н/п 1-кс/953/6942/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2025 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 28 грудня 2024 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000631 від 09.11.2024, та постанову про закриття кримінального провадження від 26 лютого 2025 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000638 від 12.11.2024 та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 . Указана заява не містить чітко сформульованої прохальної частини, однак має назву "заява про відвід суду" і в ній особа висловлює сумніви щодо обєктивності складу суду, а тому вказана заява кваліфікується, як заява про відвід слідчій судді ОСОБА_4 .

Заява мотивована тим, що у ОСОБА_3 є сумніви, що суд прийме "вірне" рішення з огляду на прийняті раніше рішення цим складом суду (щодо розшуку брата - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ін). Вважає, що суддя, яка здійснює розгляд скарги, дуже "м`якосерда" по відношенню до злочинців.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 17.10.2025 заяву передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Суд невідкладно призначив заяву до розгляду на 10:00 год. 20.10.2025 (18 та 19.10.2025 припало на вихідні дні).

17.10.2025 від судді ОСОБА_4 надійшла заява, в якій вона просила проводити розгляд заяви про відвід без її участі. Вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки доводи заяви не містять правового підґрунтя.

У судове засіданні 20.10.2025 учасники кримінального провадження не з`явились. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід слідчого судді.

Розглянувши заяву про відвід, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді, слідчому судді відвід (ст. 80 КПК України).

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 75 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Водночас у заяві про відвід ОСОБА_3 не зазначила на підставі якого пункту вказаної статті слідча суддя не може здійснювати розгляд скарги.

Як на підставу для відводу слідчого судді заявниця вказує на раніше прийняті рішення цією суддею (при цьому не наводить конкретно, які справи, їхні дати ухвалення та номери справ) та "м`якосердість" судді.

Оцінивши наведені ОСОБА_3 підстави для відводу судді ОСОБА_4 суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Критерії, за якими можна визначити чи є суд, що розглядає справу об`єктивним та неупередженим знайшли своє відображення в усталеній судовій практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні ЄСПЛ "Олександр Волков проти України" від 09 квітня 2013 року, зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Також, у справі "Білуха проти України" від 09 листопада 2006 року ЄСПЛ дійшов висновку, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Необхідно зазначити, що сумнів у незаінтересованості та неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини зазначає, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду".

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Відповідно посилання заявника щодо наявності підстав для відводу за наявності будь-яких сумнівів в упередженості судді визнаються необґрунтованими, оскільки особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами

Посилання ОСОБА_3 на ухвалення рішень в інших справах не може бути підставою для відводу з огляду нате, що, по-перше, заявниця не наводить конкретних справ (рішень суду із зазначенням дати їх ухвалення та номерів справи), які на переконання заявниці можуть вказувати на упередженість судді, а тому суд не має можливості оцінити відповідний аргумент, по-друге, ухвалення суддею (слідчим суддею) рішення в іншій справі саме по собі не може бути підставою для відводу, оскільки це не означає, що суддя є упередженим у справі, що розглядається, оскільки кожна справа розглядається в залежності від її обставин.

Незгода особи з ухваленими суддею рішеннями не може бути підставою для відводу, оскільки незгода з рішеннями судді має здійснюватися у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням у кримінальному провадженні з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Доводи щодо "м`якосердості" слідчого судді не заслуговують на увагу, оскільки є суб`єктивною оцінкою заявниці особистості судді. При цьому, яким чином така характеристика впливає на неупередженість слідчого судді в розумінні ст. 75 КПК України заявниця не наводить. Натомість особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У даному конкретному випадку не встановлено жодної обставини, підтвердженої належними і допустимими доказами, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в неупередженості слідчої судді ОСОБА_4 , як судді, яка розглядає скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.

Отже, оскільки заявлений відвід слідчій судді ОСОБА_4 , не містить викладу обставин, підтверджених відповідними доказами, які б вказували на наявність підстав, передбачених ст. 75 КПК України, та обґрунтованих доводів про її заінтересованість чи упередженість, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. 7, 75, 77, 80, 81, 190, 369 - 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 28 грудня 2024 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000631 від 09.11.2024, та постанову про закриття кримінального провадження від 26 лютого 2025 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000638 від 12.11.2024 та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення.

Повний текст ухвали складено т підписано 20.10.2025.

Суддя ОСОБА_1