У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки заяву про відвід судді,

Встановив:

19 грудня 2025 року обвинувачений ОСОБА_4 подав заяву про відвід судді Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_10 у справі № 532/1107/24 з розгляду кримінального провадження № 0000098 від 09.03.2023 року за ч. 3 ст. 368 КК України.

Заява мотивована тим, що під час розгляду справи суддя ОСОБА_10 систематично продовжувала відсторонення ОСОБА_4 від займаної посади, внаслідок чого за необґрунтованими клопотаннями прокурора виносилися відповідні необґрунтовані ухвали. При цьому, як на підставу продовження порушення трудових прав та відсторонення від посади судом не досліджувалися докази, які обґрунтовують клопотання, оскільки всупереч вимог КПК України такі докази не надавалися. Сама по собі наявність обвинувального акту стала підставою для відсторонення ОСОБА_4 від займаної посади, тобто суддя ОСОБА_10 фактично погодилася з викладеними в обвинувальному акті обставинами. Стороною захисту зазначалося про невідповідність клопотань прокурора вимогам статті 155 КПК України.

Тому суддя ОСОБА_10 сприяла саме стороні обвинувачення під час вирішення питання про продовження запобіжних заходів. Так, 21.11.2024 року суддею після призначення в засіданні об 14 год. 00 хв. наступної дати розгляду справи на 02.12.2024 року та внесення відповідної інформації до інформаційної системи та отримання учасниками електронних судових повісток (об 15 год. 38 хв. 21.11.2024 року) було змінено поза межами судового засідання дату та час розгляду справи на 28.11.2024 року, про що учасники справи отримали нові електронні повістки (об 16 год. 10 хв. 21.11.2024 року). Такі дії судді ОСОБА_10 сприяли стороні обвинувачення, оскільки 01.12.2024 року закінчувалася дія запобіжних заходів відносно обвинувачених.

Крім того, під час судових засідань вбачалися дії судді ОСОБА_10 , спрямовані на порушення прав обвинуваченого ОСОБА_4 на захист, у тому числі, шляхом намагання провести судове засідання без участі його захисника та безпідставного спонукання його до заміни захисника на іншого.

Також під час розгляду справи 04.12.2025 року суддя ОСОБА_10 застосувала привід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 без наявності оформленого у відповідності до вимог статті 141 КПК України клопотання прокурора.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що поведінка судді ОСОБА_10 у судових засіданнях викликає сумнів в її безсторонності та яка призвела до порушення норм процесуального законодавства і обмеження прав учасників провадження, що суперечить вимогам статті 3 Кодексу суддівської етики.

Суддя ОСОБА_10 надала пояснення, в яких зазначила, що дійсно прокурором заявляються клопотання про відсторонення обвинуваченого ОСОБА_4 від посади старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті строком на два місяці. Однак не зрозумілою є позиція ОСОБА_4 у цій частині, оскільки в переважній більшості він або не заперечував проти задоволення клопотання, або покладався на розсуд суду. Після таких процесуальних рішень обвинувачений раніше жодного разу не заявляв відводу, не зважаючи на те, що розгляд справи триває з травня 2024 року та кожні два місяці судом вирішується це питання.

Щодо зміни 21.11.2024 року дати засідання, суддя ОСОБА_10 зазначила, що через канцелярію суду від прокурора надійшли клопотання про продовження строків запобіжних заходів щодо обвинувачених та про продовження відсторонення від посад обвинувачених. Оскільки клопотання щодо запобіжних заходів розглядаються невідкладно, але не пізніше 72 годин з часу надходження до суду, нею і було призначено судове засідання саме для розгляду поданих клопотань.

Крім того, вказала, що нею жодного разу не було порушено права обвинуваченого на захист. З серпня 2025 року захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 не приймав участі в судових засіданнях. З серпня 2025 року по 19.12.2025 року всі судові засідання відкладалися. Судом неодноразово роз`яснювалося, що обвинувачений може скористатися послугами іншого захисника або суд призначить захисника в порядку безоплатної правової допомоги, оскільки тривала хвороба адвоката ОСОБА_5 може порушити права інших обвинувачених щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, а також може призвести до порушення розумних строків розгляду справи. При цьому, ОСОБА_4 регулярно погоджувався на розгляд справи за відсутності його захисника у випадках розгляду клопотань прокурора про продовження застосування заходів забезпечення.

