Справа № 139/860/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року селище Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , (який приймає участь в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_4 (який приймає участь в режимі відеоконференції з ДУ «УВП №1 м.Вінниця),

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , (яка приймає участь в режимі відеоконференції з Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області)

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесені в єдиний державний реєстр досудових розслідувань №0000445, обвинувальний акт по якому надійшов з Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2025 року від прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону ОСОБА_6 надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.5 ст. 407 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає. Вказав, що з огляду на визнання обвинуваченим своєї вини відсутня необхідність у виклику свідків. Також подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч.5 ст. 407 КК України. 01.10.2025 року ОСОБА_4 відповідно до ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Ухвалою слідчого судді від 25.11.2025 року було продовжено застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб до 29.12.2025, включно.На сьогоднішній день продовжують існувати ризики, зазначені у ст.177 КПК України, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, зокрема ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження раніше вчиненого. Вказані ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Отже, є достатні підстави для продовження застосовного до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_5 , щодо призначення справи до судового розгляду не заперечили. Також не заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт, вважаю, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

При проведенні підготовчого судового засідання в порядку ст.ст. 314-316 КПК України, судом не встановлено перешкод призначення до судового розгляду. Означене кримінальне провадження підсудне Мурованокуриловецькому районному суду Вінницької області. Підстав для затвердження або відмови в затвердженні угод у кримінальному провадженні та для повернення кримінального провадження прокуророві для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України, немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні підстави про прийняття рішення про проведення закритого судового розгляду.

Відсутні клопотання сторін кримінального провадження про витребування певних речей чи документів.

Не існує підстав для закриття провадження на підставі п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду.

Щодо клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01.10.2025 року ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 27.11.2025 року.

25.11.2025 року ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу на строк 60 діб до 29.12.2025 року.

Згідно із ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, а частиною 2 статті 183 КПК України визначені випадки, коли може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

З матеріалів клопотання слідує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів передбачених: ч.1 ст.263 КК України, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років позбавлення волі, та ч.5 ст.407 КК України, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання за вказані кримінальні правопорушення, ОСОБА_4 перебуваючи на волі може ухилятись від суду з метою уникнення відповідальності.

Крім того, підставами вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, є те, що інкриміновані йому кримінальні правопорушення вчинені в умовах воєнного стану, а також те, що, попри обов`язок проходження військової служби, він не вчиняв жодних дій, спрямованих на повернення до військової частини. Також, як зазначає прокурор ОСОБА_4 неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, самовільно залишав місце служби, а також до моменту затримання продовжував вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, уникаючи виконання військового обов`язку та переховуючись від правоохоронних органів, попри обізнаність про перебування у розшуку, що свідчить про наявність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення або продовження раніше вчиненого кримінального правопорушення.

При цьому суд ураховує, що обвинувачений перебуваючи на волі, матиме реальну можливість вчиняти дії спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню, зокрема шляхом незаконного впливу на свідків, які проживають разом із ним.

Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого перебування під вартою до суду не надходило.

Враховуючи всі вищезазначені обставини в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом 01.10.2025 було обрано та 25.11.2025 продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого ст. 407 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.407 Кримінального кодексу України.

З метою забезпечення належного перебігу кримінального провадження доцільно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, оскільки крім іншого, проти цього не заперечували ані сам обвинувачений ані його захисник.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 199, 314-316 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити судове засідання у кримінальному провадженні № 0000445, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч.5 ст. 407 КК України на 11:00 год. 14 січня 2026 року в залі судових засідань №1 Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області по вул. Єдності, 8 в селищі Муровані Курилівці Вінницької області.

Розгляд кримінального провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею ОСОБА_1 - одноособово.

Клопотання прокурора задовольнити повністю.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою на строк до 20 лютого 2026 року включно.

Строк дії ухвали в частині продовженого запобіжного заходу ОСОБА_4 встановити до 20 лютого 2026 року включно.

У судове засідання викликати: прокурора, обвинуваченого, його захисника.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1», для відому.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу до Вінницького апеляційного суду, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: