Справа № 715/2883/25
Провадження № 1-кп/715/203/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2025 селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в смт. Глибока в залі суду матеріали кримінального провадження №0002088 за обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, на момент вчинення кримінального правопорушення перебуваючого у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , призваного під час мобілізації 28.03.2023 року, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації матрос ОСОБА_6 у період часу з 16 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв. 09 червня 2025 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфліктної ситуації, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, перебуваючи на території житлового будинку по АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вбивства останнього, використовуючи наявний у нього кухонний ніж, що має колюче-ріжучі властивості, який ОСОБА_6 утримував у руках, перебуваючи у безпосередній близькості від потерпілого ОСОБА_7 , наніс даним предметом потерпілому один проникаючий колото-різаний удар в область життєво важливого органу - серця, чим спричинив тілесні ушкодження у виді рани по передній поверхні грудної клітки в проекції 3-го ребра по міжреберні м`язи між 3 - тім та 4-тим ребрами, вісцеральну плевру ушкоджуючи серцеву сумку та сліпо закінчується з ушкодженням трьох ділянок серця: легеневої артерії на 1 см вище попереднього та лівіше по ходу легеневої артерії; лівого вушка серця та крововиливи в м`які тканини довкола зазначеної рани та ранового каналу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №741 від 14 серпня 2025 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою «Небезпека для життя» та знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав частково. Пояснив, що дійсно під час конфлікту з двоюрідним братом ОСОБА_7 , що мав місце 09 червня 2025 року, під час спільного вживання алкогольних напоїв в с. Кам`янка Глибоцького району Чернівецької області, випадково здійснив удар кухонним ножем в серце. Свої дії пояснює неправомірною поведінкою потерпілого, який його ображав і завдавав йому ударів. І в той час, коли потерпілий почав його душити, він наніс удар ножем в серце потерпілого. Вважає, що діяв у межах необхідної оборони. Просив суд суворо не карати.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому діянні, його вина доведена наступними дослідженими та проаналізованими судом доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 09.06.2025;

- протоколом затримання ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 09.06.2025, з якого вбачаються обставини на місці події, в тому числі місце знаходження трупа;

- протоколом слідчого експерименту від 21.08.2025 за участю підозрюваного ОСОБА_6 , який показав, що у період часу з 16 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв. 09.06.2025, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфліктної ситуації, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території житлового будинку по АДРЕСА_1 , використовуючи наявний у нього кухонний ніж, що має колюче-ріжучі властивості, який ОСОБА_6 утримував у руках, перебуваючи у безпосередній близькості від потерпілого ОСОБА_7 , наніс даним предметом потерпілому один проникаючий колото-різаний удар в область життєво важливого органу - серця, чим спричинив смерть ОСОБА_7 ;

- висновком судово-медичної експертизи №741 від 14 серпня 2025 року, згідно якого смерть гр. ОСОБА_7 , 1976 р.н., настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , від гострої внутрішньої кровотечі, яка розвинулася як ускладнення наявного при житті проникаючого, колото-різаного, сліпого поранення грудної клітки з ушкодження легеневої артерії та лівого вушка серця. Дані тілесні ушкодження виникли незадовго до моменту настання смерті ОСОБА_7 внаслідок одноразової дії колючо-ріжучого предмету типу «ніж», відповідають терміну та вказаними обставинами, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою «Небезпека для життя» та знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті ОСОБА_7 ;

- висновком судово-медичної експертизи №741-Д від 21 серпня 2025 року, згідно якого дані тілесні ушкодження вказані у пункті 1 підсумків, цілком можливо могли виникнути за обставин на які вказує ОСОБА_6 , під час допиту в якості підозрюваного та під час проведеного слідчого експерименту від 21 серпня 2025 року;

- висновком судово-цитологічної експертизи від 11.07.2025, згідно якої встановлено, що в клітинах на обох руках виявлено антигени А та В ізосерологічної системи АВО. ОСОБА_8 є характерним для підозрюваного ОСОБА_6 , і скоріше всього походить від нього самого. Антиген А є чужорідним для останнього, та походить від особи(осіб), в крові якої(яких) він міститься, за рахунок невеликої домішки клітин, в тому числі не виключено і від трупа ОСОБА_7 , для якого він є властивим;

- висновком судової дактилоскопічної експертизи № СЕ19/126-25/7940 - Д;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 877 від 17.06.2025, згідно якої ОСОБА_6 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, підекспертний ОСОБА_6 ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак іншого, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як не психічно хворий, ОСОБА_6 на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд вважає, що органом досудового розслідування вірно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).

