Справа № 466/2004/25
Провадження № 1-кс/466/663/25
У Х В А Л А

13 жовтня 2025 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону,-

в с т а н о в и в:

03.03.2025 адвокат ОСОБА_4 в інтересах скаржника ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова зі скаргою на бездіяльність прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

В обґрунтування скарги, покликається на те, що до військового прокурора надійшло клопотання про проведення слідчих розшукових дій. Просять визнати бездіяльність прокурора такою, що не відповідає вимогам кримінально процесуального законодавства.

В матеріалах скарги наявне клопотання ОСОБА_3 про розгляд справи без його участі та участі його представника. У вирішення скарги покликається на розсуд суду.

На адресу суду від прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без її участі.

З приводу зазначених обставин у скарзі повідомила, що на розгляді у прокурора перебувала скарга ОСОБА_3 від 09.10.2024 в межах кримінального провадження №0000050 від 14.08.2024 за ч.4 ст. 426 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м. Львові.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Суд вивчивши скаргу та додані до неї копії документів, дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

При розгляді скарги встановлено, що на розгляді у прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону перебувала скарга ОСОБА_3 від 09.10.2024 в межах кримінального провадження №0000050 від 14.08.2024 за ч.4 ст. 426 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м. Львові.

У даному провадженні ОСОБА_3 являється заявником та наділений правами визначеними ст. 60 КПК України.

Відповідно до ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

З додаткових пояснень та клопотань адвоката ОСОБА_4 , який представляє інтереси ОСОБА_3 вбачається, що у провадженні слідчого ДБР знаходиться кримінальне провадження № 0000050 від 13.07.2024 року за фактом умисного невиконання військовими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 дій, які вони за своїми службовими обов`язками повинні були виконати від 14.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426 КК України.

Скарги на дії рішення, чи бездіяльність слідчого і прокурора подаються до слідчого судді місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, у даному випадку це Личаківський районний суд м. Львова.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Частиною першою ст.303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які оскаржуються під час досудового розслідування.

Оцінюючи заявлені вимоги поданої скарги, зокрема, про бездіяльність прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до положень ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Аналіз норм кримінального процесуального законодавства свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, зазначена норма закону дозволяє звернутися до суду із скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків слідчого чи прокурора, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.303,307,372,392,395 КПК України, слідча суддя,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1