Щодо застосування приводу до обвинуваченого ОСОБА_4 04.12.2025 року, суддя ОСОБА_10 зазначила, що на час початку судового засідання їй не було відомо про наявність заяв від ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи. Лише після судового засідання було з`ясовано, що такі заяви надійшли до суду, однак лише за кілька хвилин до початку судового засідання. Такі дії обвинуваченого та його захисника не свідчать про те, що вони заздалегідь повідомили суд про причини неявки в судове засідання.

Таким чином, суддя ОСОБА_10 вважає, що відвід не підлягає задоволенню, оскільки підстави для відводу, на які посилається обвинувачений, є неспроможними та надуманими, оскільки зводяться до незгоди обвинуваченого з процесуальними рішеннями головуючого по справі. Заявлення відводу направлене на зрив судового засідання з метою недопиту свідків, які прибули до суду, оскільки вже три судові засідання, на яких заплановано допит свідків, зриваються стороною захисту.

Суддя ОСОБА_10 прохала проводити розгляд справи за її відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали заяву про відвід та прохали задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні прохав задовольнити заяву про відвід.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні прохала задовольнити заяву про відвід.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід, оскільки підстави для відводу, на які посилається обвинувачений ОСОБА_4 , зводяться до його незгоди з процесуальними діями та рішеннями судді.

Суддя, заслухавши учасників справи, дослідивши заяву про відвід та матеріали кримінального провадження № 0000098, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь. З метою дотримання цієї гарантії, статтею 80 КПК України передбачено право учасників судового провадження заявити відвід.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтею 75, 76 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Підстави для відводу судді, закріплені в статтях 75, 76 КПК України.

Так, серед іншого, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Відвід вважається необґрунтованим, якщо в заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, або якщо підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Заявлений обвинуваченим ОСОБА_4 відвід судді ОСОБА_10 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені вказаними нормами КПК України.

Так, фактичною основою для відводу є незгода обвинуваченого з процесуальними діями судді (проведення судових засідань без участі захисника ОСОБА_5 ) та процесуальними рішеннями (визначення дати судового засідання, задоволення клопотань сторони обвинувачення про продовження кожні два місяці заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади та запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, постановлення з власної ініціативи ухвал про привід обвинуваченого, свідків).

Незгода з процесуальними діями та рішеннями не є підставою для висновку про упередженість судді та її відводу від подальшого розгляду справи.

При цьому, визначення суддею дати судового засідання є її процесуальним рішенням, яке між іншим спрямоване на своєчасний розгляд відповідних клопотань у строки, передбачені КПК України. Рішення про здійснення приводу обвинуваченого та свідків може прийматися судом з власної ініціативи, що прямо передбачено ч. 2 ст. 140 КПК України.

Суд зазначає, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з процесуальним розглядом, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Разом з тим, при вирішенні питання про наявність підстав для відводу іншому судді, суд не вправі розглядати та вирішувати питання щодо законності та обґрунтованості дій судді під час розгляду проваджень, законності та обґрунтованості процесуальних рішень, винесених суддею, а також давати оцінку щодо наслідків таких дій. Тобто вирішення зазначених питань не належать до компетенції судді під час розгляду заяви про відвід іншому судді.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 не наводить обставин, які б могли свідчити про існування обґрунтованих сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_10 при розгляді кримінального провадження, в розумінні статті 75 КПК України.

Враховуючи викладене вище, приходжу до висновку, що в задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_10 у розгляді кримінального провадження № 0000098 від 09.03.2023 року за ч. 3 ст. 368 КК України необхідно відмовити.

Керуючись статтями 75, 80, 81 КПК України, суддя,-

Постановив:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_10 у справі № 532/1107/24 з розгляду кримінального провадження № 0000098 від 09.03.2023 року за ч. 3 ст. 368 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили одразу після її оголошення.

Суддя