КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 11-кп/824/1128/2025 Категорія: ч. 2 ст. 309 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 вересня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0001145, внесеного до ЄРДР 1 червня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 12 серпня 2022 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (штраф сплачено 13 вересня 2023 року),

- 20 квітня 2023 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 15,

ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнена від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за апеляційною скаргою зі змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 6 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_8 визнана винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та їй призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2023 року і остаточно покарання ОСОБА_8 призначено у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

За вироком суду 31 травня 2023 року, діючи з прямим умислом, приблизно о 14.00 год.ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Київ пр. Берестейський, 104, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, за грошові кошти у розмірі 150 (сто п`ятдесят) гривень, незаконно придбала (один) поліетиленовий пакет з вмістом трьох пігулок метадону.

Усвідомлюючи, що в пакеті з полімерного матеріалу знаходиться наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено, ОСОБА_8 , маючи злочинний намiр, спрямований на незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - метадон, поклала його до правої кишені штанів, в які була одягнена, таким чином, придбала та стала зберігати при собі без мети збуту, для особистого вживання.

У той же день, 31 травня 2023 року, приблизно о 15.00 год., ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Депутатська, 21, була зупинена працівниками поліції та в подальшому, в період часу з 15.45 год. до 16.20 год., на законну вимогу яких, у присутності двох понятих, із кишені штанів передала для огляду пакет з вмістом трьох пігулок білого кольору, якi відповідно до висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України № CE-19/111- 23/289253-НЗПРАП від 9 червня 2023 року, містить у своєму складі наркотичний засіб, обiг якого обмежено, - метадон. Загальна маса метадону (фенадону) в таблетках складає 0,066 г.

Метадон (фенадон), згідно списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 є наркотичним засобом, обiг якого обмежено, та згiдно таблиці № 1 Наказу Міністерства охорони здоров`я вiд 2 серпня 2000 року № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розмiр виявленого та вилученого металону (фенадону) масою 0,066 г у ОСОБА_8 єдостатнім для притягнення до кримінальної відповідальності.

Цим же вироком вирішено питання судових витрат та доля речових доказів.

Не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченої, прокурор ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу зі змінами, в якій просить вирок суду стосовно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання, виключивши посилання на застосування ст. 71 КК України.

Так прокурор вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Згідно з даними про особу обвинуваченої ухвалою Києво-Святошинського райсуду Київської області ОСОБА_8 звільнена від покарання, призначеного за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2023 року у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Оскільки судом першої інстанції остаточне покарання обвинуваченій призначено на підставі ст. 71 КК України з урахуванням вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2023 року, за яким ОСОБА_8 звільнена від відбування покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння, оскаржуваний вирок підлягає зміні, а саме, з вироку суду слід виключити рішення суду про призначення остаточного покарання ОСОБА_8 на підставі ст. 71 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду в частині призначеного покарання, захисник в інтересах обвинуваченої подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду стосовно

ОСОБА_8 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник в інтересах обвинуваченої зазначає, що обвинувачена вважає вирок суду суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного. На досудовому слідстві в обвинуваченої не було захисника, та вона була позбавлена можливості брати безпосередньо участь у судовому засіданні і скористатися своїми процесуальними правами. Крім цього, обвинуваченій не було надано консультацію стосовно наслідків розгляду справи в суді за її відсутності.

Також захисник в інтересах обвинуваченої подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, які обґрунтовані доводами, викладеними в апеляційній скарзі, а також містять посилання, що сторона обвинувачення також вважає вирок суду таким, що підлягає скасуванню через порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, позицію обвинуваченої та її захисника на підтримку доводів поданої захисником скарги, а також частково змінену апеляційну скаргу прокурора; пояснення прокурора, на підтримку зміненої апеляційної скарги та яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, наголошуючи на дотриманні прав обвинуваченої як під час досудового розслідування, так і в суді першої інстанції; дослідивши наявні у справі докази, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що фактичні обставини кримінального правопорушення під час судового розгляду ніким не оспорювались і докази відносно них відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. Фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорюються як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду кримінального провадження ніким з учасників апеляційного розгляду, а тому висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин згідно з ч. 2 ст. 394 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.

Дії обвинуваченої за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконно придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинені особою протягом року після засудження за цією статтею, кваліфіковані правильно.

Висновки суду в частині фактичних обставин кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_8 , доведення винуватості, кваліфікації дій обвинуваченої в апеляційних скаргах та під час апеляційного розгляду ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту не оспорюються.

Однак, захисником наголошується на порушенні прав обвинуваченої під час досудового розслідування та судового розгляду, оскільки вона не була забезпечена захисником.

Разом з тим, всупереч доводів апеляційної скарги захисника під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_8 як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду роз`яснювались її права, серед яких і право на захист - мати захисника. Однак, обвинуваченою не заявлялось про необхідність надання їй правової допомоги та клопотання про залучення захисника, що підтверджується пам`ятками про права та обов`язки, які підписані ОСОБА_8 без будь-яких скарг, зауважень, заяв.

За встановлених обставин колегія суддів доходить висновку, що доводи захисника про порушення права на захист обвинуваченої під час досудового розслідування та в суді першої інстанції є непереконливими.

Будь-яких інших підстав, передбачених ст. 415 КПК України, для скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції стороною захисту не наведено.

Що ж стосується доводів зміненої апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченій остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України, то колегія суддів доходить такого висновку.

Так судом першої інстанції обвинуваченій за ч. 2 ст. 309 КК України призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_8 вчинила новий злочин в період іспитового строку за попереднім вироком Києво-Святошинського районного суду Киїської області від 20 квітня 2023 року, яким останню засуджено за ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_10 покарання із застосуванням ст.71 КК України, а саме, приєднано невідбуте покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2023 року і остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Проте, колегія суддів не погоджується з вироком суду в частині призначення обвинуваченій остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України, та вважає у цій частині доводи зміненої апеляційної скарги прокурора обґрунтованими.

Так, ОСОБА_8 20 квітня 2023 року засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнена від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

За оскаржуваним вироком, який постановлений 6 грудня 2023 року, ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні 31 травня 2023 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Разом з тим, як встановлено під час апеляційного розгляду, станом на час постановлення оскаржуваного вироку ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2023 року, тобто, до постановлення оскаржуваного вироку ОСОБА_8 звільнена від покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2023 року у зв`язку з усуненням законом караності діяння, про що ні сторона обвинувачення, ні сторона захисту не повідомила місцевий суд.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Проте, станом на час постановлення оскаржуваного вироку відсутня невідбута частина покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2023 року, а, відтак, положення ст. 71 КК України не підлягали до застосування, про що обґрунтовано вказав прокурор.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції при призначенні обвинуваченій остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України закону України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням встановлених під час апеляційного розгляду обставин колегія суддів доходить висновку, що вирок суду підлягає зміні у частині призначеного покарання, а саме, з вироку підлягає виключенню рішення суду про призначення ОСОБА_8 остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України, а тому апеляційна скарга зі змінами прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу із змінами прокурора Святошинської окружної прокуратури

м. Києва ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 6 грудня 2023 рокущодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 309 КК України- змінити:

- виключити з вироку суду рішення суду про призначення ОСОБА_8 остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________________ ______________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4