Справа № 638/8495/25
Провадження № 1-кп/638/1658/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Харкова обвинувальний акт у кримінальному проваджені за № 0000462 від 11.03.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Харкова, офіційно не працевлаштована, одружена, на утриманні неповнолітніх осіб не має, позбавлена батьківських прав, діти проживають з опікунами, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 27.02.2025 приблизно о 23 год. 00 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебувала за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з нею знаходились її знайомі ОСОБА_5 та його дівчина ОСОБА_6 . ОСОБА_5 , в ході спілкування, користувався належним йому телефоном марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 13» ІМЕI1: НОМЕР_1 з захисним склом. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння мобільним телефоном, належним ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою останнього. При цьому, ОСОБА_4 попросила у ОСОБА_5 належний останньому мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 13» ІМЕI1: НОМЕР_1 з захисним склом для тимчасового використання у власних потребах. ОСОБА_5 , будучи впевненим у доброчесності намірів ОСОБА_4 , добровільно надав їй свій вищевказаний мобільний телефон. Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на вчинення шахрайства, ОСОБА_4 , з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, шляхом обману, діючи умисно, зловживаючи довірою потерпілого, взяла вищевказаний мобільний телефон, в присутності потерпілого користувалась ним та через деякий час покинула приміщення квартири, начебто по своїм справам, не повернувши потерпілому мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 13» ІМЕI1: НОМЕР_1 з захисним склом, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №3664 від 20.03.2025 - 7234 грн. 25 коп. Після чого, ОСОБА_4 покинула місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись майном потерпілого ОСОБА_5 на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 7234 грн. 25 коп. Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Крім того, 27.02.2025 приблизно о 23 год. 00 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем своєї мешкання, за адресою АДРЕСА_1 , де разом з нею знаходились її знайомі ОСОБА_5 та його дівчина При цьому, ОСОБА_4 попросила у ОСОБА_5 належний останньому мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 13» ІМЕI1: НОМЕР_1 з захисним склом для тимчасового використання у власних потребах. ОСОБА_5 , будучи впевненим у доброчесності намірів ОСОБА_4 , добровільно надав їй свій вищевказаний мобільний телефон. ОСОБА_4 , користуючись вищезазначеним мобільним телефоном ОСОБА_5 у власних потребах, виявила під чохлом банківську карту АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, який прив`язаний до банківського рахунку: НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , та яка, відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст.1 і 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» та ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відповідає визначенню поняття «офіційний документ» та є його різновидом. В цю мить у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на викрадення офіційного документа, а саме - банківської картки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , належної ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого офіційного документа, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, упевнившись та скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та не зможе їй завадити, незаконно викрала вказану банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, яка надавала доступ до банківського рахунку НОМЕР_3 , на якому знаходились грошові кошти, що належать потерпілому ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_4 розпорядилася вказаною банківською карткою на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме у викраденні офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того 28.02.2025 приблизно о 05 год. 57 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у період дії воєнного стану, поширеного на території України, будучи обізнаною про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», утримуючи при собі раніше викрадену банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого, які знаходились на банківському рахунку. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Двадцять Третього Серпня, буд. 34-Б, використовуючи банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , здійснила зняття готівки в банкомату на суму 3950 грн 00 коп. В подальшому, 28.02.2025 о 06 год. 54 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів потерпілого, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Двадцять Третього Серпня, буд. 34-Б та використовуючи банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , здійснила зняття готівки в банкоматі на суму 1200 грн. 00 коп. В подальшому, 28.02.2025 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, перебуваючи за адресою: м. Харків, Гімназійна набережна, буд. 16 у приміщенні аптеки «911» та використовуючи банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , здійснила оплату за товар на суму 17 грн. 00 коп. В подальшому, 28.02.2025 о 16 год. 39 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 25 та використовуючи банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , здійснила зняття готівки в банкоматі на суму 20000 грн 00 коп. В подальшому, 28.02.2025 о 17 год. 20 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, перебуваючи за адресою: м. Харків, пр. Науки, буд. 17 у приміщенні магазину «АЛЛО» та використовуючи банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , здійснила покупку товарів на суму 11959 грн 00 коп. В подальшому, 28.02.2025 о 17 год. 40 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, перебуваючи за адресою: м. Харків, пр. Науки, буд. 17 у приміщенні магазину «АЛЛО» та використовуючи банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , здійснила покупку товарів на суму 7083 грн 00 коп. В подальшому, 01.03.2025 у період часу з 08 год. 53 хв. по 08 год. 57 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Біблика, буд. 2Б у приміщенні магазину «АТТІКА» та використовуючи банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , здійснила покупку товарів на суми 351 грн 80 коп. та 351 грн 80 коп. В подальшому, 01.03.2025 у період часу з 08 год. 59 хв. по 09 год. 07 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Біблика, буд. 4А у приміщенні магазину «ПОСАД» та використовуючи банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , здійснила покупку товарів на суми 52 грн 60 коп., 154 грн 61 коп. та 454 грн 90 коп. В подальшому, 01.03.2025 у період часу з 09 год. 16 хв. по 09 год. 17 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, перебуваючи за адресою м. Харків, вул. Біблика, буд. 2 у приміщенні магазину «АГРОМОЛ» та використовуючи банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , здійснила покупку товарів на суми 53 грн 00 коп. та 130 грн 00 коп. В подальшому, 01.03.2025 у період часу з 10 год. 01 хв. по 10 год. 08 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, перебуваючи в м. Харкові у приміщенні магазину «ТТ 746» та використовуючи банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , здійснила покупку товарів на суми 87 грн 00 коп., 166 грн 50 коп., 218 грн 00 коп. та 115 грн 50 коп. В подальшому, 01.03.2025 о 10 год. 17 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, перебуваючи за адресою: м. Харків, пр. Байрона, буд. 134Ж у приміщенні магазину «Салтівський м`ясокомбінат» та використовуючи банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , здійснила покупку товарів на суму 173 грн 58 коп. В подальшому, 01.03.2025 о 10 год. 21 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, перебуваючи в м. Харкові у приміщенні магазину «FruktyOl» та використовуючи банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , здійснила покупку товарів на суму 90 грн 00 коп. В подальшому, 01.03.2025 о 10 год. 25 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, перебуваючи адресою: м. Харків, вул. Героїв Сталінграду, буд. 136/8 у приміщенні магазину продуктів та використовуючи банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , здійснила покупку товарів на суму 144 грн 63 коп. В подальшому, 01.03.2025 о 10 год. 31 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Героїв Сталінграду, буд. 138 Б у приміщенні магазину «Оленка» та використовуючи банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , здійснила покупку товарів на суму 176 грн 00 коп. В подальшому, 01.03.2025 о 10 год. 25 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, перебуваючи адресою: м. Харків, вул. Героїв Сталінграду, буд. 136/8 у приміщенні магазину продуктів та використовуючи банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , здійснила покупку товарів на суму 165 грн 00 коп. В подальшому, 01.03.2025 о 11 год. 24 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, перебуваючи за адресою: м. Харків, пр. Байрона, буд. 140 у приміщенні магазину «АТТІКА» та використовуючи банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , здійснила покупку товарів на суми 468 грн 60 коп. та 250 грн 00 коп. В подальшому, 01.03.2025 у період часу з 11 год. 29 хв. по 11 год. 30 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, перебуваючи за адресою: м. Харків, пр. Байрона, буд. 136К у приміщенні магазину «Галя Балувана» та використовуючи банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , здійснила покупку товарів на суми 135 грн 68 коп. та 22 грн 00 коп. Після чого, ОСОБА_4 залишила місце вчинення злочину, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 47970 грн. 20 коп. Отже, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , вину у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України визнала в повному обсязі, все викладене в обвинувальному акті підтвердила, не оспорювала встановлені досудовим розслідуванням обставини і про обставини вчинення інкримінованих їй злочинів. Також зазначила, що у вчиненому щиро розкаялась.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочинів), пояснюють мотиви скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала обвинувачення за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, просила розглядати справу в порядку ст. 349 КК України, вважала, що з урахуванням особи обвинуваченої, яка вину визнала в повному обсязі, щиро розкаялась, достатнім для виправлення обвинуваченої буде покарання за ч. 1 ст. 190 КК України - 240 годин громадських робіт, за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 4 ст. 185 - 5 років позбавлення волі та відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України на строк 3 роки.

Потерпілий подав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, проти розгляду зазначеного кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України не заперечує, покарання ОСОБА_4 просить призначити на розсуд суду.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні визнала свою вину у повному обсязі, не оспорювала обставини вчинення нею кримінальних правопорушень, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), за ч. 1 ст. 357 КК України, а саме викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої.

При призначені покарання ОСОБА_4 суд виходить з наступного.

Так ОСОБА_4 вчинила тяжкий злочин, раніше не судима, не одружена, не працевлаштована, не має на утриманні малолітніх осіб, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання по справі є щире каяття обвинуваченої, яка визнала свою вину та розкаялась у вчиненому, негативно оцінюючи вчинені нею злочини, продемонструвала готовність понести заслужене покарання, дала правдиві показання, зі слів обвинуваченої ОСОБА_4 відшкодовує потерпілому ОСОБА_5 завдану вчиненим правопорушенням шкоду. Обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України - 240 годин громадських робіт, за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 4 ст. 185 - 5 років позбавлення волі, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для її виправлення, а також попередження вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

При призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 , суд вважає необхідним застосувати ч. 1 ст. 70 КК України та обрати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, тобто - позбавленням волі строком на 5 років.

Відповідно до ст. 75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Ураховуючи те, що наявні обставини відсутності тяжких наслідків від вчинення кримінальних правопорушень, та обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, суд вважає можливим звільнити її від відбування основного покарання з випробуванням у максимальній межі встановленої ч. 4 ст. 75 КК України, а саме у вигляді 3 (трьох) років із застосуванням п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки ОСОБА_4 можливо виправити без реального відбуття покарання.

Дане покарання на переконання суду відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України - відсутні.

Цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_4 потерпілим не заявлений.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по проведенню судово-товарознавчої експертизи № 3664 від 20.03.2025 року в розмірі 2544,48 гривень відповідно до вимог ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченої.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді 240 годин громадських робіт;

- за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді штрафу п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки, якщо вона протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в дохід держави судові витрати по проведенню товарознавчої експертизи № 3664 від 20.03.2025 року в розмірі 2544,48 гривень.

Речові докази: СD-R диск торгової марки "Verbatim" з інформацією по банківському рахунку НОМЕР_3 та диск з відеозаписом від 28.02.2025 з камер відеоспостереження, які розташовані в приміщенні магазину "АЛЛО", зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1