провадження № 1-в/208/749/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Кам`янського ОСОБА_1 , розглянувши клопотання представника ОСОБА_2 про зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду міста Кам`янського надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діючи в інтересах ОСОБА_4 просить скасувати арешт з нерухомого майна останньої.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 20 грудня 2004 року КП «Управління міського господарства» видано свідоцтво про право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1 .

Власниками вказаної квартири є: ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_8 .

У вересні 2025 року ОСОБА_4 , звернулася до приватного нотаріуса з метою переоформлення права власності на вищевказану квартиру.

В ході перевірки документів та відомостей, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, приватним нотаріусом виявлено обтяження на квартиру.

Встановлено, що на підставі постанови СУ УМВС в Донецькій області від 29.12.2011 року, Першою покровською державною нотаріальною конторою 27.01.2012 10:00:56 за № 12101536 зареєстровано накладення арешту на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 .

Арешт накладено в рамках кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України, з метою забезпечення можливого цивільного позову.

За вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31.05.2012 року, ОСОБА_4 визнано винною та призначено покарання у виді штрафу в дохід держави в сумі 3 400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто ОСОБА_4 на користь Димитровської центральної міської лікарні - 1524,35 грн. витрачених на стаціонарне лікування ОСОБА_9 .

Грошові кошти стягнуті за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31.05.2012 року, обвинуваченою ОСОБА_4 відшкодовано та сплачено.

При ухваленні вказаного вироку залишилось не вирішеним питання щодо зняття арешту з належного майна обвинуваченій ОСОБА_4 .

У зв`язку з вказаною обставиною, ОСОБА_4 позбавлена можливості розпоряджатися своїм на власний розсуд.

З моменту ухвалення вироку минуло більше 13 років. Жодних претензій як з боку органу обвинувачення так і з боку потерпілої ОСОБА_9 не має, а тому потреба у наявному арешті на майно засудженої ОСОБА_4 відсутня.

З урахування викладеного, представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 просить задовольнити подане клопотання.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, надавши клопотання про розгляд справи без її участі, рішення прохає прийняти на розсуд суду.

Сторона, якою ініційоване клопотання, в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд без її участі, підтримавши зазначені вимоги.

Розглянувши клопотання, вивчивши відповідні матеріали справи, суд встановив наступне.

Під час проведення досудового розслідування у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, постановою слідчого управління відділу з розслідування ДТП МВ УМВС У в Донецькій області від 29.12.2011 року накладено арешт на все майно обвинуваченої.

Відповідно до вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31.05.2012 року, ОСОБА_10 засуджена за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 3 400 гривень. Вирок не оскаржено і він набрав законної сили.

Згідно інформаційної довідки від 06.09.2024 року № 393800725, зареєстровані обтяження на нерухоме майна ОСОБА_10 , які накладені постановою слідчого СУ УМВС України в Донецькій області від 29.12.2011 року.

Відповідно до вироку, питання про зняття арешту не вирішувалось.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді клопотання суд прийшов до висновку, що на теперішній час у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт належного заявнику майна відпала потреба, оскільки у справі ухвалено вирок, яким заявниця частково виправдана, а частково звільнені від відбуття покарання внаслідок спливу строків давності. В задоволення цивільних позовів судом відмовлено. Вирок набрав законної сили.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність підстав для продовження застосування арешту майна ОСОБА_4 , керуючись ст. ст. 409, 411 КПК України (1960), суд -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Арешт на нерухоме майно (невизначене майно, все майно) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений постановою слідчого управління відділу з розслідування ДТП МВ УМВС України в Донецькій області від 29.12.2011 року, скасувати, припинивши обтяження нерухомого майна, які зареєстровані 27.01.2012 року реєстратором Першої Покровської державної нотаріальної контори в Єдиному реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, номер обтяження 12101536.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд міста Кам`янського, протягом 15 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1