Провадження № 1-кп/344/1556/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого 04.02.2016 року Івано-Франківським міським судом за ч.1 ст.115 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовано судом.

Кримінальний проступок скоєно за наступних обставин. Так, 12.11.2025 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ухвалено рішення про винесення обмежувального припису обвинуваченому ОСОБА_2 на строк два місяці, яким визначено наступні тимчасові обмеження: заборона ОСОБА_2 перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 ; заборона ОСОБА_2 , наближатися на відстань не менше 300 м. до місця проживання ОСОБА_3 ; заборона ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, а також заборона ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори або контактувати з ОСОБА_3 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Однак, обвинувачений ОСОБА_2 , будучи ознайомленим 12.11.2025 року із зазначеним вище рішенням суду, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 13.11.2025 року о 13 год 36 хв ОСОБА_2 прийшов, до ОСОБА_3 яка перебувала на робочому місці, а саме ТОВ «Сільпо-фуд», що знаходиться за адресою: вул.Гетьмана Мазепи, буд.168 А у м.Івано- Франківськ, чим порушив заборону в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

18 листопада 2025 року ОСОБА_2 за допомогою мобільного телефону здійснив дзвінок, до ОСОБА_3 , чим порушив заборону зв`язуватись з ОСОБА_3 , за допомогою інших засобів зв`язку.

23 листопада 2025 року ОСОБА_2 за допомогою мобільного телефону здійснив дзвінок, до ОСОБА_3 чим порушив заборону зв`язуватись з ОСОБА_3 , за допомогою інших засобів зв`язку. Крім того, 23.11.2025 року о 10 год 24 хв, ОСОБА_2 , прийшов до ОСОБА_3 , яка перебувала на робочому місці, а саме ТОВ «Сільпо- фуд», що знаходиться за адресою: вул. Гетьмана Мазепи, буд. 168 А у м. Івано- Франківськ, чим порушив заборону в будь-який спосіб особисто і через третіх осіб розшукувати та спілкуватися з нею.

25 листопада 2025 року, о 07 год 00 хв, ОСОБА_2 , підійшов до ОСОБА_3 , яка проходила біля ТОВ «Сільпо-фуд», що знаходиться за адресою: вул. Гетьмана Мазепи буд. 168а, та спричинив із нею словесний конфлікт під час якого ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою на словах та шарпав її за верхній одяг, чим порушив заборону в будь-який спосіб особисто і через третіх осіб розшукувати та спілкуватися з нею.

Враховуючи вищенаведене ОСОБА_2 , порушив обмеження, встановлені рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у цивільній справі № 344/20018/25 від 12.11.2025 року.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, виходячи з вимог ст.ст.381, 382 КПК України, враховуючи, що обвинувачений не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд вважає, що є всі правові підстави розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 щодо вчинення кримінального проступку за ст.390-1 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

В надісланих до суду матеріалах міститься заява обвинуваченого ОСОБА_2 від 17.12.2025 року, відповідно до якої останній беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_3 також подала письмову заяву в якій зазначила, що не заперечує щодо розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.302 КПК України, потерпілій роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Таким чином, суд вважає, що з урахуванням згаданих обставин є всі правові підстави для ухвалення вироку за результатами спрощеного провадження.

Виходячи з досліджених даних матеріалів кримінального провадження, що були здобуті в процесі досудового розслідування, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст.390-1 КК України, оскільки він вчинив умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовано судом.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд також виходить з вимог ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обвинувачений негативно ставиться до вчиненого.

Обставинами, що пом`якшують обвинуваченому покарання є повне визнання вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують обвинуваченому покарання є рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 слід обрати покарання в межах санкції статті 390-1 КК України, зокрема у виді апробаційного нагляду, так як вказане покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 375, 381, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, та призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_2 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк призначеного обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_2 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Долю речових доказів вирішити наступним чином: всі цифрові носії інформації із відеозаписами - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_4