279/3198/24 1-кс/279/41/26 УХВАЛА
13 січня 2026 року м. Коростень
На обґрунтування поданого клопотання заявник зазначає, що в рамках вказаного кримінального провадження 23.01.2025 року в період часу з 20 год. 10 хв по 22 год 45 хв. на підставі ухвали Коростенського міськрайонного суду було проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_1 , де в приміщенні літньої кухні було виявлено та вилучено штик - ніж, набої в 9 (дев`яти) упаковках загальною кількістю 413 штук та прилад безшумної безполум`яної стрільби. ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за вказаною адресою. Вже тривалий час, а саме з 25.02.2011 року має дозвіл на носіння та зберігання мисливської гладкоствольної зброї, а з 15.08.2023 року на носіння та зберігання мисливської нарізної зброї, а також і відповідно боєприпасів до вказаної зброї, основних частин, пристроїв, патронів до них. У зв`язку з наявністю дозволів, має у власності і саму зброю, патрони та пристрої до зброї. Вважає, що на сьогоднішній день вилучені в ході обшуку штик-ніж, набої в 9 (дев`яти) упаковках загальною кількістю 413 штук та прилад безшумної безполум`яної стрільби, дізнавачем було оглянуто, проведено всі експертні дослідження та необхідні слідчі дії, а тому потреба в зберіганні вказаного майна відпала. Відповідно до висновку експерта вилучений штик-ніж не є холодною зброєю, він зберігався у ОСОБА_3 як сімейна реліквія, яка належала його прадіду з часів Австрійської імперії.
Протоколом автоматизовного визначення слідчого судді розгляд клопотання переданий слідчому судді ОСОБА_1 та призначений на 14:15 годин 13.01.2026 року.
Учасники провадження про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, шляхом направлення повісток.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 13.01.2026 року подав через канцелярію суду заяву про здійснення розгляду клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.
Старший дізнавач СД Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 направив на електронну адресу суду заяву, в якій просив розглядати клопотання без його участі, заперечень щодо його задоволення не має. Прокурор Коростенської окружної прокуратури про дату, час місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, заперечень та клопотань не надав.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши мотиви поданого клопотання, долучені на його підтвердження докази, дійшов такого висновку.
Відповідно до положення ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 , має дозвіл на зберігання та носіння зброї карабін, моделі ТОЗ-8-01 , частин у складі зброї та холодної зброї з 25.02.2011 року та з 15.08.2023 року, що підтверджено витягами з функціональної підсистеми "Єдиний реєстр зброї" єдиної інформаційної системи МВС про наявність дозволу на зберігання, носіння зброї, боєприпасів до неї, основних частин зброї, простроїв, патронів до них зі строком дії дозволів до 15.08.2026 року.
Метою накладення арешту на штик-ніж, набої в 9 (дев`яти) упаковках, загальною кількістю 413 штук, та прилад безшумної безполум`яної стрільби згідно з ухвалою слідчого судді від 27.01.2025 вказано необхідність збереження речових доказів та проведення експертних досліджень для забезпечення всебічного, повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження; підставою - наявність достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При вирішенні питання щодо пропорційності заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя враховує положення ч.3 ст.132 КПК України, відповідно якої застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Накладення арешту на майно становить втручання у право особи мирно володіти своїм майном, передбачене ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому при його застосуванні суд повинен оцінювати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому втручання у права та свободи осіб завжди повинно бути мінімально необхідним для досягнення мети цього втручання.
Відповідност до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. При цьому обмеження права власності повинно бути розумним та спів розмірним завданням кримінального провадження.
Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини критеріями сумісності заходу втручання у право власності із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є такі обставини:
- чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі. Тобто втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними;
- чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту зазначеної статті. Якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів;
- чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності.
ЄСПЛ неодноразово наголошував, що продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
З огляду на викладене, на підставі наведених аргументів власника майна, досліджених документів, з урахуванням позиції слідчого, прокурора, які не заперечили щодо задоволення клопотання, не навели будь-яких доводів щодо необхідності продовження вжитих заходів забезпечення кримінального провадження та не спростували доводів власника майна, слідчий суддя вважає, що подальше втручання у здійснення права власності особи у частині розпорядження та користування своїм майном вже не відповідає завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим слід дійти висновку, що у подальшому застосуванні такого обмеження права власника на мирне володіння майном як накладення арешту на штик-ніж, набої в 9 (дев`яти) упаковках, загальною кількістю 413 штук, та прилад безшумної безполум`яної стрільби відпала потреба.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.
У силу ч.3 ст.169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Керуючись ст. 169,173, 174, 175, 309, 532 КПК України,
Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7