Провадження № 1-кс/686/380/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003561,

УСТАНОВИЛА:

Прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_4 , шляхом направлення 31.12.2025 поштового відправлення на адресу суду, звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням (зареєстроване у суді 02.01.2026) про накладення арешту на вилучені 31.12.2025 у ході проведення обшуку: автомобіль марки «Mercedes-Вenz» моделі «E220D», д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , 2019 року випуску, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ключ до даного автомобіля та ніж розкладний чорного кольору із маркуванням Columbia, із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування ними.

Прокурор у судове засідання не з`явився, у поданому клопотанні просив проводити розгляд без участі ініціатора, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі.

Представник власника майна у судовому засіданні заперечив проти заявленого клопотання, пояснивши, що автомобіль не відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, не має слідів кримінального правопорушення та відсутній будь-який зв`язок транспортного засобу із позбавлення волі ОСОБА_6 . Акцентував увагу, що згідно із клопотанням кримінальне правопорушення було вчинено з використанням автомобіля Hyundai Sonata та відсутні відомості про використання транспортного засобу Mercedes-Benz НОМЕР_1 під час скоєння кримінального правопорушення.

Заслухавши думку представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню із таких підстав.

Слідчою суддею установлено, що СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003561 від 30.11.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.ч. 2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу; тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчою суддею установлено, що ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.12.2025 було надано дозвіл на проведення обшуку у автомобілі марки «Mercedes-Benz» Е 220D, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 року випуску, який перебуває у власності ОСОБА_5 , з метою відшукання та вилучення комп`ютерної техніки, відеореєстраторів, мобільних телефонів, флеш-носіїв, в яких містяться зображення або відеозаписи із потерпілим ОСОБА_6 на момент конфлікту 26.10.2025 та на момент викрадення останнього 30.11.2025.

31.12.2025 заступником начальника ВРЗСПЖЗО СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 було проведено обшук автомобіля марки «Mercedes-Benz» Е 220D, д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході проведення якого було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Mercedes-Benz» Е 220D, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , яке поміщено до сейф-пакету №NPU6090754, ключ до даного автомобіля, який поміщено до сейф пакету № NPU6090753 та ніж розкладний чорного кольору із маркуванням Columbia, який поміщено до сейф пакету № NPU6090752.

Постановою слідчого ВРЗСПЖЗО СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 від 31 грудня 2025 року вилучені у ході обшуку: автомобіль марки «Mercedes-Вenz» моделі «E220D», д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , 2019 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ключ до даного автомобіля та ніж розкладний чорного кольору із маркуванням Columbia було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно ст.131 ч.1 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є зокрема, арешт майна.

За ст.173 ч. 2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до вимог ст.ст. 170-173 КПК України арешт на вказану річ накладається з метою забезпечення збереження речових доказів, та слідової інформації, що міститься на них, можливої конфіскації майна, проведення експертиз, запобігання можливості їх пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до змісту ст. 170 ч. 3 КПК України у випадку, передбаченому частиною другою пунктом 1 цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

За змістом ст. 98 ч. 1 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що вилучений у ході проведеного обшуку ніж розкладний чорного кольору із маркуванням Columbia відповідає критеріям речових доказів відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр уважати, що указаний предмет містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даній стадії кримінального провадження не надано, вилучений ніж обґрунтовано постановою слідчого визнано речовим доказом, оскільки він відповідає критеріям, визначеними ст. 98 КПК України, що доведено прокурором.

На думку слідчої судді арешт указаного майна є співрозмірним із потребами кримінального провадження та необхідний із метою забезпечення кримінального провадження та використання майна як доказу у кримінальному провадженні. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Ураховуючи викладене, із метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження слідча суддя уважає за необхідне накласти арешт із тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на розкладний чорного кольору із маркуванням Columbia.

У частині вимог клопотання про накладення арешту на: автомобіль марки «Mercedes-Вenz» моделі «E220D», д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , 2019 року випуску, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ключ до даного автомобіля слід відмовити у зв`язку із наступним.

Частиною другою статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, з-поміж іншого, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Диспозиція ч.2 ст. 146 КК України передбачає незаконне позбавлення волі або викрадення людини, вчинені щодо малолітнього або з корисливих мотивів, щодо двох чи більше осіб або за попередньою змовою групою осіб, або способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або таке, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, або із застосуванням зброї, або здійснюване протягом тривалого часу.

Незаконне позбавлення волі це утримання людини проти її волі без відповідних правових підстав.

Транспортний засіб марки «Mercedes-Вenz» моделі «E220D», д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , 2019 року випуску, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 не відповідає ознакам речового доказу, передбаченого ст. 98 КПК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за ст. 146 КК України, не є знаряддям вчинення злочину, не містить на собі сліди злочину, що можуть бути використані слідством для встановлення обставин справи.

Окрім того, досудовим розслідуванням на сьогодні встановлено, що позбавлення волі ОСОБА_6 відбувалося із використанням автомобіля марки «Hyundai» моделі «Sonata» білого кольору.

Відповідно до висновків ВС, викладених у справах № 153/112/20 від 24.11.2020 та № 748/1457/19 від 02.06.2020, автомобілі не можуть визнаватися знаряддями вчинення злочинів, якшо вони не використовувалися для виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 КК та кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК.

Клопотання не містить відомостей щодо використання автомобіля марки «Mercedes-Вenz» моделі «E220D», д.н.з. НОМЕР_1 для виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України

Слідча суддя ураховує і те, що станом на момент звернення прокурора із клопотанням про арешт майна жодній особі у даному кримінальному провадженні, відповідно до ст. 278 КПК України, не вручено письмового повідомлення про підозру.

Аналізуючи наведене, слідча суддя приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно, яке зазначене у клопотанні прокурора, зокрема на: автомобіль марки «Mercedes-Вenz» моделі «E220D», д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , 2019 року випуску, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключ до даного автомобіля.

Даних, які б свідчили про те, що автомобіль підлягає арешту в якості засобу забезпечення кримінального провадження, клопотання прокурора не містить.

Необхідність у проведенні слідчий дій із транспортним засобом для підтвердження або спростування перебування автомобіля 26.10.2025 на місці конфлікту потерпілого та осіб жіночої статі, які пересувалися автомобілем марки «Mercedes-Вenz» моделі «E220D», д.н.з. НОМЕР_1 не обгрнутовує та не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а самі слідчі та процесуальні дії можливо провести у найкоротший строк з дня вилучення автомобіля та не потребує його подальшого утримання на спеціальному майданчику.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, користування та розпоряджання на розкладний ніж із маркуванням Columbia.

В задоволенні решти вимог клопотання, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя