ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2163/25 Справа № 203/7552/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 та клопотання про поновлення строку адвоката ОСОБА_6 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_7 разом з його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Дніпра від 05 листопада 2025 року про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0001336 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 302 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_6

третіх осіб, щодо майна

яких вирішується питання про арешт ОСОБА_7 , ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді клопотання прокурора про арешт майна від 31 жовтня 2025 року задоволено частково та накладено арешт на майно, вилучене 22 жовтня 2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: чорнові записи; три блокноти разом з аркушами паперу з чорновими записами; три блокноти разом з аркушем паперу з чорновими записами; грошові кошти в сумі 50100 доларів США; грошові кошти в сумі 100 євро; із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Відмовлено в задоволенні клопотанняя в частині накладення арешту на вилучені грошові кошти в сумі 937 700 тисяч гривень.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя, зазначив, що чорнові записи та блокноти, вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідають критеріям ст. 98 Кримінального процесуального Кодексу (далі КПК) та містять відомості про вчинені кримінальні правопорушення і можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також зазначено, що на момент судового розгляду особами, які вважають себе власниками грошових коштів в іноземній валюті не доведено джерело походження цих коштів, у зв`язку з чим з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації, слідчий суддя вважав за доцільне накласти арешт.

Відмовляючи в накладанні арешту на грошові кошти в сумі 937 700 гривень, слідчий суддя зазначив, що з долучених захистом документів, слідує вилучені грошові кошти є спільною власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які проживають за вказаною адресою, також враховано, що ОСОБА_9 , офіційно працевлаштована та мала за період з 2022 по 2025 роки сукупний офіційний дохід у розмірі 1309278 гривень 77 копійок, у зв`язку з чим є об`єктивні дані вважати, що вказані кошти отримані законним шляхом.

В апеляціях:

- прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову,я кою клопотання прокурора про арешт майна від 31 жовтня 2025 року в рамках кримінального провадження №0001336 задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам, оскільки органом досудового розслідування доведено, що вилучені чорнові записи та блокноти, а також грошові кошти як в державній так і в іноземній валюті відповідають критеріям речового доказу, а застосування саме заходу забезпечення у виді арешту є необхідним для застосування спеціальної конфіскації. Вважає, що вилучені кошти отримані ОСОБА_11 , в результаті протиправної діяльності.

- адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Дніпра від 05 листопада 2025 року лише в частині накладання арешту на грошові кошти в іноземній валюті та постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору в накладанні арешту на грошові кошти, які вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку зазначає, що копія оскаржуваного рішення у встановленому законом порядку особі, щодо майна якого вирішувалось питання про арешт направлена не була, а тому адвокат, отримавши рішення суду 10 листопада 2025 року, у встановлений строк звернувся до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування суті апеляційних вимог зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки суддею не надано належної правової оцінки, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є законними власниками грошових коштів у сумі 50 000 доларів США, оскільки ці грошові кошти отримані ОСОБА_7 у законній спосіб, про що долучаються виписки з банку про підтвердження транзакцій, які мають сімейний, некомерційний характер. Звертається увага, що жодна із вказаних фінансових операцій не має ознак фіктивності чи прихованого фінансування.

Акцентується увага на тому, що на час судового розгляду в суді першої інстанції зазначені банківські документи не були у володінні представника, особи щодо майна якої вирішується питання про арешт, у зв`язку з чим просить врахувати, що джерело походження коштів є законним, оскільки гроші в іноземній валюті є сімейним заощадженням, яке сформоване з трудових доходів і переказів.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів виходить з того, що 05 листопада 2025 року слідчим суддею проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, при цьому повний текст оскаржуваної ухвали адвокат ОСОБА_6 , згідно розписки, що міститься в матеріалах справи, отримав 10 листопада 2025 року, після чого з дотримання положень ст. 116, 309 КПК України протягом п`яти днів подав апеляційну скаргу. Враховуючи, що відсутність повного тексту судового рішення та не ознайомлення з мотивами суду, які перешкоджали своєчасному складанню вмотивованого тексту апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що з метою доступу до правосуддя пропущений строк, підлягає поновленню.

Вислухавши: адвоката ОСОБА_6 та осіб, щодо майна, яких вирішується питання про арешт, які кожен окремо підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги адвоката та просили її задовольнити у повному обсязі та наголошували на законному походженні виявлених грошових коштів, крім того вказані сторони заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; прокурора, який заперечував проти апеляційних доводів адвоката та зауважив на необхідності застосування заходу забезпечення у виді арешту майна, та акцентував увагу на тому, що долученими до матеріалів справи банківськими виписками не підтверджено розміру вилучених грошових коштів, у зв`язку з чим за ствердженням сторони обвинувачення ці кошти отримані в результаті протиправної діяльності; перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційних скарг, колегія суддів не вважає їх слушними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

За вимогами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону, слідчим суддею при розгляді вказаного клопотання дотримані належним чином.

Слідчим суддею встановлено, що Дніпровським РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001336 від 15.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301, ч. 2 ст. 302 КК України.

22 жовтня 2025 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_11 всупереч існуючих у суспільстві моральних засад, організував діяльність місць з виготовлення та розповсюдження, збуту порнографічних матеріалів, шляхом організації веб-студій на території м. Дніпра, із залученням інших осіб та моделей для протиправної діяльності.

Так, в рамках вказаного кримінального провадження проведено низку слідчих розшукових та негласних дій, в тому числі згідно протоколу за результатами негласної слідчої дії візуальне спостереження за особою, - ОСОБА_11 від 04 вересня 2025 року, встановлено, що останній пересувається на автомобілі Subaru Outbac д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований саме на його матір, - ОСОБА_9 , крім того цим протоколом зафіксовано маршрут пересування та час зустрічей з іншими учасниками справи та невстановленими особами (33-37); протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж зафіксовано також розмови організації та діяльності та утримання жінок, які працювали у веб-стадіях (а.с.39-45); крім того згідно протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_12 , саме керівником та організатором веб-студії, де остання безпосередньо працювала, є ОСОБА_11 , який видав заробітну плату дівчатам (а.с. 48-51); також згідно протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_13 , ОСОБА_14 проводив співбесіди з моделями студії та займався організацію діяльністю (а.с. 45-47).

Так, в рамках вказаного кримінального провадження №0001336 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 , який підозрюється в утриманні місць розпусти з метою наживи, за попередньою змовою групою осіб, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено чорнові записи, флеш-носії, блокноти з чорновими записами, ноутбук, мобільний телефон та грошові кошти у сумах: 937 700 гривень, 50 100 доларів США та 100 євро.

Вказане вилучене майно, постановою слідчого у кримінальному провадженні №0001336, визнано речовим доказом, при цьому звертається увага на те, що саме за вказаною адресою було виявлено вилучено чорнові записи, щодо протиправної діяльності веб-студій та грошові кошти, крім того в протоколі обшуку в графі пояснень ОСОБА_7 не вказав на джерело походження та власника цих предметів.

Зважається на те, що органом досудового розслідування чітко встановлено місце реєстрації та проживання ОСОБА_11 , саме за адресою: АДРЕСА_1 , що також було предметом ретельної перевірки слідчого судді під час розгляду клопотання про надання дозволу на обшук житла.

Звертається увага на те, що адвокатом та особами, щодо майна яких вирішується питання про арешт фактично не спростовані дані щодо місця реєстрації та проживання ОСОБА_11 , оскільки будь-яку фактичну іншу адресу чи зареєстроване місце проживання ними не надано. Крім того, учасниками процесу не спростовується той факт, що ОСОБА_11 є їх рідним сином, що свідчить про те, що останні є близькими родичами, а отже не є спростованим факт ймовірного проживання останнього за вказаною адресою, враховуючи також вилучені серед іншого чорнові записи та блокноти.

Слідчим суддею вірно встановлено, що вказані грошові кошти, як в державній так і в іноземній валюті, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме є речовими доказами у даному провадженні, та можуть містити на собі сліди злочину, чи іншу інформацію, що має доказове значення, оскільки кримінальне правопорушення, в рамках якого здійснюється досудове розслідування є вчинено з корисливим мотивом, з метою отримання грошової вигоди.

Крім того, згідно даних протоколів допитів підозрюваних ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , грошові кошти за протиправну діяльність у тому числі отримувались у доларах США та конвертувались також в доларах, також як наголошував прокурор вилучені чорнові записи містять дані щодо діяльності веб-студій та грошових винагород дівчат у іноземній валюті, - доларах США.

За наведених обставин, звертається увага також на те, що у протоколі обшуку від 22 жовтня 2025 року у графі позиції та зауваження, ані ОСОБА_7 , ані його адвокат не зазначили, джерело походження грошових коштів в доларах США з вказівкою на чітку суму, яка перебувала в нього у власності, а також і того, що ці кошти перераховувала нібито рідна сестра (а.с.12-18).

Апеляційні доводи представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт з посиланням на те, що кошти у розмірі 50 000 доларів США, є заощадження з переказів від рідної сестри ОСОБА_7 не є достатньо переконливими, оскільки долучені виписки про валютні перекази не підтверджують транзакцій на вказану суму.

