В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2025 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001126 , відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, непрацюючого, з вищою освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених чч. 1, 2 ст. 307 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і «метадону» (фенадону), включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме: - використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); - діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону); - використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства, ОСОБА_3 за невстановлених досудовим розслідуванням час, місці та обставин незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «метадон» (фенадон), який зберігав за місцем власного проживання для подальшого збуту.

В подальшому, ОСОБА_3 29.05.2025 близько 10 год. 06 хв. діючи умисно, переслідуючи мету збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «метадону» (фенадону), в телефонному режимі домовився з ОСОБА_6 про збут останньому вищевказаного наркотичного засобу, шляхом передачі з рук в руки в будинку АДРЕСА_2 .

В той же день, тобто 29.05.2025 близько 10 год. 40 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_3 , а саме у квартирі АДРЕСА_3 , передав останньому грошові кошти у сумі 600 гривень, на що ОСОБА_3 , реалізуючи протиправний умисел, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, незаконно збув на східцевому майданчику поблизу вищевказаної квартири шляхом передачі з рук в руки ОСОБА_6 фрагменти блістерних чарункових упаковок з вмістом 5 таблеток білого кольору, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «метадон» (фенадон). Загальна маса «метадону» (фенадону) у таблетках складає 0,111 г, який ОСОБА_3 незаконно придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Крім цього, відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і «метадону» (фенадону), включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме: - використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); - діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону); - використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства, ОСОБА_3 за невстановлених досудовим розслідуванням час, місці та обставин повторно незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «метадон» (фенадон), який зберігав за місцем власного проживання для подальшого збуту.

В подальшому, ОСОБА_3 17.07.2025 близько 08 год. 36 хв. діючи умисно, повторно, переслідуючи мету збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «метадону» (фенадону), в телефонному режимі домовився з ОСОБА_6 про збут останньому вищевказаного наркотичного засобу, шляхом передачі з рук в руки поблизу будинку № 45 по вулиці І. Мазепи в місті Біла Церква Київської області.

В той же день, тобто 17.07.2025 близько 09 год. 55 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу під`їзду № 3 будинку № 45 по вулиці І. Мазепи в місті Біла Церква Київської області, передав останньому грошові кошти у сумі 500 гривень, на що ОСОБА_3 , реалізуючи протиправний умисел, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, незаконно повторно збув на східцевому майданчику під`їзду № 5 вищевказаного будинку шляхом передачі з рук в руки ОСОБА_6 3 фрагменти блістерів з вмістом 5 таблеток білого кольору, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «метадон» (фенадон). Загальна маса «метадону» (фенадону) у таблетках складає 0,110 г, який ОСОБА_3 незаконно повторно придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та незаконно повторно зберігав при собі з метою збуту.

Під час підготовчого судового засідання суду надано укладену сторонами кримінального провадження 27.10.2025 угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , яку сторони просили затвердити. Згідно з угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за чч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі пред`явленого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення: за ч. 1 ст. 307 КК України як незаконне придбання, незаконне зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу, за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, незаконне зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу, вчинене повторно.

Одночасно сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за скоєння ним кримінальних правопорушень: за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до майна ОСОБА_3 , а саме: мобільного телефону марки «SAMSUNG», моделі «J5» з сім-картою «Київстар» з номером НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 та грошових коштів у сумі 270 гривень.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину беззастережно визнав повністю, просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 також підтримав угоду та просив її затвердити.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого повне розуміння ним своїх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.1 ст. 307 КК України у у незаконному придбанні, незаконному зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичного засобу; ч. 2 ст. 307 КК України незаконному придбанні, незаконному зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені чч. 1, 2 ст. 307 КК України, є тяжкими злочинами, внаслідок яких шкода завдана суспільним інтересам.

Укладена угода за своїм змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст.394, ст.424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч.4 ст.474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України.

