Номер провадження: 11-кп/813/750/25
Справа № 496/4071/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, змінену апеляційну скаргу прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_9 на ухвалу Біляївського райсуду Одеської обл. від 20.06.2024, якою к/п №0000752 від 14.12.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Михальча Сторожинецького р-ну Чернівецької обл., громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- увчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України закрито у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді та вичерпанням можливості їх отримання

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції к/п №0000752 від 14.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України було закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді та вичерпанням можливості їх отримання.

Скасовано арешт, накладений на майно ухвалами слідчих суддів Біляївського райсуду Одеської обл. від 08.12.2018 та 29.12.2018.

Вирішено питання стосовно долі речових доказів.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України за наступних обставин.

Так, у ОСОБА_7 у складі злочинної групи невстановлених осіб, організатором якої є невстановлена особа на ім`я ОСОБА_10 , у невстановлений слідством час та місці, виник злочинний намір на таємне заволодіння майном ОСОБА_11 , а саме вантажем у виді насіння гарбуза, загальною вагою 5 000 кг, вартістю 10 000 доларів США, що на момент вчинення кримінального правопорушення, відповідно до курсу НБУ складає 278 795,69 грн. та ядра горіху «Грецького» загальною вагою 19 820 кг, вартістю 93 500 доларів США, що на момент вчинення кримінального правопорушення, відповідно до курсу НБУ складає 2 606 739,70 грн., яке зберігалося в автомобілі марки «Renault Magnum 500», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_2 , який ОСОБА_7 перевозив з Черкаської обл.

Далі, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , діючи згідно відведеної йому злочинної ролі невстановленою особою на ім`я ОСОБА_10 , 07.12.2018 приблизно о 06:21 год. прибув, як це було узгоджено завчасно, до «TIR parking», розташованого на землях Усатівської сільської ради Одеського (колишнього Біляївського) р-ну Одеської обл., «4 км» автошляху сполученням Одеса-Київ, вул. Мічуріна, 43, де залишив вказаний автомобіль.

Після цього, 08.12.2019 невстановлені особи, згідно відведеної їм ролі, пересуваючись на автомобілі «Mitsubishi Pajero Wagon», д.н.з. НОМЕР_3 , прибули до «TIR parking», розташованого на землях Усатівської сільської ради Одеського (колишнього Біляївського) р-ну Одеської обл., «4 км» автошляху сполученням Одеса-Київ, вул. Мічуріна, 43. Перебуваючи за вказаною адресою, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що їх дії не будуть помічені сторонніми особами, невстановлена особа зайшла на територію зазначеного «TIR parking» та, знаходячись на зазначеній території, видаючи себе за власника автомобіля марки «Renault Magnum 500», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_2 , ввівши в оману охоронця, підійшла до автомобіля «Renault Magnum 500», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_2 , відчинила двері та сіла до салону вказаного автомобіля, далі завела двигун та, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, обравши об`єктом злочинного посягання майно, яке знаходиться в зазначеному вище напівпричепі, реєстраційний номер НОМЕР_2 автомобіля «Renault Magnum 500», яке належить ОСОБА_11 , а саме насіння гарбуза загально вагою 5 000 кг, вартістю 10 000 доларів США, що на момент вчинення кримінального правопорушення, відповідно до курсу НБУ складає 278 795,69 грн. та ядра горіху «Грецького» загальною вагою 19 820 кг, вартістю 93 500 доларів США, що на момент вчинення кримінального правопорушення, відповідно до курсу НБУ складає 2 606 739,70 грн., зникла разом з невстановленими особами на автомобілі «Renault Magnum 500», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_2 , з місця скоєння злочину, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 103 500 доларів США, що на момент вчинення кримінального правопорушення, відповідно до курсу НБУ складає 2 885 535 грн.

Мотивуючи своє рішення, суд 1-ої інстанції зазначив, що, з огляду на те, що досудове розслідування кримінального провадження за ч. 5 ст. 185 КК України здійснювалось неуповноваженим на те органом, всі покладені в основу обвинувачення ОСОБА_7 докази є здобутими у такий спосіб, що не можуть бути використані у кримінальному провадженні, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведеності винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримати.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В зміненій апеляційній скарзі прокурор Біляївської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_9 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на істотні порушення судом 1-ої інстанції вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження з огляду на наступні обставини:

- суд дійшов помилкового висновку про порушення територіальної юрисдикції при проведенні досудового розслідування, зокрема, суд не навів жодних мотивів, із яких дійшов висновку про те, що реальна можливість розпоряджатися невстановленими особами викраденим майном виникла після розвантаження автомобіля, натомість, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювалось уповноваженим на те органом, відповідно до приписів ст. 218 КПК України, дослідженні в судовому засіданні суду 1-ої інстанції письмові докази дають підстави дійти висновку про те, що моментом, коли винна особа вилучила майно та мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватись ним, є момент вилучення вантажу, який є предметом вчинення злочину з території «TIR parking», розташованого на землях Усатівської сільської ради Одеського (колишнього Біляївського) р-ну Одеської обл., «4 км» автошляху сполученням Одеса-Київ, вул. Мічуріна 43, яка перебувала під юрисдикцією Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській обл. та Іллічівської місцевої прокуратури Одеської обл. (на момент вчинення злочину);

- передчасними є посилання суду на недотримання належної правової процедури при збиранні доказів під час досудового розслідування кримінального провадження, натомість, судом, в порушення роз`яснень, які містяться в постанові ККС ВС у справі №303/1425/18, не було з`ясовано питання про можливий вплив відповідних процесуальних порушень на достовірність отриманих відомостей;

- суд, закриваючи кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема, прийняв рішення, яке для нього законом не передбачено, натомість, виключні підстави для закриття кримінального провадження судом передбачені приписами ч. 2 ст. 284 КПК України.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді 1-ої інстанції.

Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, не зважаючи на своєчасне та належне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомила та жодних клопотань на адресу суду не подавала.

Враховуючи неявку потерпілої, колегія суддів, керуючись при цьому приписами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе апеляційний розгляд провести без участі потерпілої.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз ухвали суду 1-ої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення приписам наведеної норми кримінального процесуального закону не відповідає з огляду на наступні обставини.

Положеннями ч. 2 ст. 284 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження саме судом.

Так, вищезгаданими вимогами кримінального процесуального закону встановлено, що кримінальне провадження закривається судом:

1) у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності;

1-1) з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті (не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі);

1-2) з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 цієї статті (втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння), якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою;

2) якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом;

3) досягнуто податковий компроміс у справах про кримінальні правопорушення, передбачені ст. 212 КК України, відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Системний аналіз положень ст. 284 КПК України дає підстави дійти висновку про те, що закриття кримінального провадження судом на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримати не допускається, з огляду на наявність очевидної прогалини в нормативному врегулюванні порядку застосування зазначеної норми процесуального закону.

Разом із тим, окремої уваги варті приписи ч. 1 ст. 373 КПК України, які регулюють випадки ухвалення виправдувального вироку в кримінальному провадженні, відповідно до яких виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 КПК України, судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції констатує, що у разі, якщо суд 1-ої інстанції доходить висновку про недостатність зібраних під час досудового розслідування доказів для доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину в суді та вичерпанням можливості їх отримати, у кримінальному провадженні необхідно ухвалювати виправдувальний вирок, оскільки приписами чинного на теперішній час кримінального процесуального закону прямо не передбачена можливість закриття кримінального провадження судом на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відтак, суд 1-ої інстанції в даному випадку, визнавши зібрані у кримінальному провадженні докази недопустимими, з огляду на здійснення досудового розслідування неуповноваженими на те особами, та дійшовши висновку про неможливість встановити достатні допустимі докази для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України в суді та вичерпання можливості їх отримання, постановив рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто рішення, можливість постановлення якого судом прямо не передбачена вимогами чинного кримінального процесуального закону.

Вищевказані обставини свідчать про допущення судом 1-ої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду прийняти законне та обґрунтоване рішення, що є підставою для безумовного скасування оскаржуваної ухвали.

Надаючи оцінку посиланням сторони захисту на правовий висновок, викладений в постанові ККС у складі ВС від 29.06.2023 у справі №759/9497/17 (провадження №51-16км23), суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що викладені в зазначеній постанові касаційного суду обставини відрізняються від обставин, встановлених в даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, при цьому, зазначений висновок суду касаційної інстанції не містить безумовної правової позиції стосовно можливості закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України судом на стадії судового розгляду кримінального провадження в суді 1-ої інстанції.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді 1-ої інстанції.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Частина 1 ст. 415 КПК України встановлює вичерпний перелік обставин, які є підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду в суді 1-ої інстанції, при цьому, зазначений перелік не містить можливості призначення нового судового розгляду у разі постановлення судового рішення, можливість ухвалення якого судом не передбачена вимогами закону.

Разом із тим, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

За таких обставин, враховуючи те, що допущені судом 1-ої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону не можуть бути усунуті під час провадження в суді апеляційної інстанції, оскільки це виходить за межі його повноважень, колегія суддів вважає за необхідне, застосовуючи в даному випадку аналогію закону та засаду законності, ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді 1-ої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження.

Частинами 2 та 3 ст. 415 КПК України передбачено, що призначаючи новий розгляд у суді 1-ої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду 1-ої інстанції при новому розгляді.

З огляду на викладені вище положення кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для надання відповідної оцінки доводам апеляційної скарги сторони обвинувачення стосовно помилковості висновків суду в частині порушення органом досудового розслідування правил територіальної підслідності, натомість, за результатами нового судового розгляду кримінального провадження суд 1-ої інстанції, на підставі ретельної, повної та всебічної перевірки та надання належної правової оцінки доказам в даному провадженні, наданим стороною обвинувачення в підтвердження винуватості ОСОБА_7 , керуючись вимогами ст. 370 КПК України, повинен постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Відтак, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_9 підлягає задоволенню, а ухвала суду 1-ої інстанції скасуванню із призначенням нового судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, в суді 1-ої інстанції, зі стадії підготовчого судового провадження в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 24, 284, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 532, 615 КПК України, апеляційний суд, апеляційний суд

ухвалив:

Змінену апеляційну скаргу прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської обл. від 20.06.2024, якою к/п №0000752 від 14.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України закрито у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді та вичерпанням можливості їх отримання скасувати.

Призначити новий розгляд к/п №0000752 від 14.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України в суді 1-ої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, іншим складом суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3