Справа № 953/1338/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" жовтня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
Судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 16.02.2024 оголошено у розшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України. Надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою його доставки до суду не пізніше 36 годин з моменту затримання.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.02.2024 виділені матеріали кримінального провадження зареєстровано за номером справи №953/1338/24 та передано для розгляду судді ОСОБА_1 .
В обґрунтування клопотання вказує, зокрема, що він, як застоводавець ОСОБА_5 не може забезпечити виконання обвинуваченим покладених на останнього обов`язків та належну процесуальну поведінку, оскільки обвинувачений перебуває у розшуку. Зазначає, що внесені за ОСОБА_5 грошові кошти у якості застави, є його застоводавця особистими заощадженнями, які були накопичені протягом тривалого часу. Неможливість користуватися зазначеними грошовими коштами, становить надмірний тягар для нього, враховуючи ріст цін та його потребу у належному матеріального забезпеченні своєї сім`ї. В умовах воєнного стану та економічної нестабільності, він потребує зазначених коштів для забезпечення власних життєвих потреб та своєї родини. Відсутність даних коштів створює значне фінансове навантаження через неможливість користуватися ними для забезпечення базових потреб, оплату медичних та інших соціальних послуг. Крім того, він не може забезпечити виконання обвинуваченим покладених на останнього обов`язків. Звертає увагу, що після звільнення ОСОБА_5 з-під варти, процесуальні обов`язки останньому не продовжувалися жодного разу.
30.09.2025 до суду надійшли клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого ОСОБА_5 у міжнародний розшук, звернення застави в дохід держави, обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ч.6 ст.193 КПК України.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 02.10.2025 відновлено провадження у справі №953/1338/24 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.185 КК України, призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про оголошення у міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , звернення застави в дохід держави та обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідно до ч.6 т.193 КПК України, з огляду на неодноразову неявку обвинуваченого до суду без поважних причин та той факт, що 26.07.2023 обвинувачений покинув територію України через пункт пропуску «Малий Березний» в напрямку виїзд та на теперішній час не повернувся.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в частині заявлених клопотань, суд доходить таких висновків.
Як вбачається із матеріалів провадження обвинувачений ОСОБА_5 систематично не з`являється у судові засідання, будь-яких відомостей про причини своєї неявки суду не повідомляє, тобто ухиляється від явки до суду без поважних причин.
Відповідно до інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 виїхав з території України перетинув державний кордон 26.07.2027, даних про повернення на територію України матеріали справи не містять.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 16.02.2024 оголошено у розшук обвинуваченого ОСОБА_5 .
В період з 16.02.2024 по даний час до суду не надходило будь-яких заяв, клопотань з приводу неявки обвинуваченого у судове засідання, а також документи, що підтверджують поважність його неявки до суду. Місце знаходження обвинуваченого як суду, так і стороні обвинувачення та захисту не відомо.
Згідно ст.281 КПК України, на стадії розгляду обвинувального акту в суді, оголошення особи у розшук здійснюється лише судом.
Положеннями ч.1 ст.335 КПК України передбачено, що у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.
Вимогами чинного кримінального процесуального законодавства порядок оголошення обвинуваченої особи в міжнародний розшук у разі отримання обґрунтованої інформації про перетин такою особою держаного кордону України чітко не врегульований.
Разом із тим, п.1 розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, затвердженої Наказом МВС України, Офісу Генерального прокурора, НАБУ, СБУ, ДБР, МФУ, МЮУ №613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020 (надалі - Інструкція), встановлено, що уповноважений підрозділ запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну.
Публікація Червоного оповіщення запитується за таких умов: вчинене особою діяння кваліфіковано як злочин відповідно до Кримінального кодексу України; особу в установленому законодавством порядку оголошено в розшук правоохоронними органами України: для притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше двох років; для виконання вироку, яким особу засуджено до позбавлення волі на термін щонайменше шість місяців, або якщо невідбута особою частина покарання становить не менше шести місяців.
Для запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу формуляр для запиту публікації Червоного оповіщення, а також таку відповідну інформацію та документи, до яких також відносяться завірені копії ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвали про оголошення розшуку особи (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії судового розгляду.
При цьому, однією із цілей міжнародного співробітництва правоохоронних органів України з органами Інтерполу, НЦБ іноземних держав, компетентними органами іноземних держав та міжнародними установами з використанням інформаційної системи Інтерполу є, відповідно до вищезгаданої Інструкції, установлення місцезнаходження осіб, які розшукуються, з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції).
З урахуванням вищевикладених вимог законодавства суд констатує, що оголошення особи в міжнародний розшук на стадії судового розгляду кримінального провадження, тобто за умови перебування такої особи в процесуальному статусі обвинуваченого, можливе лише ухвалою суду, який здійснює розгляд такого провадження.
Ухвалення судом такого процесуального рішення в межах кримінального провадження є лише першим етапом для оголошення особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, в розшук, в подальшому, на підставі такого рішення та шляхом збору інших, передбачених законом документів, готується запит публікації Червоного оповіщення до Генерального секретаріату Інтерполу, що фактично і є моментом оголошення особи в міжнародний розшук, оскільки саме за допомогою використання інформаційної системи Інтерполу забезпечується можливість встановлення місцезнаходження осіб на території країн-учасниць Інтерполу.
За таких обставин, ухвала суду про оголошення особи в міжнародний розшук є умовою, за якою правоохоронні органи України можуть ефективно використовувати інформаційну систему Інтерполу задля виконання завдань кримінального провадження, зокрема, встановлення місцезнаходження осіб, які переховуються від правосуддя у разі, коли всі можливості внутрішньодержавного розшуку вичерпані.
Зважаючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України та на теперішній час його місце знаходження невідоме, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується суд вважає, що ці обставини свідчать про можливість з боку останнього переховуватися від суду.
У зв`язку із викладеним, суд вважає ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, доведеним.
Враховуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 переховується від суду, залишив територію держави Україна та на теперішній час його точне місцезнаходження невідоме, суд вважає за необхідне оголосити його у міжнародний розшук та відповідно до ст.335 КПК України зупинити судове провадження.
Крім того, судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 17.05.2022 продовжено підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 28 травня 2022 року включно. Визначено суму застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 99 240 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області- до сплину терміну тримання під вартою. При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до територіальних органів Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон на своє ім`я.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснено підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. Роз`яснено заставодавцю, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачене законом покарання до шести років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків. Покладено на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого. Зобов`язано заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суду про зміну свого місця проживання або перебування. Попереджено заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Заставодавцю ОСОБА_4 роз`яснено, що у разі порушення обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього судом обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а також у разі неприбуття обвинуваченого, за якого внесено заставу, за викликом до суду без поважних причин чи не повідомлення про причини його неявки, а також у випадку порушення інших покладених на нього обов`язків, внесена ним застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Зазначений факт підтверджується розпискою ОСОБА_4 від 18.05.2022.
На час підготовчого судового розгляду даного кримінального провадження, строк дії обов`язків, покладених судом відповідно до ч.5,6 ст.194 КПК України, не продовжено.
Суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи із системного аналізу норм КПК, граничний строк дії запобіжного заходу у вигляді застави не встановлений, а тому такий захід діє до його зміни чи скасування на підставах та в порядку, передбачених КПК. При цьому припинення дії обов`язків, покладених ухвалою на підозрюваного, обвинуваченого, жодним чином не впливає на дію самого запобіжного заходу, про що свідчить положення ч.7 ст.194 КПК, відповідно до якого після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Відповідно до ч.7 ст.42 КПК України протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки, а саме: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.
Отже, на даний момент стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 діє запобіжний захід у вигляді застави. Ухвала суду в частині покладення обов`язків припинила свою дію.
