Справа № 696/92/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Кам`янка

Слідчий суддя Кам`янського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

представників ФГ «Хлібороб-Р» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив :

Старший слідчий СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 за погодженням із начальником Кам`янського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту із забороною права на розпорядження та користування на транспортні засоби та сільськогосподарську техніку, які були вилучені під час проведення огляду місця події.

Своє клопотання мотивував таким, що в провадженні СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000060 від 23 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Підставою для реєстрації кримінального провадження було повідомлення працівника поліції ОСОБА_7 про те, що 22 січня 2026 року близько 22 год. 09 хв. на а/д с. Тимошівка м. Кам`янка невідомі особи за допомогою 2 комбайнів та 5 вантажівок здійснюють збір урожаю на чужому полі кукурудзи.

Під час проведення огляду місця події 22 січня 2026 року на полі із кадастровим номером :02:000:1015, що знаходиться в адміністративних межах Кам`янської міської ради за географічними координатами 48.9847 : 32.07680 виявлено та вилучено транспортні засоби та сільськогосподарську техніку, які були задіяні в збиранні урожаю кукурудзи, а саме:

- автомобіль марки «SCANIA», модель «G380», номер рами НОМЕР_1 , із д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ТОВ «Агрофірма «Гаївське»» із напівпричепом марки «ZREMB», модель «263», номер кузова НОМЕР_3 , із д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого відповдіно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ПП «Агрофон»;

- автомобіль марки «SCANIA», модель «G440», номер рами НОМЕР_5 , із д.н.з. НОМЕР_6 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ПП «Агрофон» із напівпричепом марки «BODEX», модель «KIS 3B/KIS3WA-K/5А5», номер кузова НОМЕР_7 , із д.н.з. НОМЕР_8 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ТОВ «Хлібороб»;

- автомобіль марки «SCANIA», модель «G440», номер рами YS2G4X4, із д.н.з. НОМЕР_9 , власником якого відповдіно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ТОВ «Агрофірма «Гаївське»» із напівпричепом марки «SCMIT2», модель «SKI24», номер кузова НОМЕР_10 , із д.н.з. НОМЕР_11 , власником якого відповдіно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ФГ «Маяк-Р»;

- автомобіль марки «SCANIA» модель «G440», номер рами YS2G4X0, із д.н.з. НОМЕР_12 , власником якого відповдіно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ФГ «Хлібороб-Р» із напівпричепом марки «BODEX», модель «KIS 3WA», номер кузова НОМЕР_13 , із д.н.з. НОМЕР_14 , власником якого відповдіно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ТОВ «Голов`ятинське»;

- автомобіль марки «SCANIA», модель «G450» номер рами YS2G4X2, із д.н.з. НОМЕР_15 , власником якого відповдіно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ТОВ «Голов`ятинське», із напівпричепом марки «BODEX», модель «KIS 3B», номер кузова НОМЕР_16 , із д.н.з. НОМЕР_17 . власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ФГ «Хлібороб-Р»;

- комбайн марки «JOHN DEERE», модель «S760», номер рами НОМЕР_18 , із д.н.з. НОМЕР_19 , власником якого відповдіно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється АТ «Кредитбанк»;

- комбайн марки «JOHN DEERE», модель «S760» номер рами НОМЕР_20 , із д.н.з. НОМЕР_21 , власником якого відповдіно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ФГ «Хлібороб-Р»;

- трактор колісний марки «FENDT 936 VARIO», номер рами НОМЕР_22 , із д.н.з. НОМЕР_23 , власником якого відповдіно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ТОВ «Агрофірма «Гаївське»».

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 від 23 січня 2026 року вилучені транспортні засоби та сільськогосподарська техніка визнано в якості речових доказів.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що правокористувачем земельної ділянки загальною площею 528.3826 га. із кадастровим номером :02:000:1015 є Державне Підприємство «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» (скорочено ДП «ЦСЕНСМ»). Відомості щодо надання в оренду даної земельної ділянки будь-якому користувачеві відсутні.

Згідно із листом ГУ Держгеокадастр у Черкаській області цільовим призначенням земельної ділянки загальною площею 528.3826 га. із кадастровим номером :02:000:1015 є землі сільськогосподарського призначення 01.09 Для дослідних і навчальних цілей.

