Справа № 991/4493/23
Провадження 1-кп/991/64/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 листопада 2025 року Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 розглянув у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_3 від розгляду об`єднаного кримінального провадження № 0000043 та № 0000717.

Судове засідання проведено за участі сторін та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_11 .

У процесі розгляду суд встановив:

1.На розгляді колегії суддів Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0000043 від 27 січня 2023 року та № 0000717 від 25 жовтня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 .

2.У судовому засіданні 27 листопада 2025 року захисник ОСОБА_4 заявила відвід судді ОСОБА_3 . На переконання захисника, існують обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді, тому він має бути відведений на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Мотивувала клопотання таким.

Вироком Вищого антикорупційного суду від 31 жовтня 2025 року в справі № 761/40713/17 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Запобіжний захід у вигляді застави ухвалено змінити на тримання під вартою до набрання вироком законної сили, а ОСОБА_6 затримати негайно. Вказаний вирок ухвалено колегією суддів, до складу якої входив суддя ОСОБА_3 .

Як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень, у справі № 761/40713/17 суддею-членом колегії ОСОБА_3 , зокрема щодо доведеності вини ОСОБА_6 , призначеного йому покарання, а також щодо застосованого безальтернативного та безстрокового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, окремої думки не висловлено.

Захисник зазначала, що сама по собі участь судді в ухваленні обвинувального вироку в іншій справі, пов?язаній із тією ж особою або зі схожими обставинами, створює об?єктивні підстави для сумніву у його безсторонності. На думку адвоката, суддя, який раніше брав участь у винесенні обвинувального вироку в іншому кримінальному провадженні щодо тієї ж особи або схожих обставин, неусвідомлено може переносити власні упередження в це кримінальне провадження. Навіть якщо суддя формально зберігає нейтральність і намагається оцінювати докази об?єктивно, існує реальний ризик, що його попередні оцінки доказів, правова позиція чи сформовані переконання щодо характеру обвинуваченого неусвідомлено вплинуть на нове судове рішення.

На переконання захисника, оскільки суддя ОСОБА_3 уже брав участь в ухваленні вироку у справі № 761/40713/17, зокрема у питаннях, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу, він вочевидь сформував внутрішні переконання щодо винуватості обвинуваченого та необхідності тримання його під вартою. Разом з тим, з огляду на те, що обставини, якими обґрунтовуються запобіжні заходи в обох провадженнях, є ідентичними, суддя ОСОБА_3 уже має наперед сформовану думку, тобто є об?єктивно упередженим. Така об?єктивна упередженість створює підстави для сумніву у безсторонності судді та порушує право обвинуваченого на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст. 6 ЄСПЛ.

2.1.Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви. Зазначив, що доводи про упередженість судді надумані. Рішення суду в іншому кримінальному провадженні не мають преюдиційного значення для цієї справи. Суд не пов`язаний будь-якими висновками за результатом розгляду судової справи № 761/40713/17. В зазначеній справі суд не надавав оцінку доказів, які містяться у цьому кримінальному провадженні. Саме по собі здійснення правосуддя суддею у декількох справах щодо одного обвинуваченого не є підставою для його відводу, у інакшому випадку в країні не вистачило б суддів для розгляду справ. По суті, заява базується на незгоді з рішенням судді ОСОБА_14 у іншій справі.

3.Доводи захисника про те, що суддя ОСОБА_3 упереджено ставиться до обвинуваченого ОСОБА_6 колегія вважає суб`єктивними та невмотивованими з огляду на таке.

3.1.Згідно з частинами першою та другою статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 75 цього Кодексу судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

3.2.Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).

3.3.Відповідно до статті 81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою суду.

3.4.Передбачена п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України підстава для відводу - наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді - має оціночний характер і передбачає необхідність безпосереднього встановлення таких обставин, та те, що вони мають викликати обґрунтований сумнів в упередженості судді. Відповідний сумнів має бути ретельно мотивований, бо не всі обставини можуть свідчити про зацікавленість судді у результатах розгляду справи чи викликати реальні побоювання сторін в його неупередженості.

3.5.У протилежному випадку задоволення відводу чи самовідводу судді з будь-яких підстав, без належної індивідуальної оцінки, може призвести до його безпідставності.

Як указав ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії», пункти 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», п. 42). Особиста безсторонність суду презюмується поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення ЄСПЛ у справі «Веттштайн проти Швейцарії», п. 43).

4.Дослідивши заяву адвоката, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

5.У межах цієї заяви ключові аргументи захисника полягали у начебто упередженому ставленні судді ОСОБА_3 до обвинуваченого ОСОБА_6 внаслідок 1) ухвалення ним у складі колегії суддів ВАКС обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 у іншому кримінальному провадженні, 2) застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили.

5.1.Сам факт ухвалення суддею вироку щодо обвинуваченого у межах іншого кримінального провадження не є підставою для його відводу у цьому провадженні. Зазначена обставина не свідчить про упередженість судді та не передбачена статтями 75, 76 КПК України як підстава для відводу. Оцінка доказів та формування висновків щодо винуватості ОСОБА_6 у іншому кримінальному провадженні здійснювалися суддею ОСОБА_3 виключно в його межах та не може впливати на висновки судді при розгляді цього кримінального провадження.

Такі висновки колегії суддів узгоджуються з постановою колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 12 серпня 2025 року в справі №991/1710/22 (провадження №51-677км25).

5.2.Частина доводів зводилась до незгоди з вироком ВАКС щодо ОСОБА_6 у справі № 761/40713/17 в частині застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

У цій частині заява захисника про відвід судді ОСОБА_3 містить посилання на прийняті ним рішення, які стосуються реалізації повноважень на здійснення правосуддя - ухвалення судового рішення з питань, які винесені на розгляд згідно зі статтею 374 КПК України, та не можуть викликати сумнів у неупередженості суддів.

6.Відтак суд вважає, що доводи захисника є надуманими та не ґрунтуються на вимогах законодавства, тому підстав для задоволення заяви про відвід не вбачається.

Керуючись вищенаведеним та на підставі статей 75, 81, 370-372, 375 КПК України суд постановив:

1.Заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_3 залишити без задоволення.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_15

ОСОБА_16

ОСОБА_17