Так, згідно виписки з банку проведено лише наступні транзакції на рахунок ОСОБА_7 , а саме: 06.10.2022 200 доларів США; 03.11.2022 року, - 100 доларів США; 09.12.2022 200 доларів США; 03.02.2023, - 200 доларів США;10.02.2023, - 100 доларів США; 03.05.2024- 300доларів США; 10.12.2024- 500 доларів США;13.01.2025, - 300 доларів США;10.02.2025, -300 доларів США;07.03.2025, - 300 доларів США; 17.04.2025 - 300 доларів США;09.05.2025, - 500 доларів США;09.06.2025, - 500 доларів США; 08.07.2025 500 доларів США; 13.08.2025 500 доларів США; 09.09.2025, - 500 доларів США; 08.10.2025,-500 доларів США, а всього на загальну суму 5800 доларів США, що об`єктивно не складає усю суму вилучених коштів. Окрім того, у суду апеляційної інстанції відсутні об`єктивні підстави вважати, що саме ці перераховані кошти є вилученими під час обшуку, оскільки достеменно не встановлено мету вказаних грошових переказів та призначення цих коштів, а також і того чи здійснювались за їх рахунок будь-які операції чи покупки.

Враховуючи, що за місцем проживання ОСОБА_11 серед іншого майна виявлено та вилучено дійсно ті речові докази, які містять інформацію про протиправну діяльність веб-студій та відповідно грошові кошти, які як слушно зазначено прокурором могли бути отримані в результаті протиправної діяльності, а також використовуватись для утримання місць розпусти та виплати заробітної плати працівникам.

При цьому, захистом будь-яким чином не спростовано, той факт, що за вказаною адресою, тобто місцем проживання ОСОБА_11 виявлено та вилучено чорнові записи блокноти та інші флеш-носії, які мають ознаки речового доказу та істотне значення для встановлення істини по справі, будь-яких зауважень щодо цих речових доказів та їх належності останні не мали та в протоколі не вказували.

За відсутності належного підтвердження законного джерела походження грошових коштів у сумі 50 000 доларів США, у суду відсутні правові підстави стверджувати, що ці кошти є його заощадженнями, які отримані у законний спосіб та спільною сумісною владністю подружжя.

Як слушно зазначено прокурором згідно долучених виписок з Державного реєстру фізичних осіб, - платників податків про джерела нарахованого доходу в період з 01.01.2020-30.09.2025 по фізичним особам ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , загальна сума доходу останніх з урахуванням витрат навіть на базові життєві потреби,комунальні послуги та інше не складають суму у розмірі 50000 доларів США, отже не підтверджують джерело законного походження цих коштів.

За наведеного, колегія суддів вважає, що необхідність накладення арешту обґрунтована тим, що існує необхідність як у збереженні речових доказів, так і в забезпеченні спеціальної конфіскації, тобто запобіганні можливості приховати, пошкодити, знищити, використати вказані грошові кошти.

Колегія суддів також зважає на те, що матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань арешту майна, в тому числі і з метою збереження речових доказів.

Апеляційні доводи щодо безпідставності проведеного обшуку та відсутності підозри ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину, не є переконливими, оскільки в розумінні п.1 ч.3 ст. 132 КПК України мова йде не виключно про необхідність існування у кримінальному провадженні такого процесуального документа,як повідомлення про підозру, а про наявність у сторони обвинувачення припущення про вчинення особою певного діяння, що ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити в ході розслідування та які спонукали б вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра дійсно обґрунтованою, а тому накладання арешту на майно третіх осіб не суперечить нормам кримінального процесуального закону. Крім того, з урахуванням того, що ОСОБА_11 повідомлено про підозру, при цьому достеменно не встановлено, що власниками вилучених коштів у доларах США є батьки останнього, положення кримінального процесуального закону, передбачають можливість застосування такого заходу забезпечення з метою спеціальної конфіскації, у разі підтвердження отримання коштів від протиправної діяльності.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки слідчим суддею враховано, що ОСОБА_9 є офіційно працевлаштованою на протязі тривалого часу, остання отримувала дохід у виді заробітної плати, у зв`язку з чим на підставі наданих платіжних розрахунків, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, про законність походження грошових коштів у державній валюті на суму 937 700 гривень.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя в повному обсязі дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання, врахував правову підставу для накладення арешту, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 173 КПК України, тому необхідність накладення арешту на вказане майно обґрунтована та доцільна.

Отже, оскаржуване рішення слідчого судді постановлене у відповідності до положень кримінального процесуального закону, а доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим апеляційні вимоги задоволенню не підлягають, а оскаржувана ухвала має бути залишена без змін.

У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, власник майна не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Дніпра від 05 листопада 2025 року.

Апеляційні скарги прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Дніпра від 05 листопада 2025 року про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0001336 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 302 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4