Під час досудового розслідування було встановлено, що між ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» в особі директора ОСОБА_8 та ФГ «Хлібороб-Р» в особі ОСОБА_6 06 березня 2025 року укладено договір № 47-1/2025-ПР «Про виконання сільськогосподарських робіт». Відповідно до даного договору виконавець робіт, тобто ФГ «Хлібороб-Р», зобов`язані провести виконання сільськогосподарських робіт, а саме: обробіток (оранку, дискування, тощо) з використанням спеціалізованої високопродуктивної сільськогосподарської техніки, сівбу сільськогосподарських культур, догляд за посівами (підживлення, внесення засобів захисту рослин, тощо), збирання вирощеного врожаю сільськогосподарських культур, доставка/транспортування в місце призначення (доставки), вказане замовником (елеватор, склад, тощо) та інше. Строк дії даного договору до 31 грудня 2025.

Разом з тим, вказаний договір не знаходить свого відображення на веб сайтах prozorro.gov.ua та spending.gov.ua, що на думку органу досудового розслідування вказує, що такий договір носить фіктивний характер.

Факт збору врожаю кукурудзи підтверджується показами свідка ОСОБА_6 , який показав, що він як голова ФГ «Хлібороб-Р» та працівники цього господарства на транспортних засобах та сільськогосподарській техніці 22 січня 2026 року приймав участь у зборі врожаю кукурудзи на вказаній вище земельній ділянці згідно умов вказаного вище договору.

З показів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 слідує, що вони як працівники ФГ «Хлібороб-Р» за вказівки голови господарства ОСОБА_6 приймали участь у зборі урожаю кукурудзи на техніці ФГ, та їм відомо про те, що до появи працівників поліції їм вдалось обробити 12 га земельної ділянки та було вивезено до господарства близько 36 тон кукурудзи.

Також покази про проведені роботи надав і працівники господарства ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Проведеним оглядом місця події від 23 січня 2026 року також встановлено, що на вказаній вище земельній ділянці з площі близько 11,1881 га зібрано урожай, а на решта поля засіяна кукурудзою.

Відповідно до п. 3.1.1. Договору, виконавець зобов`язується в письмовій формі (засобами електронного зв`язку) повідомити Замовника за три робочих дні до початку виконання будь яких Робіт, для прибуття представника Замовника на територію виконання таких Робіт та здійснення контролю виконання Робіт.

Разом з цим, органом досудового розслідування встановлено, що під час збору врожаю представники замовника на місці були відсутні, а документальне підтвердження про повідомлення замовника щодо початку робіт від виконавця органу досудового розслідування не надано, а тому на думку сторони обвинувачення такий стан речей свідчить про те, що у службових осіб ФГ «Хлібороб» існував умисел на вчинення крадіжки майна, а саме кукурудзи. А з огляду на те, що доказів передачі вже зібраного врожаю кукурудзи замовнику слідству не надано, вказане свідчить і про закінчений злочин крадіжку.

Так як під час вчинення кримінального правопорушення використовувалась техніка та транспортні засоби ФГ «Хлібороб-Р», прокурором та слідчий вважали, що з метою збереження цього майна як речового доказу на нього слід накласти арешт з відповідними обмеженнями.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити. Додатково слідчий вказав, що станом на теперішній час встановлюється місцезнаходження вивезеної кукурудзи, але до правоохоронних органів ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» з приводу вивезеної кукурудзи не звертались.

Представник ФГ «Хлібороб-Р» просив відмовити у задоволенні такого клопотання через його безпідставність. Вказував, що вказане клопотання мав подавати прокурор, а не слідчий за погодженням з прокурором. Між ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» та ФГ «Хлібороб-Р» існують реальні господарські відносини, і тому дії ФГ «Хлібороб-Р» були необхідними з огляду на необхідність виконання укладеного між ними договору на виконання сільськогосподарських робіт.

З`ясувавши думку присутніх сторін по справі, слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто його власник, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В клопотанні та його матеріалах містяться дані про те, що зібраний працівниками ФГ «Хлібороб-Р» врожай кукурудзи в певній кількості був вилучений без відомостей про те, що ці дії були письмово погодженні у встановлену договірну процедуру із постійним користувачем земельної ділянки, і на час розгляду клопотання, відомості про повернення майна і його оборот на користь ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», слідчому судді не надано, що може вказувати в свою чергу на імовірність таємного викрадення такого майна. При цьому під час цих дій використовувалась техніка та транспортні засоби, які могли зберегти сліди таких робіт зі зниклим майном, і саме на це майно просять накласти арешт.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникненню майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Встановлені досудовим розслідуванням обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що вилучене при огляді майно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, або може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає ознакам, зазначеним в ст. 98 КПК України.

