Провадження № 1-кс/643/6257/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 03047, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

встановив:

Харківській області проводить досудове слідство по кримінальному провадженню № 0003047 від 30.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 30.10.2025 року до Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 30.10.2025 року приблизно о 10:15 годині біля будинку, розташованого за адресою: м.Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 146, невідома особа незаконно заволоділа транспортним засобом ИЖ 412 ИЭ червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , належним останній (ІТС ІПНП №40945 від 30.10.2025).

30.10.2025 року в період часу з 14:28 до 14:59 в службовому кабінеті СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області було проведено огляд за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 30, під час якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на транспортний засіб ИЖ 412 ИЭ, д.н.з. НОМЕР_1 , вище вказане свідоцтво було вилучено.

Користувачем вказаного свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на транспортний засіб ИЖ 412 ИЭ, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Власником свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на транспортний засіб ИЖ 412 ИЭ, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_7 .

Вилучення вищезазначеного предмету було здійснено з метою збереження речових доказів.

Вищеперераховані речі, що були вилучені під час огляду місця події на теперішній час мають істотне значення по вказаному кримінальному провадженню та в порядку ст. 98 КПК України визнані речовими доказами.

Таким чином існують достатні підстави вважати, що виявлені та вилучені під час проведення огляду предмети є предметами кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Приймаючи до уваги, що вищевказане майно буде використане у кримінальному проваджені в якості речових доказів, з метою збереження речових доказів та позбавлення можливості його знищення або переховування, прокурор просить накласти арешт на вказане майно з позбавленням права відчуження.

Прокурор у судове засідання підтримала клопотання в повному обсязі. Просила долучити до матеріалів справи заяву ОСОБА_7 про розгляд клопотання без її участі.

У судовому засіданні 03.11.2025 володілець майна ОСОБА_5 надала пояснення з приводу фактичних обставин набуття права володіння майном та вибуття його з володіння внаслідок протиправних дій, а також повідомила, що не заперечує проти задоволення клопотання. Звернула увагу, що транспортним засобом користувалася на правах пасажира для поїздок на дачу, так як сама не має посвідчення водія. У подальшому ОСОБА_5 в судове засідання 05.11.2025 не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву 03.11.2025 за вх. № 58488/25 про розгляд клопотання без її участі.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не прибуття когось із них у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши учасників розгляду матеріалів клопотання, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

У даному випадку стороною обвинувачення доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а проведення огляду та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого за ознаками засобу вчинення кримінального правопорушення, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Постановою старшого слідчого Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківський області капітана поліції ОСОБА_8 від 30.10.2025 вилучені речі, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на транспортний засіб И412МЭ, реєстраційний номер НОМЕР_1 - визнано речовими доказам.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дане клопотання надійшло до суду 31.10.2025, тому строк для подачі клопотання прокурором дотримано.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На даний час не спростовано підставність клопотання про арешт, що в подальшому не унеможливлює ставити питання про скасування арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідатиме належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, не суперечитиме його загальним засадам.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед низки іншого зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 23, 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт шляхом заборони права на відчуження та розпорядження майном, яке було вилучено 30.10.2025 в ході огляду місця події, а саме: виданим на ім`я ОСОБА_7 свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на транспортний засіб И412МЭ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , володільцем якого виступає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на транспортний засіб И412МЭ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернутина відповідальне зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з роз`ясненням вимог, передбачених ст. 388 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1