Справа № 304/2633/25 Провадження № 1-кп/304/296/2025
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

28 листопада 2025 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 від 09 жовтня 2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мукачево Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

У С Т А Н О В И В :

сімнадцятого листопада 2025 року до Перечинського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт від 14 листопада 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 09 жовтня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою від 19 листопада 2025 року вказане кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували, прокурор подав суду клопотання про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Мотивує клопотання зокрема тим, що 10 жовтня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Ухвалою слідчого судді від 10 жовтня 2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 07 грудня 2025 року включно з можливістю внесення застави у розмірі 60 560 грн.

Також вказує, що 14 листопада 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 3 ст. 332 КК, при цьому наразі строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає, а завершити судове провадження до цього часу неможливо, оскільки необхідно завершити підготовче провадження, дослідити докази, допитати свідків та самого обвинуваченого.

Відтак наразі у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, при цьому за позицією прокурора, така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду прокурор обґрунтовує тяжкістю покарання, яке доведеться понести ОСОБА_4 у разі визнання його винним, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років з конфіскацією майна. Додатково цей ризик підтверджується специфікою предмета обвинувачення ОСОБА_4 обізнаний зі способами безконтрольного переміщення поза пунктами пропуску, має навички використання месенджерів для координації та орієнтується у місцевості поблизу державного кордону, що у свою чергу створює для нього суттєво полегшені умови для переховування у разі обрання неізоляційного заходу.

З приводу наявності ризику незаконного впливу на свідків, прокурор вказує, що свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали викривальні покази, які безпосередньо інкримінують ОСОБА_4 у координації перевезення і супроводу до кордону, а відтак з огляду на взаємне знайомство сторін та попередні контакти через «Telegram» існує висока ймовірність спроб впливу на цих та інших свідків шляхом вмовляння, підкупу чи залякування. Зазначає, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й у подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також прокурор вважає наявним ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки фактичні дані свідчать про структурований характер протиправної діяльності з чітким розподілом ролей: організатор, виконавець-супровідник, залучений водій, інструктаж, заздалегідь визначені маршрути, технічні засоби подолання перешкод. Така організаційна сталість і корислива мотивація, на думку прокурора, створюють реальний ризик продовження злочинної діяльності та залучення нових осіб у разі відсутності ізоляційного запобіжного заходу.

Окрім цього просить врахувати додаткові обставини, що підсилюють сукупність ризиків характер і ступінь тяжкості інкримінованого діяння; спосіб вчинення злочину з використанням засобів конспірації, планування маршрутів, заздалегідь підготовленого транспорту «Skoda Rapid», р/н НОМЕР_1 , та месенджера «Telegram» для координації дій; реальну суму неправомірної вигоди за двох осіб 16 000 доларів США, що свідчить про наявність ресурсів для ухилення та впливу на свідків, а також вчинення діяння під час дії воєнного стану, що з огляду на суспільний інтерес до питань обороноздатності, мобілізації та прикордонної безпеки, підсилює суспільно небезпечний характер обвинувачення.

Відтак прокурор вважає, що наведені обставини не дають підстав звертатися до суду з клопотанням про застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки заявлені ризики існують з високим ступенем ймовірності, а відтак просить клопотання задовольнити.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 вважав, що підстав для продовження строку запобіжного заходу стосовно його підзахисного немає, оскільки ризики відсутні, так як свідки допитані, а у ОСОБА_4 наявні міцні соціальні зв`язки. За наведених обставин достатнім запобіжним заходом буде цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні позицію свого захисника підтримав, також просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, а відтак суд прийшов до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 до судового розгляду.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, на що також вказував прокурор, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, на даний час відсутні.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У інформаційному листі ВССУ щодо вжиття заходів, пов`язаних із порушеннями, встановленими в рішенні Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 2014 року у справі «Чанєв проти України» роз`яснено, що ч. 3 ст. 315 КПК містить норму, яка чітко регулює питання продовження запобіжних заходів у кримінальному провадженні, строк застосування яких не обмежений (наприклад, застава, особиста порука тощо). Щодо застосування запобіжних заходів, що обмежені терміном дії (домашній арешт, тримання під вартою тощо), визначених ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, судам необхідно враховувати, що обрання, продовження дії таких запобіжних заходів під час підготовчого судового засідання суд здійснює за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК.

