Справа №705/698/25
1-кс/705/1685/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м.Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань Черкаської області в режимі відеоконференції подане керівником Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000073 від 26.01.2025 клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Зареченськ Пригородна зона м. Кандалакша Мурманської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Керівник Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , в обґрунтування якого зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в лютому 2025 року ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_7 при спілкуванні з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розповіли останнім про мешканця міста Умані ОСОБА_11 та змовились на вчинення нападу на останнього із застосуванням небезпечного для життя і здоров`я насильства з метою заволодіння майном, яке є у його власності та в його розпорядженні, вступивши у попередню змову між собою та розподіливши ролі у скоєнні даного злочину.

Разом із тим, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , домовились під час нападу на потерпілого позбавити його життя, при цьому про такі наміри не повідомляти ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

В подальшому 23.02.2025 близько 14.00 год. під час спільного вживання алкогольних напоїв у квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_7 зателефонував до ОСОБА_11 та призначив йому зустріч о 15.00 год. 25.02.2025 на стадіоні неподалік будинку № 37 по вул. Виговського в м. Умані. В подальшому ОСОБА_7 близько 15.00 год. в телефонній розмові з ОСОБА_11 переніс зустріч на 16.00 год.

Близько 16.00 год. ОСОБА_11 на автомобілі «Фольксваген Каравелла» приїхав до стадіону неподалік будинку № 37 по вул. Виговського в м. Умані. В цей час ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вийшли з помешкання за вищевказаною адресою. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підійшли до ОСОБА_11 та сіли до нього в автомобіль. ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 сіли до автомобіля «Шевроле Епіка», на якому під`їхали до автомобіля ОСОБА_11 , тоді ОСОБА_4 жестом показала ОСОБА_11 , щоб він їхав за автомобілем, в якому остання знаходилась. Після цього обидва автомобілі поїхали до берегу Осташівського ставу зі сторони вулиці Виговського (Котовського) в м. Умані.

По приїзду до вказаного місця усі перелічені особи вийшли з автомобілів та розпочали розмову. Після розмови, яка тривала приблизно 10 хвилин, ОСОБА_8 напав на ОСОБА_11 , почавши наносити йому удари кулаками рук та ногами по голові та тілу, від чого останній впав на землю. Після цього до ОСОБА_8 приєднались ОСОБА_10 , який тримав в руках заздалегідь взятий із собою шматок шланга, і ОСОБА_9 , та вони втрьох продовжили наносити ОСОБА_11 по голові та тулубу численні удари кулаками рук, ногами та шматком шланга, який, окрім ОСОБА_10 , також застосовував і ОСОБА_8 .

Під час цього побиття ОСОБА_8 відібрав у ОСОБА_11 сумку з особистими речами, що була при ньому, в якій також знаходились усі правовстановлюючі документи на автомобіль «Мазда 6», а також його мобільний телефон, заволодівши таким чином цим майном.

В подальшому ОСОБА_7 повідомив присутнім, що на крики почали реагувати сторонні особи, які дивляться в їх бік. У зв`язку із цим побиття ОСОБА_11 було тимчасово припинено. ОСОБА_8 сів за кермо свого автомобіля, до нього в салон сіла ОСОБА_4 , решта осіб, у тому числі ОСОБА_11 , що підвівся на ноги, сіли до автомобіля «Фольксваген Каравелла», за кермом якого був ОСОБА_10 , та обидва транспортні засоби направились в бік села Томашівка Уманського району, де поблизу вказівника на дане село у вигляді фігурного глечика зупинились.

У вказаному місці вказані особи вийшли з автомобілів та ОСОБА_8 почав знову наносити ОСОБА_11 удари кулаками рук в голову, при цьому вимагаючи перелічити усе наявне у нього цінне майно та віддати його. Після повідомлення ОСОБА_11 близько 18.00 год. про наявність в його володінні автомобіля «Мазда 6» усі шестеро учасників події знову сіли до двох вищевказаних автомобілів та поїхали в напрямку міста Умань. Проїхавши близько 4 км, автомобіль «Шевроле Епіка» зупинився через несправність колеса, тоді автомобіль «Фольксваген Каравелла», яким кермував

ОСОБА_10 , повернувся до автомобіля «Фольксваген Каравелла», до якого сіли усі учасники події та направились в м. Умань до вулиці Спінози.