Згідно з ч.1,2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною 1 ст.201 КПК України визначено, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відносяться верховенство права і законність (ч. 1 ст. 7 КПК України).
Статтею 8 КПК визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; такий принцип застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Так, ч.1 ст.194 КПК України встановлює, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, ст.201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані документи, якими обґрунтовуються доводи клопотання.
Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший більш або менш суворий.
Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.
Суд звертає увагу на те, що підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.
Такі ж підстави можуть бути враховані судом в конкретній справі при вирішенні питання про зменшення розміру застави, який було визначено раніше за судовим рішенням.
Суд зазначає, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, оскільки строк дії цього запобіжного заходу в ухвалах суду не зазначено, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.
Відповідно ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Згідно ч.8 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання по застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частин 7 ст.194 КПК України( ч.10 ст.182 КПК України).
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, застоводавцю після припинення дії цього запобіжного заходу (ч.11 ст.182 КПК України).
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року за №15 затверджено Порядок внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу. Цим Порядком визначено механізм внесення, повернення та звернення у дохід держави коштів у разі застосування запобіжного заходу у вигляді застави, який обраний з метою забезпечення належної поведінки особи, щодо якої застосовано запобіжний захід, її явки за викликом до органу дізнання, слідчого, прокурора або суду, а також виконання інших покладених на неї обов`язків, передбачених положеннями Кримінально-процесуального кодексу України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 систематично порушує обов`язки, покладені на нього ч.7 ст.42 КПК України, тривалий час без поважних причин не прибуває до суду в судові засідання, покинув місце проживання та територію України, не повідомив суд про місце його проживання та перебування, у зв`язку з чим він оголошений у розшук, суд доходить висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу та повернення застави заставодавцю.
Щодо клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, суд зазначає таке.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.
Згідно із ч.6 ст.193 КПК слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч.6 ст.193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст.25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.
За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.
При вирішенні клопотання прокурора суд враховує, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може:
- переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , згідно вимог ч.6 ст.12 КК України є особливо тяжким у сфері злочинів проти власності. ОСОБА_5 обвинувачуються у таємному викраденні чужого майна, поєднаному із проникненням у житло, вчинене повторно у складі організованої групи. Таким чином, вказані обставини свідчать про підвищену суспільну небезпечність обвинуваченого ОСОБА_5 , останній переховується від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає міру покарання, пов`язану виключно з позбавленням волі строком від 7 до 12 років з конфіскацією майна;
-впливати на свідків та потерпілого у кримінальному проваджені.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на осіб, які є свідками та потерпілими, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих, свідків та дослідження їх судом.
Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони обвинуваченого або інших зацікавлених осіб на свідків, з огляду на стадію судового розгляду даного кримінального провадження;
-вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що він неодноразово судимий та має незняту та непогашену судимість, офіційний джерел доходів немає.
Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який, неодноразово судимий, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, що свідчить про наявність злочинних намірів і схильність обвинуваченого до подальшого вчинення кримінальних правопорушень, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Окремо суд звертає увагу, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності обвинуваченого, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.
Згідно з ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.
Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Враховуючи існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також, те, що на теперішній час обвинувачений ОСОБА_5 перебуває за кордоном, останній оголошений у міжнародний розшук, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 176-178, 182, 183, 193, 331, 335, 369-372, 376, 392 КПК України, суд,-
Відмовити у задоволенні клопотання захисника та застоводавця обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, повернення застави .
Клопотання прокурора - задовольнити.
Оголосити у міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , зі слів перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 .
В порядку ч.6 ст.193 КПК України обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Роз`яснити, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження суд, за участю обвинуваченого, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Виконання ухвали в частині організації розшуку обвинуваченого покласти на співробітників УСР в Харківській області ДСР НП України, а в частині звернення застави в дохід держави - покласти на ТУ ДСА у Харківській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника прокурора по вказаному кримінальному провадженню.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя - ОСОБА_1

Повний текст ухвали складений 17.10.2025.