Провадження №11-сс/801/961/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2025 року про відмову у роз`ясненні судового рішення,

у с т а н о в и в :

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

ОСОБА_5 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про роз`яснення ухвали слідчого про накладення арешту на майно.

Заява мотивована тим, що указана ухвала слідчого судді є незрозумілою, оскільки в її мотивувальній та резолютивній частинах не указано способу обмеження прав володільця арештованого майна, не встановлено порядок його зберігання, зокрема не визначено у якої зі сторін кримінального провадження повинно зберігатись це майно.

Посилаючись на ці обставини, просив заяву задовольнити.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що:

ухвала слідчого судді не віднесена до рішень, які можуть бути предметом роз`яснення в порядку, передбаченому ст. 380 КПК України;

відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-1332/0/4-13 від 22 серпня 2013 року порядок роз`яснення ухвал слідчого судді прямо не визначений у КПК України;

слідчий суддя не уповноважений розглядати та вирішувати по суті клопотання чи заяви про роз`яснення постановлених ним ухвал.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 07 листопада 2025 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, винесена з істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону;

ухвала слідчого судді відноситься до системи судових рішення та підлягає роз`ясненню, в порядку передбаченому ст. 380 КПК України.

Позиції учасників судового провадження

Заявник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, в апеляційній скарзі просив апеляційний розгляд провести без його участі.

Прокурор будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги в судове засідання не з`явився, причин неявки суд не повідомив.

За указаних обставин, ураховуючи стислі строки, регламентовані ч. 2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд апеляційної скарги за відсутністю учасників кримінального провадження, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, так як відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України ці обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала слідчого судді не відповідає.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею першою КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є складовим елементом принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження. Таке адекватне співвідношення приводить до принципу пропорційності.

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) права на справедливий суд.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Із мотивувальної частини оскаржуваної ухвали слідує, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_5 про роз`яснення судового рішення, послався на лист ВССУ № 10-1332/0/4-13 від 22 серпня 2013 року, відповідно до якого ухвала слідчого судді не може бути предметом роз`яснення в порядку, передбаченому ст. 380 КПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Частинами 1, 2 ст. 369 КПК України встановлено, що судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку, а судове рішення, у якому слідчий суддя, суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

Згідно з ч. 2 ст. 110 КПК України судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим статтями 369, 371-374 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Ухвала про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

Відтак об`єктом роз`яснення у КПК України визнано всю систему судових рішень, визначену ст. 369 КПК України, до якої відносяться, у тому числі, рішення слідчих суддів.

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 квітня 2024 року у справі № 761/24404/22 (провадження № 51-5488 км 23).

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5 про роз`яснення судового рішення, слідчий суддя указаного не урахував та, як наслідок, дійшов передчасного висновку про відмову у її задоволенні.

Отже, апеляційний суд вважає висновки слідчого судді необґрунтованими, передчасними, такими, що суперечать кримінальному процесуальному закону, а постановлене рішення таким, що перешкоджає доступ особи до правосуддя.

Ураховуючи, що допущені слідчим суддею істотні порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування постановленого ним рішення, колегія суддів вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, а матеріали за заявою заявника направити до суду першої інстанції для здійснення судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2025 року скасувати.

Призначити новий розгляд заяви у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4