Номер провадження 1-в/205/498/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

Секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДВК№89 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває вищезазначене клопотання стосовно засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Будь-яких обґрунтувань заявленого клопотання засуджений не наводить.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, та звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

У судовому засіданні представник ДВК№89, ОСОБА_4 , відніс вирішення питання на розсуд суду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення подання, зазначивши що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання, проте, попри застосування до нього заходів кримінально-правового впливу, включаючи звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та дію Закону України «Про амністію», він знову вчиняв умисні злочини. Це свідчить про те, що засуджений не зробив належних висновків зі свого попереднього кримінального досвіду, не став на шлях виправлення, а отже, не довів своєї готовності до повернення у суспільство без загрози для правопорядку.

В судовому засіданні представник ДВК №89 подання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши захисника, представника ДВК № 89, думку самого засудженого, враховуючи думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом статті 81КК України є правом, а не обов`язком суду.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень пункту 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо долучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий останній раз 29.11.2018 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 115 ч. 1 КК України до 9 років позбавлення волі.

Початок строку: 21.01.2018 року Кінець строку: 21.01.2027 року

Засуджений ОСОБА_5 перебуває у місцях позбавлення волі з 24.01.2018 року. Під час утримання у Дніпровському слідчому ізоляторі мав два стягнення, заохочень не мав.

З 24.06.2019 року відбуває покарання у Державній установі «Дніпровська виправна колонія (№89)». Має три стягнення (погашені) та вісім заохочень наказами начальника установи. Після проведення профілактичної бесіди став на шлях виправлення, працевлаштований у їдальні.

У поведінці неконфліктний, підтримує рівні стосунки з іншими засудженими, адекватно реагує на зауваження, дотримується дисципліни та ввічливих взаємин із персоналом. Утримує в чистоті спальне місце, має охайний вигляд, дбайливо ставиться до майна установи. Виконує вимоги адміністрації, бере участь у роботах з благоустрою, порушень пожежної безпеки не допускає.

Підтримує зв`язки з рідними (ст. 110113 КВК України), бере участь у програмі «Правова просвіта» (ст. 123 КВК України), проявляє соціальну активність у самодіяльній організації (ст. 127 КВК України). За характером спокійний, товариський, наполегливий, на профілактичному обліку не перебував.

21.07.2022 відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації (ст. 101 КВК).

24.01.2024 відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. 82 КК).

23.10.2024 відмовлено в умовно-достроковому звільненні (ст. 81 КК), оскільки не довів повного виправлення.

Суд бере до уваги, що під час перебування у місцях позбавлення волі ОСОБА_5 мав стягнення (2 у СІЗО, 3 у колонії, які згодом погашені), отримав 8 заохочень, офіційно працевлаштований, бере участь у програмах ресоціалізації.

Водночас суд звертає увагу, що виконання засудженим вимог режиму, дотримання правил поведінки, виконання трудових обов`язків, відсутність конфліктів з персоналом і співкамерниками це звичайні обов`язки кожного засудженого відповідно до ст. 9 КВК України, а не виняткові досягнення, які свідчать про виправлення.

Така поведінка є необхідною, але недостатньою умовою для застосування ст. 81 КК України.

Отже, факт, того, що засуджений виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Суд також бере до уваги, що рішення адміністративної комісії від 26.10.2022, 24.01.2024 та 23.10.2024 року свідчать, що засудженому неодноразово відмовлялось у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, у заміні покарання більш м`яким, а також в умовно-достроковому звільненні через недоведеність його виправлення.

Матеріали особової справи відображають позитивні зміни у поведінці засудженого, однак, беручи до уваги, те що ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст.115 ККУ, який є особливо тяжким злочином і має великий ступінь суспільної небезпеки, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2018 року.

Бездоганна поведінка засудженого, його сумлінне ставлення до праці не є формальними підставами для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, натомість, вони підлягають оцінці судом в контексті оцінки внутрішнього ставлення засудженого до вчиненого ним діяння, за яке він засуджений і відбуває покарання.

Натомість, бездоганна поведінка і сумлінне ставлення до праці не можуть розглядатися як єдині і самодостатні підстави для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, оскільки така поведінка, в силу вимог ч. 3 ст. 107 КВК України є обов`язком засуджених, виконання яких є обов`язковим.

Під час розгляду подання засуджений ОСОБА_5 не повідомив жодних обставин, які б могли вказувати на те, що він дійсно переосмислив свою поведінки та вчинені ним злочини. На думку суду це вказує на недостатність ознак виправлення засудженого задля застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення за вищевикладених обставин, на думку суду, не відповідатиме принципу співмірності вчиненого злочину понесеному покаранню.

З цих підстав суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6