Справа №212/3157/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000335 від 12.03.2025, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, військовослужбовця ЗСУ ВЧ НОМЕР_1 , судимого 14.05.2018 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 121 ч. 1 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 30.06.2023 по відбуттю строку покарання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 28 лютого 2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 04:30 години, проходячи повз автостоянку за адресою: вул. Г. Отса, 1А в Покровському районі м. Кривого Рогу, звернув увагу на припаркований автомобіль Фольксваген Крафтер д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у користування ОСОБА_5 , і в цей час у нього раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до автомобіля, реалізуючи який, впевнившись у відсутності свідків та очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер і за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, пройшов через незачинені ворота на територію автостоянки за вказаною адресою, підійшов до автомобіля Фольксваген Крафтер д.н.з. НОМЕР_2 , та шляхом віджиму вітрового скла відчинив двері вказаного автомобіля і таким чином проник до його салону, знаходячись у якому таємно викрав гроші в сумі 3500 гривень та блютуз гарнітуру Jabra Talk 45 вартістю 2966,04 гривень, після чого, утримуючи викрадене майно в руках, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд та обернувши на свою користь, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 6466,04 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України, суду показав, що дійсно за обставин, викладених у обвинувальному акті, він у лютому 2025 року проходив біля автостоянки на 173 кварталі, побачив відкриті ворота, зайшов на територію стоянки, де побачив автомобіль Фольксваген, до якого підійшов і, віджавши вітрове скло, проник до автомобіля, звідки викрав гроші в сумі 3500 та блютуз гарнітуру, яка була у коробці, після чого з автостоянки пішов, гроші витратив на власні потреби, навушники продав ОСОБА_7 , з яким працював на ринку 165 квартал вантажником і разом з яким неодноразово вживав алкогольні напої. Щиро розкаявся у скоєному, просив суворо не карати. Також, заявив про бажання продовжити військову службу.

Окрім, визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю знайшла своє підтвердження сукупністю зібраних та досліджених в ході судового слідства доказів.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 27 лютого 2025 року ввечері він поставив автомобіль Фольксваген на криту стоянку на 173 кварталі, наступного дня зранку прийшов і виявив, що в автомобілі витягнута права хвіртка і з автомобіля зникли грошові кошти в сумі 3500 грн, навушники у коробці, пара окулярів. Пояснив, що він має право користування автомобілем, який належить ФОП ОСОБА_8 і вони вдвох з напарником використовують цей автомобіль. Він написав заяву до органів поліції про вчинення крадіжки з автомобіля. У подальшому потерпілий до суду не з`явився, в матеріалах справи наявна його письмова заява про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні питання призначення покарання поклався на розсуд суду, претензій до обвинуваченого не має.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що він працює вантажником на ринку 173 квартал, у лютому чи березні 2025 року, він точно не пам`ятає, його знайомий ОСОБА_10 , з яким вони разом вживали спиртні напої, продав йому бездротові навушники, які були в коробці, за 500 грн, де він взяв ці навушники ОСОБА_11 не розказував. У подальшому він (свідок) перепродав ці навушники за 700 грн.

Оцінивши вищезазначені покази обвинуваченого, потерпілого, свідка, в їх сукупності та кожен окремо, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення доведена та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненнями у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особи винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 скоїв тяжкий злочин.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, звертався за медичною допомогою до лікаря нарколога у 2024 році, інвалідності не має, судимий, є військовослужбовцем, знятий з усіх видів забезпечення ВЧ НОМЕР_3 у зв`язку із самовільним залишенням місця служби (без поважних причин), за місцем проходження військової служби характеризується посередньо.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України є рецидив кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті Кримінального закону, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

Також, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого, який визнав повністю вину у вчиненому злочині, щиро розкаявся, враховуючи позицію потерпілого, який поклався у питанні призначення покарання на розсуд суду та заявив про відсутність претензій до обвинуваченого, можливе без ізоляції його від суспільства. Суд вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

На думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченого, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд враховує позицію прокурора ОСОБА_4 , яка в судових дебатах просила призначити покарання з застосуванням положень ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з визначенням йому іспитового строку 3 роки, посилаючись на такі підстави як визнання обвинуваченим вини, наявність пом`якшуючої покарання обставини щире каяття, а також бажання обвинуваченого продовжити військову службу.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою слід змінити на особисте зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 24.03.2025 по 09.10.2025, із урахуванням вимог ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Змінити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання до набрання законної сили вироком з покладенням наступних обов`язків:

1)не відлучатися з міста Кривого Рогу без дозволу суду;

2)не від`їжджати за межі України.

Звільнити ОСОБА_3 негайно з-під варти.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1