При укладені угоди враховано обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України: щире каяття винного. Обтяжуючі покарання обставини, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Також враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, непрацюючий, неодружений, утриманців не має, має місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, отримує медичну допомогу у лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від опіоїдів з 2023 року та синдрому залежності від алкоголю з 2009 року, медичну допомогу у лікаря-психіатра не отримує.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

При цьому, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. (п.1 ч.9 ст. 100 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого.... Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були як засоби чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Враховуючи, що санкції інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень передбачають покарання у виді позбавлення волі, суд вважає що умови угоди щодо застосування до обвинуваченого на підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України заходів кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації належного йому мобільного телефону марки «SAMSUNG», моделі «J5» з сім-картою «Київстар» з номером НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який використовувався ним як засіб вчинення кримінального правопорушення та коштів в сумі 270,00 грн, одержані ним внаслідок вчинення кримінального правопорушення, відповідають вимогам закону.

Таким чином, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, а також наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого судового провадження щодо ОСОБА_3 .

Згідно зі ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Згідно вимог ст. 124 КПК України процесуальні витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні на загальну суму 14 262,40 грн, з них: висновок експерта від 23.06.2025 № СЕ-19/111-25/34090-НЗПРАП в розмірі 3 565,60 грн, висновок експерта від 28.07.2025 № СЕ-19/111-25/45830-НЗПРАП в розмірі 3 565,60 грн, висновок експерта від 18.09.2025 № СЕ-19/111-25/55940- НЗПРАП в розмірі 3 565,60 грн., висновок експерта від 15.09.2025 № СЕ-19/111-25/55937-НЗПРАП, в розмірі 3 565.60 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день, або за правилами передбаченими у частині першій цієї статті.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.09.2025 стосовно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судових дебатах прокурор просив продовжити раніше обраний стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються, серед іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, та враховуючи наявність встановлених ризиків, раніше застосований до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення за період з 04.09.2025 по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч. 4 ст. 174 КПК України).

Таким чином, з метою вирішення долі речових доказів, які не підлігають спеціальній конфіскації, слід скасувати арешт накладений на нього ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.09.2025.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України, а саме: 2 блістери із вмістом 11 таблеток, посвідчення пацієнта замісної підтримувальної терапії на ім`я ОСОБА_3 , довідку на отримання препарату ЗПТ «Метадон» для самостійного прийому в амбулаторних умовах на ім`я ОСОБА_3 , картку «Альянс громадського здоров`я» з номером «ВС020892», фрагмент блістеру із вмістом 2 таблеток, які відповідно до квитанцій № 994, № 966, № 1018 передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, слід повернути обвинуваченому ОСОБА_3 , як особі, яка приймає замісну підтримувальну терапію; наркотичний засіб, обіг яког обмежений - метадон (фенадон) масою 0, 111 г, який поміщений до спеціального пакету № 6066230 та, відповідно до квитанції № 759, переданий на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, після набрання вироком законної сили слід знищити; 5 таблеток білого кольору, в яких виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0, 110 г, який відповідно до квитанції № 848 переданий на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, після набрання вироком законної сили - знищити.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475, 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.10.2025, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити ОСОБА_3 остаточне, узгоджене сторонами угоди, покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього, належного йому на праві власності, майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 04.09.2025 по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, але не більше як на 60 днів, продовжити раніше обраний стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність держави, належне ОСОБА_3 , майно, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG», моделі «J5» з сім-картою «Київстар» з номером НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який відповідно до квитанції № 994 переданий на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НН в Київській області та та гроші в суму 270,00 грн., які передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НН в Київській області.

Скасувати арешт на майно, яке не підлягає спеціальній конфіскації, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.09.2025.

Речові докази:

2 блістери із вмістом 11 таблеток, посвідчення пацієнта замісної підтримувальної терапії на ім`я ОСОБА_3 , довідку на отримання препарату ЗПТ «Метадон» для самостійного прийому в амбулаторних умовах на ім`я ОСОБА_3 , картку «Альянс громадського здоров`я» з номером «ВС020892», фрагмент блістеру із вмістом 2 таблеток, які відповідно до квитанцій № 994, № 966, № 1018 передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, після набрання вироком законної сили - повернути ОСОБА_3 ;

наркотичний засіб, обіг якого обмежений - метадон (фенадон) масою 0,111 г, який поміщений до спеціального пакету № 6066230 та, відповідно до квитанції № 759, переданий на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, а також 5 таблеток білого кольору, в яких виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,110 г, який відповідно до квитанції № 848 переданий на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, після набрання вироком законної сили -знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні у розмірі 14 262,40 грн (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят дві гривні сорок копійок).

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим та захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_7