна та постановити нову, якою задовольнити частково клопотання слідчого та накласти арешт на автомобіль шляхом заборони розпорядження.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги адвокат вказує на те, що безпосередньо після зіткнення з велосипедистом, ОСОБА_7 жодного руху транспортним засобом не здійснював, зберіг обстановку, що мала місце після ДТП, надав постраждалій ОСОБА_10 першу допомогу та викликав на місце події спеціалізований автомобіль швидкої медичної допомоги. Зазначає, що ОСОБА_7 безпосередньо на місці події повідомив працівників поліції про обставини зіткнення з велосипедистом та всіляко допомагав у встановленні об`єктивних обставин, які були відображені під час огляду місця ДТП. Вважає, що наявність незначного механічного пошкодження на автомобілі (подряпина переднього бампера) надавала суду можливість застосування арешту до транспортного засобу без рішення про заборону його користуванням. На думку апелянта, існує достатня можливість зберегти вказаний речовий доказ без застосування арешту у вигляді заборони користування транспортним засобом. Вказує, що слідчий суддя не врахував ту обставину, що ОСОБА_7 являється багатодітним батьком, який в своїй родині виховує малолітніх дітей, та в його родині мається лише один транспортний засіб - автомобіль марки Opel VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який він використовував на постійній основі для забезпечення потреб багатодітної родини, при цьому, не має можливості скористатися іншим траспортним засобом для забезпечення потреб багатодітної родини, зокрема, для відвідування лікарні чи влаштування побутових потреб дітей. Посилається на те, що накладення арешту на автомобіль призводить до необґрунтованого завдання шкоди інтересам власника транспортного засобу.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт та прокурор у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, у зв`язку з чим розгляд провадження здійснено за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, перевіривши надані матеріали та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статтті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження про розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч. 2 вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого, збереження речових доказів.

При цьому у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 цього Кодексу, тобто матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше (ч.3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

Так, зі змісту клопотання і доданого до нього витягу із ЄРДР слідує, що в провадженні слідчого відділу ВП №1 Самарівського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000231 від 21.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Як вбачається з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.11.2025 року, по вул. Центральній в с-щі Магдалинівка Самарівського району Дніпропетровської області було вилучено легковий автомобіль марки Opel VECTRA з р/н НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 .

Постановою слідчого СВ ВП №1 Самарівського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 21.11.2025 року легковий автомобіль марки Opel VECTRA з р/н НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , визнано речовим доказом та поміщено на зберігання до території ВП № 1 СРВП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: вул. Центральна, 112, с-ще Магдалинівка Самарівського району Дніпропетровської області.

На переконання апеляційного суду вилучений автомобіль відповідає критеріям ст.98 КПК України, є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому тільки заборона користування та відчуження вказаним майном може запобігти їх приховуванню, пошкодженню, зникненню, втраті, знищенню, використанню, перетворенню, передачі майна.

Враховуючи те, що вилучений автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та існує ризик зміни або знищення вилученого речового доказу, і в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути використано як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може містити відомості про обставини вчинення цього кримінального правопорушення, тобто має суттєве значення при розслідуванні кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на зазначене майно.

Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту, забезпечити схоронність вказаного автомобіля, не допущення його знищення, приховування, відчуження, перетворення, зникнення неможливо, у зв`язку з чим, незастосування вказаного заходу може призвести до зазначених ризиків.

Отже, слідчим суддею належним чином дотримані вимоги ст. 173 КПК України, а саме враховані правова підстава для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків арешту майна для третіх осіб і обраний належний спосіб такого арешту.

Також апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді з підстав визначеного ним способу обтяження майна, оскільки застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на зазначене майно шляхом заборони користування та відчуження запобігає порушенню прав та законних інтересів сторін кримінального провадження, у тому числі проведенню експертних досліджень.

Щодо вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 про виключення заборони користування автомобілем, апеляційний суд зауважує, що надання можливості користуватися транспортним засобом може призвести до пошкодження, псування, перетворення або знищення слідів, які залишилися на даному транспортному засобі після дорожньо-транспортної події, що негативно вплине на повноту досудового розслідування, зокрема правильність висновків експертиз, у зв`язку з чим на теперішній час обмеження відчуження та користування даним майном є розумним, співмірним і відповідає загальним засадам та завданням кримінального провадження.

Посилання апелянта на необхідність використання арештованого автомобіля для забезпечення потреб багатодітної родини є неприйнятним, оскільки майно, яке відповідає визначеним у ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України критеріям та має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, з якою метою використовується, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

До того ж, станом на день розгляду даної справи апеляційним судом матеріали справи не містять висновку експертизи технічного стану транспортного засобу, що свідчить про необхідність арешту зазначеного майна шляхом заборони відчуження та користування ним.

Зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких апелянт вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, не заслуговують на увагу, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який, в даному випадку, необхідний для збереження речових доказів з метою проведення необхідних слідчих та/або процесуальних дій.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження і який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

Таким чином, з урахуванням вище наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на автомобіль, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Отже, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000231 про накладення арешту на автомобіль марки Opel VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , із забороною користування вказаним транспортним засобом та його відчуження у будь-якій спосіб- залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4