Положеннями ст. 176 цього Кодексу визначено перелік запобіжних заходів, серед яких тримання під вартою, які застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У підготовчому судовому засіданні суд встановив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який є тяжким злочином.

Також встановив, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2025 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 07 грудня 2025 року (включно), з визначенням застави в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, на даний час будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Суду також не надано доказів, які б свідчили про наявність необґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що залишаючись на волі, він не вчинить знову нового кримінального правопорушення та не буде ухилятись від суду, не надано доказів на підтвердження міцності його соціальних зв`язків у місці постійного проживання, наявність постійного місця роботи, належних доказів про репутацію, майновий стан. Навпаки суд вважає, що обрання (продовження) відносно обвинуваченого ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як тримання під вартою кореспондуються з характером суспільного інтересу, тобто визначеними у кримінальному процесуальному законі конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Також суд враховує, що судове провадження лише розпочато, на цей час свідки у даному кримінальному провадженні судом ще не допитані, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до класифікації, визначеної ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту не досліджені, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини, регламентовані п. 1-3 ч.1 ст. 177, п. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними.

Щодо того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером особи ОСОБА_4 , його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.

Поряд з цим, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, суд серед іншого враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Так у даній справі, строк тримання обвинуваченого під вартою не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході підготовчого судового засідання було встановлено наявність передумов регламентованих п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 цього Кодексу, тобто тривалість строку тримання під вартою відповідає критерію розумності.

Заслухавши учасників підготовчого судового засідання, враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд вважає, що майже всі обставини, які були враховані під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу під час проведення досудового розслідування продовжують існувати і на даний час, судове провадження лише розпочате, а також з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, останньому слід продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу буде неефективним для запобігання ризикам.

Згідно з ч. 1 ст. 197 цього Кодексу строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Щодо визначення обвинуваченому розміру застави, як альтернативу триманню під вартою, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З приводу розміру застави та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які необхідно покласти на обвинуваченого, суд має враховувати тяжкість злочину, в якому обвинувачується особа, його майновий та сімейний стан, інші дані про його особу і ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто тяжкого кримінального правопорушення, тому враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо нього, за загальним правилом, має визначатися у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , спосіб вчинення такого, з огляду на високий рівень встановлених ризиків, суд вважає, що розмір застави слід визначити у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. Такий розмір з урахуванням майнового стану обвинуваченого та його індивідуальних характеристик зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 , запобігти ризикам кримінального провадження та не являється непомірним для нього.

Саме такий розмір на думку суду, буде тим стимулюючим фактором, який стримуватиме обвинуваченого від реалізації наявних ризиків і такий розмір обвинувачений або інша особа (заставодавець) боятиметься втратити внаслідок невиконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків. Такий розмір застави є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження та не є завідомо непомірним для обвинуваченого.

Крім цього у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, у разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 відповідні обов`язки.

Висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (ст. 198 КПК України).

Керуючись ст. 2, 7, 177, 315, 193-194, 196-198, 199, 372, 376, 392-395 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у Перечинському районному суді в залі суду на 03 грудня 2025 року на 10.05 год.

Клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 26 січня 2026 року (включно) із визначенням застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає суму 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

У разі внесення застави, у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до прокурора чи суду за їх першою вимогою;

2) повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання;

3) не відлучатися за межі міста Мукачево Закарпатської області без дозволу прокурора;

4) здати на зберігання до відповідного органу міграційної служби за місцем реєстрації свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

У судове засідання викликати прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 .

Дата закінчення дії ухвали в частині продовження строку застосування запобіжного заходу 26 січня 2026 року.

Ухвала в частині продовження строку застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 7, 8 ст.376 КПК України.

Головуючий:ОСОБА_1