УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2026 Справа №607/505/26 Провадження №1-кс/607/369/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000306 від 23.01.2025, стосовно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пруди Совєтського району Автономна Республіка Крим, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_7 у межах кримінального провадження№0000306 від 23.01.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів та у разі задоволення клопотання, визначити заставу в розмірі 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 532 480 грн із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000306 від 23.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку червня 2025 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 вступив у злочинну змову із невстановленими особами, направлену на незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, за грошову винагороду у сумі 14 000 доларів США.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 будучи обізнаним про встановлені на період дії воєнного стану правила перетину державного кордону України, діючи з відома та за попередньою змовою групою осіб із невстановленими особами, 17.06.2025 під час зустрічі у м. Чортків Чортківського району, Тернопільської області із ОСОБА_8 повідомив останньому про те, що організує йому незаконний перетин державного кордону України поза офіційними пунктами пропуску за грошову винагороду у сумі 14 000 доларів США та забезпечить його транспортним засобом для цього.

Зокрема, ОСОБА_4 17.06.2025 о 10.34 год., під час зустрічі із ОСОБА_8 , повідомив останньому, що перетин державного кордону України буде здійснюватися поза офіційними пунктами пропуску на кордоні із Республікою Румунія, до місця перетину державного кордону України його із місця проживання доставлять автомобілем, і за це потрібно передати 14 000 доларів США, довіреній особі ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_9 який після успішного перетину ОСОБА_8 державного кордону України, передасть грошові кошти ОСОБА_4 .

Надалі, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 щоб той зателефонував до нього тоді коли буде мати повну суму грошових коштів, тобто 14 000 доларів США та буде готовий до виїзду з метою перетину державного кордону України, вказані грошові кошти за вказівкою ОСОБА_4 ОСОБА_8 повинен передати ОСОБА_9 , який в подальшому має передати їх ОСОБА_4 за його вказівкою.

30.07.2025 ОСОБА_8 під час телефонної розмови за допомогою месенджера «WhatsApp» повідомив ОСОБА_4 що у нього є обумовлена сума грошових коштів у розмірі 14 000 доларів США та він готовий до виїзду метою перетину державного кордону України поза офіційним пунктами пропуску.

В подальшому ОСОБА_4 03.08.2025 о 18.49 год., з метою організації незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_8 , зателефонував до останнього та повідомив, щоб він був готовий до виїзду з метою перетину державного кордону України, при цьому ОСОБА_4 проінструктував ОСОБА_8 перед виїздом, а саме повідомив, щоб він мав із собою грошові кошти в сумі 200 грн., зручний одяг простий телефон (не смартфон), паспорт гр. України та паспорт гр. України для виїзду за кордон.

Надалі ОСОБА_8 зібравши грошові кошти у сумі 14 000 доларів США, повідомив про це ОСОБА_9 та передав йому ці грошові кошти.

Після цього ОСОБА_9 30.12.2025 за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_4 у м. Чортків по вул. Фредеріка Шопена 15, та показав йому грошові кошти у сумі 14 000 доларів США, повідомивши що ОСОБА_8 готовий до виїзду після 01.01.2026. При цьому ОСОБА_4 повідомив, щоб ОСОБА_8 повідомив за декілька днів перед тим як буде готовий до виїзду.

Надалі, ОСОБА_8 діючи відповідно до вказівок ОСОБА_4 повідомив йому, що він готовий до виїзду.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб з іншими невстановленими особами, з корисливих мотивів з метою організації незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, 07.01.2026 близько о 11.30 год. зателефонував до ОСОБА_8 та повідомив, що він виїжджає по нього з м. Чортків. Цього ж дня близько о 15.00 год. ОСОБА_4 на автомобілі марки «TOYOTA AVENSIS» н.з. НОМЕР_1 приїхав на АЗС «WOG» по вул. Микулинецькій у м. Тернопіль, де за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_8 .

Перебуваючи у вказаному автомобілі ОСОБА_4 проінструктував ОСОБА_8 щодо переправлення його через державний кордон України, повідомивши, що його переведуть інші особи через кордон поза офіційними пунктами пропуску, при цьому ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_8 що в все буде безпечно і не потрібно буде йти через ліс.

Після цього ОСОБА_4 на автомобілі марки «TOYOTA AVENSIS» н.з. НОМЕР_1 , перевіз ОСОБА_8 із м. Тернопіль до готельно-ресторанного комплексу «ГЕОРГ ПАРК», розташованого за адресою: Чернівецька область, с. Тарашани, вул. Валякузьминська, 8, при цьому об`їжджаючи блокопости із працівниками правоохоронних органів.