По прибуттю до вказаної вулиці учасники зупинились біля припаркованого автомобіля «Мазда 6», ОСОБА_10 підійшов до цього автомобіля та побачив пошкодження одного із коліс, про що повідомив решті присутніх. Тоді за вказівкою ОСОБА_8 на автомобілі «Фольксваген Каравелла» усі поїхали до квартири АДРЕСА_3 .

По приїзду ОСОБА_8 та ОСОБА_4 пішли до зазначеного помешкання, а ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на автомобілі «Фольксваген Каравелла» спочатку з`їздили на автозаправну станцію, після чого поїхали до місця, де залишився автомобіль «Шевроле Епіка», приблизно за 4 км від село Томашівка. Забравши з автомобіля «Шевроле Епіка» раніше відібрану ОСОБА_8 сумку ОСОБА_11 з його майном, у тому числі ключем від автомобіля «Мазда 6» та документами на нього, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 повернулись до м. Умані на вулицю Фортечну неподалік від автомобіля «Мазда 6», який стояв на вулиці Спінози. Далі ОСОБА_10 сходив до автомобіля «Мазда 6» та повернувся, ОСОБА_10 сів за кермо на автомобіля «Фольксваген Каравелла» та разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_7 поїхав на паркувальний майданчик поряд з будинком № 16 по вулиці Успенській в м. Умані. Там ОСОБА_10 зателефонував до невстановленої особи, яка прибула на невстановленому автомобілі, до якого ОСОБА_10 сів та поїхав до будинку АДРЕСА_4 .

По прибуттю ОСОБА_10 пішов до квартири АДРЕСА_5 в цьому будинку та покликав ОСОБА_8 . Вони разом вийшли з квартири та поїхали на вулицю Спінози до автомобіля «Мазда 6», полагодили пошкоджене колесо цього транспортного засобу та на ньому приїхали до паркувального майданчика біля будинку № 16 по вул. Успенській в м. Умані. Там ОСОБА_10 пересів за кермо автомобіля «Фольксваген Каравелла», на якому разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 і ОСОБА_11 поїхав до будинку АДРЕСА_4 .

В цей час ОСОБА_8 , будучи наодинці за кермом автомобіля «Мазда 6», завіз його в невстановлене місце, де залишив, після чого пішки повернувся до АДРЕСА_4 , при цьому ключі від автомобіля залишивши при собі.

Коли ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 і ОСОБА_11 зустрілись біля будинку АДРЕСА_6 , то ОСОБА_9 пішов до квартири АДРЕСА_5 в цьому ж будинку, покликав ОСОБА_4 на вулицю та вони разом вийшли у двір, де ОСОБА_11 вимушено пообіцяв ОСОБА_4 повернути їй увесь борг.

Після цього ОСОБА_8 і ОСОБА_9 пішли до квартири АДРЕСА_2 , а ОСОБА_10 одягнув заготовлені ним шкіряні рукавиці та балаклаву, сів за кермо автомобіля «Фольксваген Каравелла», до якого також сіли ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , та зазначені особи поїхали у двір будинку АДРЕСА_7 . По приїзду ОСОБА_10 зупинив автомобіль у дворі поблизу котельні та на таксі поїхав з місця події.

ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 пішли до квартири АДРЕСА_8 , де через деякий час ОСОБА_11 від отриманих травм помер.

Згідно з висновком експерта під час вищеописаних подій ОСОБА_11 заподіяно тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми без ушкодження кісток основи, склепіння та лицевого черепа з крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовини головного мозку, що в своєму перебігу ускладнились розвитком травматичного набряку-набубнявіння головного мозку, і ран, саден та синців обличчя, які носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та від яких настала смерть ОСОБА_11 , а також тілесні ушкодження у виді синців, саден та крововиливів.

Внаслідок таких спільних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заволоділи належними ОСОБА_11 сумкою з особистими речами та мобільним телефоном «SAMSUNG А 71, 128 GB» вартістю 4172 грн., а також автомобілем «Мазда 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 544600 грн., власником якого є ОСОБА_12 , а володільцем ОСОБА_11 , чим заподіяли останньому матеріальної шкоди.

Крім того, 24.02.2025 близько 05.00 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_8 , де також знаходилось тіло померлого ОСОБА_11 , вирішили позбутись його задля приховання факту його насильницької смерті, вчинивши над ним наругу. Усвідомлюючи, що вдвох їм фізично не вдасться це зробити, вони вирішили залучити до скоєння злочину ОСОБА_13 , якому близько 05.30 год. зателефонував ОСОБА_7 та попросив приїхати, на що ОСОБА_13 погодився.

Близько 06.00 год. 24.02.2025 ОСОБА_13 прибув до ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за вищевказаною адресою, де останні двоє розповіли ОСОБА_13 дійсні обставини смерті ОСОБА_11 , після чого вони втрьох домовились про спільне вчинення злочину, вступивши таким чином у попередню змову між собою.

Далі ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , усвідомлюючи, що смерть ОСОБА_11 настала через його умисне вбивство іншими особами, які не є їхніми близькими родичами чи членами сім`ї, свідомо нехтуючи нормами суспільної моралі в частині шанобливого ставлення до померлих, не вживши заходів до поховання тіла ОСОБА_11 згідно встановлених традицій суспільства, всупереч вимогам ст.ст. 6, 26 Закону України «Про поховання та похоронну справу» порушуючи право людини на поховання її тіла і належне ставлення до тіла після смерті, зневажаючи тим самим пам`ять про померлу людину, вдалися до реалізації своєї змови та спільного злочинного умислу, розпочавши активні дії, спрямовані на приховування особливо тяжкого злочину вбивства ОСОБА_11 .

ОСОБА_13 вийшов у двір будинку, сів за кермо автомобіля «Фольксваген Каравелла» ( НОМЕР_2 ) та підігнав його до входу у під`їзд будинку, після чого піднявся до квартири. Далі ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 утрьох винесли тіло ОСОБА_11 з помешкання та поклали його в багажне відділення автомобіля «Фольксваген Каравелла», накривши покривалом. Потім ОСОБА_13 знову сів за кермо вказаного автомобіля та припаркував його у дворі ліворуч від будинку між ним та електроопорою № 5 з написом «3/2», після чого спільники залишили місце події.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено 10.04.2025, в подальшому їй повідомлено про зміну підозри. Її причетність до вчинення вищевказаних злочинів підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: електронним рапортом інспектора чергового Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 25.02.2025; двома протоколами огляду місця події від 25.02.2025; протоколом огляду предмету від 26.02.2025; протоколом обшуку від 26.02.2025; протоколом огляду предмету від 27.02.2025; показаннями свідка ОСОБА_14 від 27.02.2025; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (аудіо-, відеоконтроль особи) від 21.03.2025; висновком експерта № 05-7-02/83 від 28.03.2025; протоколом огляду місця події від 10.03.2025; протоколом обшуку від 23.01.2025; висновком експерта № СЕ-19/124-25/4016-НЗПРАП від 24.03.2025; показаннями свідка ОСОБА_15 ; протоколом обшуку від 27.06.2025; протоколом огляду предмету від 27.06.2025; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (аудіо-, відеонконтроль особи) від 30.06.2025; іншими матеріалами досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді від 11.04.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. В подальшому строк запобіжного заходу неодноразово продовжено, зокрема, ухвалою слідчого судді від 02.09.2025 до 10.10.2025 включно.

Разом із тим, на даний час у кримінальному провадженні вживаються заходи до відкриття сторонам матеріалів досудового розслідування, вручення обвинувального акту та його передачі до суду, що об`єктивно унеможливлює проведення підготовчого судового засідання до закінчення строку дії чинної ухвали про тримання ОСОБА_4 під вартою та відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України дає прокурору підстави подати дане клопотання до слідчого судді.

При цьому, окрім того, що зібрані у провадженні докази є достатніми для складання обвинувального акта, попередніми ухвалами слідчих суддів про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу та його продовження неодноразово підтверджено обґрунтованість висунутої їй підозри та наявність ризиків того, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи спосіб і тяжкість вчинених ОСОБА_4 злочинів, виникла необхідність в продовженні відносно неї строку запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі, оскільки ризики, що стали підставою для обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на час звернення до суду із даним клопотанням не зменшилися та не відпали.

В клопотанні прокурор просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 діб, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою, оскільки остання обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України. При цьому, 06.10.2025, тобто після звернення з даним клопотанням до суду, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні направлений до суду, але підготовче засідання не призначено та не проведено. З часу обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися та відсутні будь-які обставини для застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, а тому є необхідність продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на 60 діб без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що зазначені стороною обвинувачення ризики станом на час розгляду клопотання по суті значно зменшилися. Також стан здоров`я її підзахисної погіршився за час перебування її під вартою. Вважає, що міра запобіжного заходу у виді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку її підзахисної, яка має постійне місце проживання, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні клопотання.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Згідно положень ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до приписів ч.6 ст.199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

У відповідності до статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Уманським РУП ГУНП в Черкаській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000073 від 26.01.2025, у межах якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України.

11.04.2025 ухвалою слідчого судді до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому ухвалою слідчого судді продовжений в межах строку досудового розслідування до 10.10.2025.

06.10.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000073 від 26.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, в тому числі по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, направлений до Уманського міськрайонного суду.

На час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою підготовче судове засідання у кримінальному провадженні не призначено та не проведено.

Оскільки строк обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу закінчується 10.10.2025 прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу, яке підлягає розгляду з дотриманням вимог, встановлених ч.6 ст.199 КПК України.

Розглядаючи клопотання в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як встановлено під час розгляду клопотання, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних, особливо тяжких злочинів, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу.

Слідчим суддею враховується, що не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, наявність яких була встановлена при застосуванні та продовженні щодо підозрюваної ОСОБА_16 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зокрема ризик переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, оскільки можливе притягнення до кримінальної відповідальності та суворість покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , може бути розцінена нею більш небезпечним ніж переховування та втеча. Також не зменшився та продовжує існувати ризики знищення, приховування або спотворення будь яких речей чи документів, які мають важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінальних правопорушень, оскільки досудове розслідування триває, слідчим та прокурором вживаються заходи щодо збирання доказів, в тому числі щодо відшукування знаряддя вчинення злочинів, які вчинялись в умовах неочевидності та з елементами приховування підозрюваними їх наслідків. Крім того, з достатньою вірогідністю продовжують існувати ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних з метою зміни ними показів на її користь. Також, хоча ОСОБА_4 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності та не має судимості, але обґрунтована підозра у вчиненні, в тому числі і особливо тяжких злочинів та обставини їх вчинення, на думку суду, свідчать про стійке неприйняття підозрюваною загальновизнаних у суспільстві правил поведінки та моральності і характеризує її як особу, що схильна до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Також, як відповідний ризик суд враховує також збройну агресію рф та запровадження воєнного стану в Україні, дія якого триває до 05.11.2025.

Отже, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення наявних ризиків.

В судовому засіданні не встановлено даних про зменшення чи відсутність ризиків, а також про наявність достатніх стримуючих факторів для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Також слідчим суддею враховується, що будь-яких інших обставин, які би свідчили про те, що застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, матеріали клопотання не містять та доказів наявності таких обставин стороною захисту не надано.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 закінчується до проведення підготовчого судового засідання в даному кримінальному провадженні, оскільки на час розгляду клопотання після надходження обвинувального акту до суду не визначений склад суду та дата такого підготовчого засідання.

Слідчий суддя не бере до уваги посилання сторони захисту на наявність у підозрюваної постійного місця проживання, інвалідності ІІ групи та необхідності лікування, у зв`язку із погіршенням стану її здоров`я, як на підставу обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки доказів загрози здоров`ю чи життю підозрюваної стороною захисту не надано. При цьому, слідчий суддя враховує, що питання щодо можливості утримання підозрюваної під вартою, неодноразово розглядалося слідчим суддею, та як обвинуваченій, так і її захиснику, було роз`яснено, що ОСОБА_4 не позбавлена можливості отримувати лікування та необхідну медичну допомогу в установі за місцем тримання під вартою, тому в даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, що має значний резонанс, який полягає у повному та неупередженому проведенні досудового розслідування в розумні строки, а тому тримання підозрюваної під вартою є виправданим за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд також не бере до уваги посилання захисника на зменшення ризиків, як підстав для відмови у продовженні строку тримання під вартою, оскільки вказані обставини не зменшують суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких на вказаному етапі підозрюється ОСОБА_4 .

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , обставини їх вчинення та наявні ризики, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти наявним ризикам та забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченої, а тому вважає, що вказані обставини у своїй сукупності виправдовують подальше тримання обвинуваченої під вартою.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжких умисних злочинів, вчинених із застосуванням насильства та які спричинили загибель людини, то відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного засобу.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 193-199, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 днів, а саме до 06.12.2025 включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченою в цей же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченій та прокурору, а також направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - для виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1