Справа №295/343/26
УХВАЛА

19.01.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 ,

погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 ,

про арешт майна,

подане у кримінальному провадженні №0000076 від 07.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, відповідно до змісту якого, 07.01.2026, близько 11:35, по А/Д М-07 «Київ-Ковель-Ягодин», водій ОСОБА_5 , лейтенант Бюро економічної безпеки України, ст. о/у в ОВС ТУ БЕБ у Київській області, керуючи автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , намагаючись здійснити обгін попутного транспортного засобу та зрозумівши, що не встигає закінчити маневр, почав гальмувати, що в свою чергу призвело до заносу автомобіля, та зіткнення із двома автомобілями - Ford Transit Custom, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та INTERCARGO TRUCK F166/F16602, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

В результаті ДТП водій т.з. Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження: обширна забійна гематома правої тімяно-потиличної ділянки голови, субарохноїдальний крововилив, забій правої половини грудної клітини, легені, передньої черевної стінки, та був доставлений каретою ЕМД до Коростенської лікарні.

В ході огляду місця події 07.01.2026 вилучено: автомобіль марки «Ford Transit Custom», державний номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер т.з. НОМЕР_4 , який поміщено на майданчик ВП №1 Коростенського РУП (м. Малин) ГУНП в Житомирській обл., за адресою: м. Малин, вул. Захарченка, 16; автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер т.з. НОМЕР_5 , який поміщено на майданчик ВП №1 Коростенського РУП (м. Малин) ГУНП в Житомирській обл., за адресою: м. Малин, вул. Захарченка, 16.

Також, в ході огляду місця події 07.01.2026 було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 : Автомобіль марки «INTERCARGO TRUCK F166/F16602», державний номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер т.з. НОМЕР_6 , який буде зберігатися за адресою: Київська обл., с. Білогородка, вул. Богатирська, 2А.

Автомобіль марки «Ford Transit Custom», державний номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер т.з. НОМЕР_4 , автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер т.з. НОМЕР_5 , та автомобіль марки INTERCARGO TRUCK F166/F16602» державний номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер т.з. НОМЕР_6 , постановою слідчого від 07.01.2026 залучено до кримінального провадження в якості речових доказів.

Посилаючись на зазначене, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, у клопотанні просить судове засідання проводити без його участі.

Власники майна у судове засідання не з`явились, про розгляд клопотання повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

З огляду на вищезазначені обставини та у відповідності до приписів ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття слідчого та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина перша ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.11 ст. 170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2026 за №0000076, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

07.01.2026 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, у ході якого виявлено та вилучено:

автомобіль марки «Ford Transit Custom», державний номерний знак НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик ВП №1 Коростенського РУП (м. Малин) ГУНП в Житомирській обл.,

автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик ВП №1 Коростенського РУП (м. Малин) ГУНП в Житомирській обл.;

автомобіль марки «INTERCARGO TRUCK F166/F16602», державний номерний знак НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 та буде зберігатися за адресою: Київська обл., с. Білогородка, вул. Богатирська, 2А.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , автомобіль марки «Ford Transit Custom», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить на праві власності ТОВ «Укравіт агро».

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , автомобіль марки «INTERCARGO TRUCK F166/F16602», реєстраційний номер НОМЕР_3 , належить на праві власності ТОВ «Нью віта груп».

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_7 .

07.01.2026 постановою слідчого зазначені транспортні засоби визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 167, 168 КПК України зазначені речі є тимчасово вилученим майном.

Під час вирішення клопотання слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, що вбачаються зі змісту доданих до клопотання копій матеріалів кримінального провадження, які підтверджують, що зазначене в клопотанні майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність збереження речових доказів, недопущення їх втрати.

Також у клопотанні слідчий просить визначити місця зберігання транспортних засобів, однак, відповідно до ст. 173 КПК України, в ухвалі про арешт слідчий суддя не вирішує питання про місце зберігання майна, на яке накладається арешт.

Враховуючи викладене, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою уникнення можливості його втрати, оцінивши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити подане клопотання частково та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно. У частині вимог про визначення місця зберігання транспортних засобів клопотання задоволенню не підлягає, оскільки вирішення такого питання не належить до компетенції слідчого судді.

Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на:

автомобіль марки «Ford Transit Custom», державний номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер т.з. НОМЕР_4 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 на праві приватної власності належить ТОВ «УКРАВІТ АГРО»;

автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер т.з. НОМЕР_5 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 на праві приватної власності належить ОСОБА_7 ;

автомобіль марки «INTERCARGO TRUCK F166/F16602», державний номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер т.з. НОМЕР_6 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 на праві приватної власності належить ТОВ «НЬЮ ВІТА ГРУП».

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника майна і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1