Під час перевезення ОСОБА_8 в Чернівецьку область, ОСОБА_4 зателефонував до ОСОБА_9 та дав йому вказівку щоб він передав грошові кошти його дружині ОСОБА_10 у магазині «Анді» у м. Чортків.

В подальшому ОСОБА_4 перебуваючи біля готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який розташований неподалік державного кордону України із Республікою Румунія, повідомив ОСОБА_8 щоб він заселився в готель на два дні та чекав подальших вказівок, також сказав, шо його повинні забрати ніші особи, які переведуть його через державний кордон України.

Надалі, ОСОБА_8 дотримуючись наданих вказівок та порад ОСОБА_4 , заселився до готельно-ресторанного комплексу «ГЕОРГ ПАРК», де очікував на подальше незаконне переправлення через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску на кордоні з Республікою Румунія.

За організацію незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України ОСОБА_9 07.01.2026 близько о 17.30 год. за вказівкою ОСОБА_4 передав грошові кошти у сумі 14 000 доларів США, які його дружині ОСОБА_10 у м. Чортків, Чортківського району Тернопільської області.

На підставі зібраних доказів в ході досудового розслідування 08 січня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Також зазначає, про неможливість обрання до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, враховуючи вищенаведені ризики, тяжкість злочину, санкцію, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного, його соціальний та економічний стан, застава у межах, визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків. А тому, розмір застави який забезпечить належну поведінку ОСОБА_4 та буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК, повинен становити 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 532 480 грн.

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, з мотивів, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 заперечив та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись необґрунтованість підозри та на відсутність ризиків. Зазначив, що з урахуванням характеризуючи даних ОСОБА_4 доцільним є застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби, або ж якщо слідчий суддя дійде переконання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив визначити розмір застави у мінімальному розмірі.

Підозрюваний заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. При цьому слідчий суддя повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000306 від 23.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

07.01.2026 о 21 год 03 хв в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_4 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

08.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Зокрема такими доказами є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 від 23.01.2025; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- аудіо-, відео контроль особи від 24.07.2023; протокол за результатами негласної слідчої дії- аудіо-, відеоконтролю особи від 29.08.2025; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- аудіо-, відео контроль особи від 05.09.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 31.07.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 31.12.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 08.01.2026; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 30.12.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 08.01.2026; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 07.01.2026 та інші долучені до клопотання матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що дослідженими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Так, ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Тому, усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, яке йому загрожує, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України, так і поза її межами, з метою уникнення від відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 відомо про схеми незаконного перетину державного кордону України поза межами пункту пропуску державного кордону України, що підвищує ступінь ризику, оскільки останній може перетнути державний кордон та переховуватись від органів досудового розслідування.

Ризиком того, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, є те, що є те, що на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_4 , а відтак останній як особисто, так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан досудового розслідування, судового розгляду та його результати. При цьому, враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує, так як свідки ще не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

Слідчий суддя також бере до уваги, що на даний час органом досудового розслідування проведено тільки ряд першочергових слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню та продовжуються проводитись слідчі дії, спрямовані на встановлення осіб, яким ОСОБА_4 сприяв у незаконному перетині держаного кордону України, встановлення інших осіб які причетні до злочинної діяльності та свідків вчиненого ним кримінального правопорушення.

З огляду на вищезазначене слідчий суддя вважає доведеним ризик, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей насамперед не відшукані на даний час, грошові кошти виділені на проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Обґрунтованим є також ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки як встановлено з матеріалів справи останній постійного законного заробітку не має, а основним джерелом доходу ОСОБА_4 , була його незаконна діяльність по організації переправлені через державний кордон України військовозобов`язаних осіб, а тому з метою одержання прибутку, може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. Крім того, останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з організацією та сприянням в незаконному перетині військовозобов`язаними особами державного кордону України, з корисливих мотивів, який вчинено ним у воєнний час.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків: переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України слугує підставою для застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; відсутність судимостей у підозрюваного.

Отже, за наведених вище обставин, доводи сторони захисту не надають підстав для можливості застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, оскільки застосування такого запобіжного заходу не забезпечить в повній мірі дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти ризикам, які встановлені під час розгляду клопотання.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що сторона обвинувачення в повному обсязі довела суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу. За встановлених обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням встановлених у ході розгляду клопотання обставин та характеризуючих даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя поряд з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Також слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного, в разі внесення ним застави, обов`язки, що визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання.

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби відмовити.

Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 23 год 59 хв 06 березня 2026 року.

Одночасно, для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: ТУ ДСА України в Тернопільській області код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі № 607/505/26, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.01.2026.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії цього запобіжного заходу.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з м. Чортків без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_9 ;

- здати на зберігання до УДМСУ в Тернопільській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 год 59 хв 06 березня 2026 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також надіслати уповноваженій службовій особі у місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1