Суд відхиляє доводи захисту та обвинуваченого ОСОБА_6 щодо часткового визнання ним вини та розцінює їх як спосіб уникнення відповідальності за скоєне діяння.

Так, стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

На думку суду, досліджені та проаналізовані судом докази беззаперечно підтверджують вчинення ОСОБА_6 , умисного вбивства. Стороною захисту не зібрано та не надано суду доказів, які б свідчили про те, що у діях обвинуваченого відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.115 КК України.

Так, судом встановлено (що підтверджується показаннями обвинуваченого в судовому засіданні та протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченим), що потерпілий завдавав ударів обвинуваченому під час першої сутички, яка припинилася; а через певний час виникла нова сутичка, під час якої потерпілий взяв за горло обвинуваченого, при цьому обидва знаходилися стоячи, тому обвинувачений міг відійти назад, іншим чином звільнитися, а не завдавати удар ножем. Більш того суд враховує, що обвинувачений має міцнішу статуру, був вищим, більше важив, ніж потерпілий, тому мав певну фізичну перевагу над потерпілим. Також потерпілий перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, а тому не міг повністю координувати свої рухи.

За таких обставин, твердження захисту про відсутність можливості для самозахисту у обвинуваченого, окрім застосування удару ножем в серце, суд вважає неспроможними.

Також суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 після завдання удару ножем потерпілому свідчать про його умисел на спричинення саме смерті потерпілому. Так, після завдання смерті потерпілому, обвинувачений ОСОБА_6 заніс тіло до будинку, де зняв з тіла верхній одяг і викинув його в пічку, а сам пішов спати на горище господарської будівлі, де через певний час його виявили працівники поліції. Обвинувачений ОСОБА_6 не намагався зателефонувати в службу швидкої допомоги чи в поліцію, не покликав на допомогу сусідів, тощо, а сховався на горищі господарської будівлі. Тому такі його дії свідчать про умисел на спричинення смерті.

Однак, суд вважає, що твердження захисту про недопустимість доказу - слідчого експерименту із свідком ОСОБА_9 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки під час проведення свідка не попередили про можливість застосування ст. 63 Конституції України, а саме про можливість відмови від дачі показань.

Згідно ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Оскільки ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_6 спільно проживали, були пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, хоча не перебувають у шлюбі, тому на них поширюються вимоги ст. 63 Конституції України.

Згідно ч.1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

За таких обставин, суд вважає, що протокол слідчого експерименту від 12 червня 2025 року із свідком ОСОБА_9 є недопустимим доказом.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими відповідно до пункту 1 частини першої статті 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Суд враховує, що у Постанові від 10.07.2018 року (справа №148/1211/15-к) ВС звернув увагу на те, що відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

У Постанові від 14.06.2018 року (справа №760/115405/16-к) ВС зазначив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування статті 75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Крім того, ВС у Постанові від 09.10.2018 року (справа №756/4830/17-к) звернув увагу на те, що відповідно до статей 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у статті 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду, як вже було зазначено вище, визнаються і Європейським судом з прав людини.

Верховний Суд зауважив, що ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (стаття 12 КК) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у статті 12 КК дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Під особою обвинуваченого розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення. Тобто поняття «особа обвинуваченого» вживається у тому ж значенні, що й у пункті 3 частини першої статті 65 КК поняття «особа винного».

