ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000436 від 14.10.2024 року, за апеляційною скаргою прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2025 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Своє клопотання мотивувала тим, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000436 від 14.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

16.10.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Оскільки, наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, наявні ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені вимогами ч.1 ст.177 КПК України, з метою забезпечення виконання останнім покладених процесуальних обов`язків, задля запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим старший детектив підрозділу детективів просив застосувати запобіжний захід у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_6 із покладенням на нього обов`язків, визначених ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.10.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червоноград, Львівської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , наступні обов`язки:

- з`являтись на виклик до слідчих, прокурорів, визначених у даному провадженні, а також до суду у попередньо визначений та погоджений час на протязі терміну розслідування кримінального провадження, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це зазначену (их) посадову (их) особу (осіб);

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області свій паспорт для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України (в разі наявності).

Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на підозрюваного, згідно ч.7 ст.194 КПК України, на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушення вимоги кримінального процесуального закону.

Вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, наявні ризики та підстави вважати, що осатаній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом схиляння свідків та третіх осіб до надання неправдивих показів.

Окрім того, існують обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на особистому зобов`язанні ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі шляхом незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженню.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді застави до ОСОБА_6 обґрунтовується тим, що підозрюваний в подальшому може впливати на покази свідків в кримінальному провадженні, з метою їх зміни в її користь, оскільки на даний час, ще не встановленні усі свідки вчинення кримінального правопорушення встановлені, а також перешкоджати встановленню істини у справі шляхом знищення доказів. Разом з тим, покладені вказаною ухвалою слідчого судді обов`язки є недостатніми.

Вважає, що для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених процесуальних обов`язків та запобігання відповідним ризикам доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 156 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.10.2025 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 156 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги; думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу; підозрюваного та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечили; апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з п.9 ч.2 ст.131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Положення ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до приписів ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку суду апеляційної інстанції при розгляді клопотання слідчим суддею вказаних вимог закону дотримано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000436 від 14.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

ОСОБА_6 16.10.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчим суддею в достатній мірі встановлено підстави для відмови в обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави.

Такий запобіжний захід, на переконання апеляційного суду, є занадто суворим та таким, що не відповідає ступеню ризиків у даному кримінальному провадженні.

Тільки те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, не дає підстав для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як застава.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, не уникає явки до органу досудового розслідування, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання.

Будь-яких доказів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного за час досудового розслідування стороною обвинувачення апеляційному суду не представлено.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що у даному випадку прокурором хоч і доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, проте зазначені у клопотанні доводи не дають підстав вважати, що належну поведінку ОСОБА_6 неможливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж застава.

Положення ст.179 КПК України регламентують, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Оскільки протягом апеляційного розгляду провадження не було обґрунтовано наявність виняткових обставин, які дають можливість для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що забезпечити належну поведінку останнього можливо шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Такий запобіжний захід, на думку суду апеляційної інстанції, здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі підстави, за яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено.

Тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді за викладених в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає, а відмова в застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, на думку суду апеляційної інстанції, відповідає нормам кримінального процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст.177-178, 181, 194, 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2025 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді