Справа № 301/2360/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава кримінальне провадження, що внесене 09.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000265 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Довге Іршавського району, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

в с т а н о в и в:

20.11.2021 ОСОБА_4 призвано на строкову військову службу, відповідно до пункту 71 глави ХІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" 22.05.2024 ОСОБА_4 звільнено в запас Збройних Сил України.

24.05.2024 ОСОБА_4 перебуваючи на території пункту постійного збору військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 , під особистий підпис отримав повістку про прибуття та отримав мобілізаційне розпорядження до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 10:00 годину 05.06.2025 з подальшою відправкою до військової частини № НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 будучи військовозобов`язаним 14.05.2025 пройшов військово-лікарську комісію на предмет визначення ступеня придатності до військової служби. За результатами проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 визнано придатним до військової служби, що підтверджено довідкою військово-лікарської комісії №2025-0514-1029-5664-7 від 14.05.2025, виданої відповідно до наказу МОУ «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14.08.2008.

Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_4 будучи придатним до несення військової служби за мобілізацією та належним чином повідомлений про дату, час та місце прибуття, на 10:00 годину 05.06.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 не прибув, таким чином ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 являючись військовозобов`язаним, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та призову на військову службу за мобілізацією, на особливий період, тим самим порушивши вимоги ст.65 Конституції України, положення ч.ч.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24.02.2022.

Таким чином, ОСОБА_4 , ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, тим самим вчинивши дії, передбачені статтею 336 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, визнав повністю, суду показав, що три роки перебував на військовій службі в ЗСУ, після чого мав рік відстрочки, по закінченню якої мав з`явитися 05.06.2025 до ТЦК з подальшою відправкою до військової частини, однак повістку про виклик втратив, а про дату забув. Оскільки з 20.12.2024 працює в ПрАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування», то вважав, що має бронювання, як і інші працівники. 14.05.2025 пройшов ВЛК, так як мав направлення із місця роботи. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати.

Прокурор ОСОБА_3 просив провести розгляд справи у спрощеному порядку, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора та обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та дають змогу вирішити долю речових доказів.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеними факти:

здійснення ОСОБА_4 ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року, N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, раніше не судимий.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкцій статті 336 КК України, у виді позбавлення волі.

Водночас, враховуючи обставини, що характеризують тяжкість кримінального правопорушення, відсутність у обвинуваченого ОСОБА_4 судимості на момент вчинення кримінального правопорушення, те, що вину визнав, особу обвинуваченого, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства і вважає за можливе, на підставі статті 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: розписку в отриманні повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 з подальшою відправкою на військову службуна ім`я ОСОБА_4 ; мобілізаційне розпорядження на ім`я ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили залишити у матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Іршавський районний суд Закарпатської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Іршавського

районного суду: ОСОБА_1