Провадження №11-кп/801/227/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 10 жовтня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000881,

за апеляційною скаргою захисниці ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2025 року,

яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Авдіївка Донецької області, громадянина України, неодруженого, непрацевлаштованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком визнано винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначено ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді шести років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 20.11.2024 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишено без змін утримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 142300,00 гривень майнової шкоди.

Скасовано арешт, накладений у даному кримінальному провадженні ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2024.

Мобільний телефон марки Xiaomi моделі Redmi 10C без сім-карти (IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 ) у корпусі сірого кольору, який поміщено до спец.пакету НПУ №WAR1966491 та зберігаються у камері зберігання речових доказів у Відділі поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області (квитанція №2766), ухвалено конфіскувати.

Згідно з вироком судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_8 , достовірно знаючи про введення з 24.02.2022 року на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», дія якого триває і на даний час, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скоїв умисні корисливі злочини за наступних обставин.

Так, 17.09.2023 близько 16 год 00 хв., більш точний час не встановлено ОСОБА_8 , перебуваючи на центральному автовокзалі «Вінниця», який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 8, познайомився з ОСОБА_10 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вході розмови ОСОБА_10 надав ОСОБА_8 банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить його матері ОСОБА_9 та пароль від вказаної картки, для допомоги у знятті грошових коштів. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 .

Далі, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись жагою до легкої наживи та незаконного збагачення, з корисливих мотивів, діючи умисно, в умовах воєнного стану усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_8 , підійшов до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», який розташований у приміщенні центрального автовокзалу «Вінниця», використовуючи банківську карту № НОМЕР_3 , яку йому добровільно надав ОСОБА_10 , через вказаний банкомат змінив фінансовий номер мобільного додатку «Приват24» НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 на свій НОМЕР_5 та пароль від вказаного додатку, де на вже існуючій віртуальній карті для виплат Голд, номер рахунку НОМЕР_6 здійснив збільшення кредитного ліміту на загальну суму 136400 гривень. Після чого, ОСОБА_8 повернув вказану банківську картку ОСОБА_10 .

У подальшому, ОСОБА_8 , з метою викрадення грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , використовуючи функцію «зняття без карти», 17.09.2023 о 18 год. 30 хв. здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_9 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 5000 грн. у банкоматі: A101882. BRANCH 10001-0177, що розташований за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 30, тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 5000 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 з метою викрадення грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , використовуючи функцію «зняття без карти», 17.09.2023 о 20 год. 43 хв. здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_9 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 5000 грн. у банкоматі: CAVI9181, що розташований за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 7Б, тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 5000 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 з метою викрадення грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , використовуючи функцію «зняття без карти», 17.09.2023 о 20 год. 43 хв. здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_9 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 10000 грн. у банкоматі: CAVI9181, що розташований за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 7Б, тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 10000 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 , з метою викрадення грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , використовуючи функцію «зняття без карти», 17.09.2023 о 20 год. 44 хв. здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_9 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 5000 грн. у банкоматі: CAVI9181, що розташований за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 7Б, тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 5000 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 , з метою викрадення грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , використовуючи функцію «зняття без карти», 17.09.2023 о 20 год. 51 хв. здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_9 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 5000 грн. у банкоматі: A101882. BRANCH 10001-0177, що розташований за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 30, тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 5000 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 з метою викрадення грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , використовуючи функцію «зняття без карти», 17.09.2023 о 20 год. 51 хв. здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_9 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 10000 грн. у банкоматі: A101882. BRANCH 10001-0177, що розташований за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 30, тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 10000 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 , з метою викрадення грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , використовуючи функцію «зняття без карти», 17.09.2023 о 20 год. 52 хв. здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_9 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 5000 грн. у банкоматі: A101882. BRANCH 10001-0177, що розташований за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 30, тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 5000 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 , з метою викрадення грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , використовуючи функцію «зняття без карти», 17.09.2023 о 20 год. 53 хв. здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_9 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 5000 грн. у банкоматі: A101882. BRANCH 10001-0177, що розташований за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 30, тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 5000 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 , з метою викрадення грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , використовуючи функцію «зняття без карти», 17.09.2023 о 20 год. 55 хв. здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_9 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 10000 грн. у банкоматі: A101882. BRANCH 10001-0177, що розташований за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 30, тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 10000 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 , з метою викрадення грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , використовуючи функцію «зняття без карти», 17.09.2023 о 21 год. 03 хв. здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_9 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 5000 грн. у банкоматі: A101882. BRANCH 10001-0177, що розташований за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 30, тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 5000 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 , з метою викрадення грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , використовуючи функцію «зняття без карти», 18.09.2023 о 00 год. 00 хв. здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_9 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 10000 грн. у банкоматі: A101882. BRANCH 10001-0177, що розташований за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 30, тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 10000 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 , з метою викрадення грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , використовуючи функцію «зняття без карти», 18.09.2023 о 00 год. 01 хв. здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_9 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 20000 грн. у банкоматі: A101882. BRANCH 10001-0177, що розташований за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 30, тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 20000 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 , з метою викрадення грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , використовуючи функцію «зняття без карти», 18.09.2023 о 00 год. 02 хв. здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_9 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 5000 грн. у банкоматі: A101882. BRANCH 10001-0177, що розташований за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 30, тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 5000 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 , з метою викрадення грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , використовуючи функцію «зняття без карти», 18.09.2023 о 09 год. 09 хв. здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_9 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 20000 грн. у банкоматі: CAVI9181, що розташований за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 7Б, тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 20000 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 , з метою викрадення грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , використовуючи функцію «зняття без карти», 18.09.2023 о 10 год. 11 хв. здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_9 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 5000 грн. у банкоматі: 6696306, що розташований за адресою: м. Вінниця, вулиця Замостянська, 35, тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 5000 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 , з метою викрадення грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , використовуючи функцію «зняття без карти», 18.09.2023 о 10 год. 12 хв. здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_9 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 10000 грн. у банкоматі: 6696306, що розташований за адресою: м. Вінниця, вулиця Замостянська, 35, тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 10000 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 , з метою викрадення грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , використовуючи функцію «зняття без карти», 18.09.2023 о 10 год. 13 хв. здійснив від імені держателя банківського рахунку ОСОБА_9 банківську операцію по зняттю готівки в сумі 3400 грн. у банкоматі: 6696306, що розташований за адресою: м. Вінниця, вулиця Замостянська, 35, тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 3400 гривень.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом кваліфіковано за: ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану (епізод від 17.09.2023 о 18:30 год.); та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисниця ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 не оспорює доведеність його вини у вчиненні ним кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій за ч.4 ст.185 КК України, а не погоджується з вироком суду першої інстанції у частині призначеного ОСОБА_8 покарання, оскільки вважає його надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного.

Посилаючись на приписи ст.ст.50 65 КК України, сторона захисту вважає, що суд першої інстанції, при призначені покарання належним чином не врахував особу винного та усі наявні пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Зокрема, звертає увагу, що обвинувачений раніше не судимий, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та лікаря -нарколога, має постійне місце проживання, намір долучитися до ЗСУ

Вважає, що неврахування цих обставин судом першої інстанції призвело до призначення надмірно суворого покарання у виді шести років позбавлення волі, що суперечить принципу індивідуалізації покарання.

Стверджує, щосуд першої інстанції не навів переконливих підстав для неможливості застосування більш мінімального покарання, передбаченого санкцією цієї статті та не можливості застосування положень ст. 75 КК України, належним чином не вмотивував своє рішення у цій частині.

З огляду на це, просить скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2025 року в частині призначення покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого. Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. Застосувати щодо ОСОБА_8 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні захисниця ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисниці, просив залишити її без задоволення, а оскаржуваний вирок - без змін.

Потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилася, вирок не оскаржувала, захисниця, обвинувачений та прокурор не заперечували щодо проведення апеляційного розгляду у її відсутність.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку прокурора, який заперечував щодо пом`якшення призначеного покарання та застосування ст.75 КК України, думку захисниці та обвинуваченого, які підтримали свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Цих вимог закону, суд першої інстанції, обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, кваліфікація вчиненого за ч. 4 ст. 185 КК України, за вказаних у вироку обставин, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, і в апеляційній скарзі, не оспорюється.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.ст.50, 65 КК України, а також у приписах постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого й попередження нових злочинів.

Як слідує із змісту вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2025 року, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, міський суд урахував те, що: обвинуваченим вчинено сукупність умисних тяжких кримінальних правопорушень у період воєнного стану, а саме заволодіння кредитними грошима, здійсненим до вичерпання можливості; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, літній людині; думку потерпілої; особу обвинуваченого, який за місцем проживання громадський порядок не порушував, із сусідами стосунки дружні, скарг не надходило, взятий на облік ВПО, у силу ст.89 КК України не судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд відніс щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Наведені вище обставини, давали суду підстави призначити обвинуваченому покарання у виді шести років позбавлення волі.

Доводи захисниці обвинуваченого про наявність підстав для призначення покарання у виді п`яти років позбавлення волі та застосування положень ст.75 КК України, апеляційний суд вважає непереконливими.

