Провадження № 1-кс/712/54/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участі скаржника ОСОБА_3

за участі дізнавача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000567 від 28 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000567 від 28 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

В обґрунтування заявлених в скарзі вимог зазначає, що Сектором дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000567 від 28 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

11.12.2025 року дізнавачем Сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 прийнято постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000567. Зазначає, що з даною постановою не погоджується у зв`язку з тим, що вона суперечить правовим актам України, а саме державним будівельним нормам України, наказам Міністерства охорони здоров`я, Правилам благоустрою м. Черкаси.

04.12.2025 року він звернувся в четверте з клопотанням про визнання його потерпілим та 11.12.2025 року дізнавачем винесено постанову про відмову у визнанні його потерпілим на підставі того, що на даний час не встановлено завданої ОСОБА_3 будь-якої майнової чи моральної шкоди. Кримінальне провадження розслідується по факту захоплення земельної ділянки прибудинкової території по проспекту Перемоги, 10 в м. Черкаси посадовими особами ОСББ ЖК «Літак» та розміщеної на ній автомобільної стоянки на більш ніж 30 автомобілів, що суперечить нормативно-правовим актам України. Проігноровано його клопотання щодо призначення будівельно-технічної експертизи. Просив скаргу задовольнити, постанову дізнавача від 1112.2025 року про відмову у визнанні його потерпілим скасувати.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та пояснив, що ухвалами слідчих суддів Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 205 року у справі № 712/13736/25 та від 19.11.2025 року та 04.12.2025 року було скасовано постанови дізнавача сектору дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні його потерпілим, у кримінальному провадженні № 0000567 від 28 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, в зв`язку з її необгрунтованістю та невмотивованістю. Дізнавачем не розглянуто його клопотання щодо призначення судово-будівельної експертизи. Земельна ділянка по проспекту Перемоги, 10 не сформована та не передавалася у власність чи користування ОСББ ЖК «Літак».

В судовому засіданні дізнавач Сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні скарги посилаючись на те, що на даний час не встановлено завданої ОСОБА_3 будь-якої майнової чи моральної шкоди.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, надані дізнавачем, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслдіуванні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

28 травня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000567 внесено відомості за заявою ОСОБА_3 щодо вчинення неправомірних дій.

Відповідно до ч.2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

23 вересня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до дізнавача Сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 з заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000567.

25 вересня 2025 року дізнавачем Сектору дізнання Черкаського РУП ГКНП в Черкаській області ОСОБА_4 було прийнято постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000567.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 205 року у справі № 712/13736/25 було скасовано постанову дізнавача сектору дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 від 25 вересня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні № 0000567 від 28 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, в зв`язку з її необгрунтованістю та невмотивованістю.

31 жовтня 2025 року ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000567.

04 листопада 2025 року дізнавачем Сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 прийнято постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000567 від 28 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

19.11.2025 року Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси скасовано постанову дізнавача сектору дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 від 04.11.2025 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000567 від 28 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

19.11.2025 року ОСОБА_3 повторно звернувся з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000567.

22.11.2025 року дізнавачем Сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 прийнято постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000567 від 28 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

04.12.2025 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси скасовано постанову дізнавача від 22.11.2025 року у кримінальному провадженні № 0000567 від 28 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

11.12.2025 року дізнавачем Сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 прийнято постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000567 від 28 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

В постанові дізнавач зазначив, що відомості до ЄРДР були внесені за заявою ОСОБА_3 щодо вчинення неправомірних дій з приводу створення паркувального майданчику на прибудинковій території по просп. Перемоги, 10 в м. Черкаси.

Дослідивши матеріали кримінального провадження було установлено, що слідчим в ході досудового розслідування були проведені слідчі дії, а саме допитані свідки, оглянуто місце події, складено фототаблицю, зроблені запити до відповідних організацій.

Частиною 1 статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Як зазначив дізнавач у постанові від 11.12.2025 року, відсутня будь-яка інформація, що свідку ОСОБА_3 завдана матеріальна чи моральна шкода та підтверджуючих даних надано не було.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється.

Зазначена правова норма гарантує незалежність посадової особи органу державного обвинувачення у виборі у визначених законом межах способу здійснення своїх повноважень, в тому числі у прийнятті тих чи інших рішень, що є запорукою їх неупередженості й ефективності

Процесуальна самостійність прокурора, слідчого і їх свобода нарівні з протилежною стороною у відстоюванні тієї чи іншої правової позиції є чинниками справедливого балансу прав та законних інтересів усіх учасників процесу, а також інших осіб, держави й суспільства

Завданням слідчого судді, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК, є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування (див. постанову ВПВС від 04 квітня 2019 року у провадженні № 11-945сап18).

Вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, наведено в ч. 1 ст. 303 КПК.

Зокрема, предметом такого оскарження є рішення про відмову у визнанні потерпілим.

Водночас, для вирішення питань скарги на таке рішення, першочергово слід відмітити, що для аналізу будь-якого з вказаних питань по суті (через призму мотивів постанови), необхідно встановити його межі. На переконання слідчого судді, доцільно встановити такі критерії щодо дотримання (1) формальних вимог до постанови (має відповідати ст. 110 КПК) та (2) безпосередньо змісту зазначеної постанови.

Надаючи відповідно оцінку оскаржуваному рішенню через призму цих критеріїв слідчий суддя зауважує, що оскаржувана постанова відповідає формальним вимогам ст. 110 КПК.

В частині безпосередньо змісту зазначеної постанови слід указати, що в цьому ключі важливим є дотримання балансу між дискреційними повноваженнями слідчого (дізнавача) і його обов`язком установити істину, перевірити звернення на предмет слушності визнання певної особи потерпілою у справі, обов`язком за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України), та обов`язком виявити обставини, що впливають на це питання (з`ясування питання наявності чи відсутності шкоди вказаної в ч. 1 ст. 55 КПК), надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З огляду на що, слідчий суддя має оцінювати постанову у світлі досягнення завдань кримінального провадження, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Проте, повноваження, ввірені слідчому (дізнавачу), також спрямовані на здійснення ефективного досудового розслідуванням. Він, як особа, що має повний доступ до матеріалів кримінального провадження, достатню кваліфікацію як професійний юрист, на яку поширюються гарантії незалежності від впливу, тиску, втручання, діяльність якого підлягає обґрунтованій критиці у відповідних межах, а також наділена відповідним обсягом повноважень відповідно до КПК України (у частині здійснення повноважень у кримінальному провадженні), має дискрецію приймати рішення у порядку ч. 5 ст. 55 КПК України.

Безумовно, слідчий суддя не може перебирати на себе повноважень слідчого, брати активну участь у досудовому розслідуванні здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях на етапі досудового розслідування, а також не розглядає справу по суті на цьому етапі.

Позиція ця витікає з того, що слідчий суддя не може втручатися у процес прийняття рішень слідчим, із урахуванням його незалежності, гарантованої законом, його професійного досвіду і експертності, а також певної свободи розсуду, що випливає із особливого становища його як слідчого, тобто особи, що здійснює розслідування у цьому кримінальному провадженні, обізнаної із обставинами справи.

Тому, рішення, яке оскаржується, необхідно оцінити у контексті його обґрунтованості та вмотивованості.

Частиною 3, 4 ст. 370 КПК вказується, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення

Здійснивши таку оцінку, слідчий суддя констатує, що оскаржуване рішення в частині відмови відповідає вказаному критеріям вмотивованості та обгрунтованості, адже при його ухваленні суб`єкт прийняття керувався нормами ч. 5 ст. 55 КПК щодо відсутності ґрунтовних даних про завдану шкоду, як таку, самому скаржнику.

Так, у постанові від 13 листопада 2018 року у справі №697/1276/15-к Верховний Суд надаючи оцінку акту, відмітив, що відповідно до статті 84 КПК процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Натомість акт не є висновком експерта в розумінні процесуального закону (стаття 101 КПК). У ньому наведено інформацію про установлені обставини в процесі огляду.

Однак, на час розгляду заяви (11.12.2025 року) дізнавач вважав не встановленими у провадженні обставини шкоди, котрі в свою чергу при аналізі діяння за ст. 356 КК власне вказують на ознаки злочину, в силу ст. 2, 11 КК України.

Кримінальний процесуальний закон зобов`язує слідчого, прокурора, суд ухвалювати рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими відповідно до ст. 94 КПК України, що є ознакою обґрунтованості рішення. А тому, при оцінці питання шкоди, як такої, слідчий, прокурор, суд не можуть покладатися виключно на повідомлення учасника щодо певних обставин, тобто презюмувати їх достовірність на цій підставі автономно.

Згідно п. 1, 4 ч. 2 ст. 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого або відмову у задоволенні скарги..

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з підстав вказаних вище.

Керуючись ст. ст. 23, 84 92 220, 303-306, 307, 309, 369-372 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови дізнавача сектору дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 від 11.12.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000567 від 28 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали складений 13.01.2026