Справа № 633/412/17
Провадження № 1-в/638/738/25
УХВАЛА

Іменем України

15 жовтня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання начальника Чугуївського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 відповідно до ст. 537, ст. 539 КПК України ч.2 ст. 74 КК України у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Чугуївського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 відповідно до ст. 537, ст. 539 КПК України ч.2 ст. 74 КК України у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до вироку Печенізького районного суду Харківської області від 18.12.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив таємне викрадення чужого майна та своїми протиправними діями завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1308 грн.00 коп.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та вербування деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадання чужого майна).

Положення частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподаткованих мінімуми доходів громадян.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185 КК України, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 вчинив 06.09.2017 року. Діями ОСОБА_5 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 .

Станом на 01 травня 2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1684 грн., тобто на момент вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 185 КК України, становив 1684 грн.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ч.2 ст. 51 КУпАП, Закону України від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», п.п. 13, 14 ст. 537, ст. 539 КПК України, ч. 1 ст. 5, ч.2 ст. 74 КК України, уповноважений орган пробації просить привести вирок Печенізького районного суду Харківської області від 18.12.2019 у відповідність до вимог нового закону.

Начальник Чугуївського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Засуджений ОСОБА_5 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Учасники процесуальної дії не наполягали на застосуванні технічних засобів фіксування судового процесу, тому судове засідання проведено без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.1 ст. 107 КПК України.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Суд, ознайомившись із клопотанням, дослідивши матеріали кримінального провадження та особової справи на засудженого, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами другою і третьою статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень пункту 2 частини другої статті 539 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Печенізького районного суду Харківської області від 18.12.2019 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зобов`язавши його у відповідності до п.п.1,2 ч.1, .п.2.ч.3 ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_5 06 вересня 2017 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, своїми протиправними діями завдав матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 1308,00 грн.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі частини шостої статті 3 Кримінального кодексу України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, належить до закону, яким можуть вноситися зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 74 Кримінального кодексу України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 74 Кримінального кодексу України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, частково декриміналізовано (в залежності від обсягу вартості майна, яким заволоділа особа) відповідальність за викрадення чужого майна шляхом шахрайства, привласнення чи розтрати.

Як було зазначено вище загальна сума завданих засудженим збитків за вироком суду становить 1308,00 грн.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на момент вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, становив 1684 грн. (з 01 травня 2017 по 01 грудня 2017 року).

Таким чином, станом на день розгляду клопотання відповідальність за дії ОСОБА_5 передбачена частиною другою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на наведене суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені норми закону, суд встановив, що, застосовуючи зворотну дію закону у часі на момент вчинення ОСОБА_5 злочину, за який він був засуджений, слід дійти висновку, що особа, яка вчинила крадіжку майна, може бути притягнута до кримінальної відповідальності у разі, якщо сума викраденого майна станом на момент вчинення правопорушення перевищує 1684 грн (станом на 01 грудня 2017 року). В даному випадку сума є нижчою, що свідчить про відсутність підстав притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі статті 5 Кримінального кодексу України, суд вважає звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком суду.

Керуючись статтями 5, 74, 185 Кримінального кодексу України, статтями 369-372, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року,

ухвалив:

Клопотання начальника Чугуївського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 відповідно до ст. 537, ст. 539 КПК України ч.2 ст. 74 КК України у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Привести вирок Печенізького районного суду Харківської області від 18.12.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Печенізького районного суду Харківської області від 18.12.2019 року.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1