При призначенні ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує, що вказаний злочин належить до особливо тяжких злочинів у сфері злочинів проти життя та здоров`я особи; особу винного, який раніше не судимий, частково визнав свою вину у вчиненому, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, психічними розладами не страждає, має позитивну характеристику за місцем проживання, його молодий вік, те що вчинив злочин будучи військовослужбовцем, який перебував у СЗЧ.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд, на підставі ст.66 КК України, визнає те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його участь у захисті України, а також протиправну поведінку потерпілого, який був ініціатором конфлікту та перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає те, що інкримінований злочин він вчинив у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, враховуючи всі обставини справи та особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 , не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому не знаходить достатніх підстав для застосування відносно нього при призначенні покарання ст.ст.69,75,76 КК України і вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути із обвинуваченого судові витрати за проведення експертиз.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.372, 373 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 09 червня 2025 року.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 64506 (шістдесят чотири тисячі п`ятсот шість) гривень, 36 копійок.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «REDMI 6a» чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI2: НОМЕР_4 - повернути власнику;

- мобільний телефон марки «REDMI » синього кольору у чохлі світлого кольору, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - повернути обвинуваченому (а.с. 85-86) - повернути власнику;

- ґудзик білого кольору, який був вилучений під час огляду місця події 09.06.2025, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити (а.с. 87-88);

- пачку сигарет «Malboro» в якій 6 шт. сигарет, яка зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити (а.с. 89-90);

- пластмасову пляшку ємкістю 0,5 л. з написом «PEPSI», яка зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити (а.с. 91-92);

- сліди рук, які були вилучені під час огляду місця події 09.06.2025, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити (а.с. 93-94);

- недопалок цигарки «Мальборо», який виявлений та вилучений під час огляду місця події під №2, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити (а.с. 95-96);

- недопалок цигарки «Мальборо», які виявлені та вилучені під час огляду місця події під №2, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити (а.с. 97-98);

- недопалки цигарок «Мальборо», які виявлені та вилучені під час огляду місця події під №5, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити (а.с. 99-100);

- кухонний ніж, який був вилучений під час огляду місця події 09.06.2025 які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити (а.с. 101-102);

- кухонний ніж із речовиною бурого кольору, який був вилучений під час огляду місця події 09.06.2025 під №12, який був вилучений під час огляду місця події 09.06.2025 які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити (а.с. 103-104);

- кофту синтетичну, яку вилучено під час огляду місця події, яка зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - повернути потерпілому ОСОБА_4 (а.с. 105-106);

- сорочку із нашаруванням речовини бурого кольору, яку вилучено під час огляду місця події, яка зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити (а.с. 107-108);

- шарф, який вилучений під час огляду місця події, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - повернути потерпілому ОСОБА_4 (а.с. 109-110);

- змив речовини бурого кольору, який вилучений під час огляду місця події під №1, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити (а.с. 111-112);

- змив речовини бурого кольору, який вилучений під час огляду місця події під №3, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити (а.с. 113-114);

- змив речовини бурого кольору, який вилучений під час огляду місця події під №17, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити (а.с. 115-116);

- фрагмент тканини із речовиною бурого кольору, який вилучений під час огляду місця події під №13, яка зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити (а.с. 117-118);

- кепку чорного кольору, яку вилучено під час огляду місця події, яка зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - повернути потерпілому ОСОБА_4 (а.с. 119-120);

- дві пари жіночих джинсів, які вилучені під час огляду місця події, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - повернути потерпілому ОСОБА_4 (а.с. 121-122);

- резинові шльопанці чорного кольору, які вилучені під час огляду місця, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - повернути потерпілому ОСОБА_4 (а.с. 123-124);

- змиви та зрізи нігтьових пластин з обох китиць рук ОСОБА_6 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити (а.с. 125-126);

- одяг ОСОБА_6 , зокрема джинсова куртка темно-синього кольору, футболка зеленого кольору, штани спортивні темно-синього кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - повернути обвинуваченому (а.с. 158-159);

- змиви та зрізи нігтьових пластин з обох китиць рук ОСОБА_6 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити (а.с. 165-166);

- зразки букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 та зразки крові трупа ОСОБА_7 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити (а.с. 169-170);

- одяг трупа ОСОБА_7 , який вилучений під час дослідження трупа, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити (а.с. 174-175).

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суд через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу, а обвинуваченим з часу отримання копії вироку.

Суддя: