Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 494/220/19

Номер провадження: 1-кп/511/29/25

"23" жовтня 2025 р. колегія Роздільнянського районного суду Одеської області в складі:

судді - доповідача: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5 (дистанційно)

обвинуваченого - ОСОБА_6 (дистанційно),

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

перекладача- ОСОБА_8 , (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області та в режимі відеоконференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор», заяву обвинуваченого про відвід судді, по кримінальному провадження №0000196 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст.310, ч.3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області на розгляді знаходиться обвинувальний акт по об`єднаному кримінальному провадженню №0000196 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст.310, ч.3 ст.307 КК України.

Справа розглядається колегію суддів Роздільнянського районного суду у складі судді- доповідача ОСОБА_1 суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .

Згідно наказу в.о. голови Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_9 від 02 жовтня 2025 року за №8-с «Про відрахування зі штату Роздільнянського районного суду Одеської області судді», суддю ОСОБА_9 звільнено з посади судді та відраховано зі штату на підставі рішення ВРП від 02 жовтня 2025 року №2039/0/15-25.

Ухвалою колегію суддів Роздільнянського районного суду від 13.10.2025 року у складі судді-доповідача ОСОБА_1 та судді ОСОБА_2 , кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст.310, ч.3 ст.307 КК України, передано до канцелярії суду для визначення судді у складі колегії суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 31, ч. 3 ст. 35 КПК України для розгляду кримінального провадження.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2025 року до складу колегії суддів визначено суддю ОСОБА_3 .

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 , який приймає участь дистанційно в режимі відеоконференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор», заявив відвід судді ОСОБА_3 , мотивуючи відвід тим, що у провадженні судді ОСОБА_3 перебував обвинувальний акт за його обвинуваченням, так в ході розгляду кримінального провадження суддя не ознайомила його з матеріалами кримінального провадження, залучила до участі нелегітимного перекладача, якому він заявив відвід, та передала обвинувальний акт на розгляд колегії суддів для об`єднання в одне провадження. Посилаючись на вимоги ст.75 та ст.76 КПК України, обвинувачений вважає, що суддя ОСОБА_3 не може брати повторної участі в розгляді даного кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 підтримав заяву обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор Березівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , перебуваючи в режимі відеоконференції (дистанційно) заперечувала з приводу заявленого відводу, вважає його безпідставним та необґрунтованим.

Заслухавши думки учасників судового провадження, проаналізувавши заяву обвинуваченого про відвід, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Положеннями ст.75-76КПК України передбачений вичерпний перелік підстав за наявності яких може бути заявлено відвід судді.

Згідно ч.1ст.8КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно дост. 9 Конституції України,ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суд, який розглядає справу, має бути "безстороннім" і "незалежним".

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

На підставі вимог ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1)якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2)якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3)якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4)за наявності інших обставин, які викликають сумнів уйого неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Разом з тим, ОСОБА_6 посилається на те, щосуддя ОСОБА_3 вже брала участь в розгляді кримінального провадження за його обвинуваченням, а тому не має права брати участі у цьому ж кримінальному провадженні.

Суд вважає, що твердження обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо неможливості повторної участі судді ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні є хибним, з огляду на таке.

Так в матеріалах справи є протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2024 року та ухвала судді ОСОБА_3 від 12.01.2025 року про прийняття в провадження та призначення підготовчого судового засідання, згідно яких вбачається, що в провадження головуючого судді ОСОБА_3 з Одеського апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження №0000092 внесеного до ЄРДР від 16.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені злочинів передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.310 КК України. (т.7, а.с. 258, 259).

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.01.2024 року матеріали кримінального провадження №0000092 від 16.02.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 310 КК України (справа №494/1996/23, провадження 1кп/511/130/24) передано колегії суддів (суддя доповідач ОСОБА_1 ) для вирішення питання про об`єднання з матеріалами кримінального провадження №0000196 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст.310, ч.3 ст.307, ч.2 ст.309 КК України (справа №494/220/19, провадження 1кп/511/38/24) (т.7, а.с.278-279).

Ухвалою колегії суддів Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.02.2024 року матеріали кримінального провадження №0000092 від 16.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені злочинів ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 310 КК України (справа №494/1996/23, провадження 1кп/511/130/24) об`єднано в одне провадження з матеріалами кримінального провадження №0000196 від 25.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст.310, ч.3 ст.307 КК України (справа №494/220/19, провадження 1кп/511/38/24). (т.7, а.с.285)

Ухвалою колегії суддів Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.02.2024 року по об`єднаному кримінальному провадженню закінчено підготовче провадження та призначено до судового розгляду. (т.7, а.с.284)

Таким чином, суддя ОСОБА_3 не мала можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження до початку розгляду справи по суті та створити у себе негативне ставлення до обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Таким чином, аналіз доводів заяви про відвід судді свідчить про те, що дана заява ґрунтується на суб`єктивних переконаннях заявника, при цьому суд звертає увагу на те, що здійснення, відповідно до закону, процесуальної діяльності суддею в ході розгляду будь-якої справи, не може бути підставою для відводу цього судді, оскільки не свідчить про наявність ознак необ`єктивності чи упередженості.

Інших обставин, які б були підставою для відводу судді в складі колегії суддів, суду наведено не було.

Керуючись ст.ст.75-81, 344, 369 КПК України, колегія судів

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заявиобвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_3 , - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлений та підписаний колегією суддів 23 жовтня 2025 року.

Суддя - доповідач: Судді:ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3