Статтею 414 КПК України як одну з підстав для зміни вироку визначено невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Так, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Так, у ст. 65 КК України визначено загальні засади призначення покарання, які наділяють суд правом вибору між однією із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, кожна з яких є законною. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Виконуючи приписи ст. 65 КК України, місцевий суд, зваживши на обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , а саме щире каяття, дані про його особу та одночасно зосередив увагу на тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином і полягало у неодноразових епізодах заволодіння грошовими коштами з банківської картки, відсутність відшкодування заподіяної потерпілій шкоди, а тому правильно призначив покарання у виді шести років позбавлення волі.

При цьому за розміром призначене покарання не є максимальним, а тому немає підстав вважати призначене покарання занадто суворим, як вважає апелянтка.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції інших обставин, які пом`якшують покарання, зокрема, активного сприяння розкриттю злочину не є слушними з огляду на наступне.

Колегія суддів акцентує на тому, що згідно зі сталою судовою практикою (постанова ККС ВС від 22 лютого 2021 року у справі № 481/1754/18, провадження № 51-1579кмо20) під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину.

Так, під активним сприянням розкриттю злочину слід розуміти надання особою органам досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи, які мають істотне значення для повного його розкриття (наприклад, викриття інших співучасників злочину, визначення ролі кожного у його вчиненні, передачу речових доказів чи предметів, здобутих злочинним шляхом).

Разом з тим, усі факти та обставини вчиненого злочину були встановлені самостійно правоохоронними органами, жодних нових фактів у справі, ніж ті, що були встановлені слідством самостійно, обвинувачений ОСОБА_8 не повідомив.

Добросовісна поведінка обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду жодним чином не була спрямована на активну та ініціативну допомогу слідству та суду, а викликана лише тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, установленої компетентними органами з інших джерел.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для визнання активного сприяння розкриттю злочину обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , як про це просить сторона захисту.

Посилання на те, що обвинувачений ОСОБА_8 за місцем проживання громадський порядок не порушував, із сусідами стосунки дружні, скарг не надходило, перебуває на облік ВПО, у силу ст.89 КК України не судимий, бажає проходити військову службу - не дають підстав для висновку про явну несправедливість призначеного покарання та зменшення його строку. При цьому ОСОБА_8 має право виявити бажання проходити військову службу за контрактом у порядку, визначеному ст. 81-1 КК України.

Отже, покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи винного тощо. Свої висновки в частині призначеного покарання суд також належним чином вмотивував у вироку, а тому відсутні підстави для пом`якшення призначення покарання. Призначене ОСОБА_8 покарання відповідає принципам законності, невідворотності та співмірності, і є достатнім для досягнення цілей покарання, у зв`язку з чим відповідні доводи захисту є неспроможними та не можуть бути задоволеними.

За змістом ст.75 КК України рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання.

Водночас, з огляду на положення ст.75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, але й інші обставини справи.

Верховний Суд з даного приводу висловив таку позицію, що звільнення від відбування покарання з випробуванням (ст.75 КК України) може застосовуватися у випадках, коли у матеріалах кримінального провадження є дані, які є свідченням того, що зниження суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та самого засудженого зумовлює можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Разом з тим, таких даних стороною захисту як під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції не наведено.

З огляду на фактичні обставини та підвищену суспільну небезпеку вчиненого злочину, а також необхідність досягнення мети виправлення, застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України не буде виваженим, справедливим та таким, що відповідатиме вимогам статті 65 КК України.

Колегія суддів звертає увагу, що виправлення засудженого є таким впливом покарання на його свідомість, за допомогою якого усуваються ті його негативні риси, що призвели до вчинення кримінального правопорушення. Виправлення виявляється у внесенні коректив у соціально-психологічні характеристики засудженого, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності та поваги до положень закону, зокрема і кримінального.

Досягнення мети виправлення означає, що в результаті застосування до засудженого покарання в його особистості відбулись такі зміни, які фактично унеможливлюють вчинення ним нового кримінального правопорушення з огляду на зміни його ціннісних орієнтирів, що неможливо без усвідомлення та засудження винуватим вчиненої ним суспільно небезпечної дії.

У контексті наведених положень, колегія суддів приходить до переконання, що переконливого обґрунтування щодо можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від призначеного йому основного покарання з випробуванням, шляхом застосування статті 75 КК України, в аспекті реалізації приписів статей 50, 65 КК України, апеляційна скарга сторони захисту не містить.

Зрештою апеляційні доводи про необхідність застосування положень ст. 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_8 слід вважати безпідставними, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер та не можуть вважатися достатніми підставами для пом`якшення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе лише із призначенням покарання в межах санкції статті, яке належить відбувати виключно реально. Рішення належним чином умотивоване, відповідає вимогам кримінального закону і підстав для скасування вироку через незастосування судом першої інстанції положень ст.75 КК України, як про це сторона захисту ставить питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, підстави для задоволення апеляційної скарги захисниці відсутні. З урахуванням наведеного, апеляційну скаргу захисниці слід залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405,418, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4