Стосовно доводів представника ФГ «Хлібороб-Р» про відсутність повноважень у слідчого на подачу даного клопотання, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Проаналізувавши значення майна, на яке просять накласти арешт, та його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів, на думку слідчого судді для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину, а тому слідчий суддя приходить висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно з метою його збереження, а також для забезпечення можливого проведення судових експертиз (трасологічних, фототехнічних, або інших експертизу необхідність у проведенні яких виникне під час досудового розслідування).

Разом з тим, при вирішенні про співмірність обмеження прав власників майна завданням кримінального провадження, а саме ступеню обтяження арешту слідчий суддя виходить з такого.

Під час судового розгляду встановлено, що вказана у клопотанні техніка та транспортні засоби використовуються ФГ «Хлібороб-Р» у господарській діяльності, завдяки їй у період воєнного стану є працевлаштованими ряд громадян, які отримують заробітну плату, а господарство є платником податків і зборів, які наповнюють бюджет країни, слідчий суддя вважає, що в цілому прокурором доведено необхідність застосування саме найменш обтяжливого способу арешту вказаного майна, шляхом заборони його відчуження, що не буде обмежувати його власника можливості отримувати доходи від використання вказаної техніки.

За таких обставин клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони власнику його відчужувати до зняття арешту у порядку, передбаченому КПК України, на транспортні засоби та сільськогосподарську техніку, а саме:

- автомобіль марки «SCANIA», модель «G380», номер рами НОМЕР_1 , із д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ТОВ «Агрофірма «Гаївське»» із напівпричепом марки «ZREMB», модель «263», номер кузова НОМЕР_3 , із д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого відповдіно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ПП «Агрофон»;

- автомобіль марки «SCANIA», модель «G440», номер рами НОМЕР_5 , із д.н.з. НОМЕР_6 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ПП «Агрофон» із напівпричепом марки «BODEX», модель «KIS 3B/KIS3WA-K/5А5», номер кузова НОМЕР_7 , із д.н.з. НОМЕР_8 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ТОВ «Хлібороб»;

- автомобіль марки «SCANIA», модель «G440», номер рами YS2G4X4, із д.н.з. НОМЕР_9 , власником якого відповдіно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ТОВ «Агрофірма «Гаївське»» із напівпричепом марки «SCMIT2», модель «SKI24», номер кузова НОМЕР_10 , із д.н.з. НОМЕР_11 , власником якого відповдіно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ФГ «Маяк-Р»;

- автомобіль марки «SCANIA» модель «G440», номер рами YS2G4X0, із д.н.з. НОМЕР_12 , власником якого відповдіно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ФГ «Хлібороб-Р» із напівпричепом марки «BODEX», модель «KIS 3WA», номер кузова НОМЕР_13 , із д.н.з. НОМЕР_14 , власником якого відповдіно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ТОВ «Голов`ятинське»;

- автомобіль марки «SCANIA», модель «G450» номер рами YS2G4X2, із д.н.з. НОМЕР_15 , власником якого відповдіно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ТОВ «Голов`ятинське», із напівпричепом марки «BODEX», модель «KIS 3B», номер кузова НОМЕР_16 , із д.н.з. НОМЕР_17 . власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ФГ «Хлібороб-Р»;

- комбайн марки «JOHN DEERE», модель «S760», номер рами НОМЕР_18 , із д.н.з. НОМЕР_19 , власником якого відповдіно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється АТ «Кредитбанк»;

- комбайн марки «JOHN DEERE», модель «S760» номер рами НОМЕР_20 , із д.н.з. НОМЕР_21 , власником якого відповдіно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ФГ «Хлібороб-Р»; - трактор колісний марки «FENDT 936 VARIO», номер рами НОМЕР_22 , із д.н.з. НОМЕР_23 , власником якого відповдіно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ТОВ «Агрофірма «Гаївське».

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1