печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5589/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження № 0004070 від 09.12.2025, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого - 08.10.2025 вироком Київського апеляційного суду за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт з реєстром матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004070 від 09.12.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обгрунтування якого посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а отже задля належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 виникла необхідність у продовженні строку дії застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти клопотання посилаючись на те, що ризики не доведені, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

З клопотання та додатків нього, обвинувального акту, вбачається, що 10.12.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

11.12.2025 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.02.2026.

29.01.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Оцінюючи існування наведених прокурором ризиків, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення у повній мірі доведена висока ступінь ймовірності можливих спроб обвинуваченого ОСОБА_5 вчинити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за вчинення якого передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років та у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України за вчинення якого передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його судом винним, само по собі є обставиною, яка детермінує ризик переховування останнього від органів досудового розслідування, суду.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є наявним з огляду на те, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину корисливої спрямованості, пов`язаного із розповсюдженням наркотичних засобів. Цілком логічного, що останній заробляє собі на життя виключно шляхом незаконного збуту наркотичних засобів, це було його єдиним джерелом доходу, тому без цілодобового контролю з боку правоохоронних органів, і далі продовжить свою злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних речовин.

Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують даний запобіжний захід, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту не спростовують зазначеного.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово підкреслював, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, враховуючи стадію судового провадження, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та запобігти встановленим ризикам.

Враховуючи фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд доходить до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси обвинуваченого на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, тому підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, немає, а щодо обвинуваченого ОСОБА_5 має бути продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави на підставі п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 315, 331 КПК України, суд,

У ХВ А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити у кримінальному провадженні № 0004070 від 09.12.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 04 квітня 2026 року.

При продовженні строку тримання під вартою розмір застави не визначати.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1