У Х В А Л А

Іменем України

про арешт майна

31 жовтня 2025 рокум. Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000154 від 12.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

30.10.2025 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000154 від 12.02.2025, за ч. 2 ст. 307 КК України:

- поліетиленового пакету з рослинною масою, яку поміщено в спецпакет NPU 5134855;

- грошових коштів в сумі 300 Євро із наступними серіями та номерами: WA, WA, UA , які поміщено в спецпакет NPU 5134857.

Клопотання обгрунтовано тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000154 від 12.02.2025, за ч. 2 ст. 307 КК України за фактом, що у достовірно невстановлений день та час, однак не пізніше 11.09.2025 року, у ОСОБА_5 , з метою протиправного та швидкого особистого збагачення, діючи з корисливих мотивів, направлених на отримання неконтрольованого державою прибутку від дій пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів а саме вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, зі змінами та доповненнями, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 зі змінами та доповненнями, виник умисел на збут психотропних речовин серед ув`язнених ДУ «Коростенська виправна колонія №71».

З метою реалізації злочинного умислу, у достовірно невстановлений день та час, однак не пізніше 11 вересня 2025 року, ОСОБА_5 при невстановлених слідством обставин придбав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP (1-фініл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) яку почав зберігати при собі.

У подальшому, 11.09.2025 о 09 год. 55 хв. ОСОБА_5 перебуваючи в службовому кабінеті ДУ Коростенська виправна колонія №71» діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, збув ОСОБА_6 , особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-фініл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою в представленій речовині 3,18390 г., таким чином незаконно збув.

29.10.2025 на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира № 296/11492/25 від 10.10.2025 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- поліетиленовий пакет з рослинною масою, яку поміщено в спецпакет NPU 5134855;

- грошові кошти в сумі 300 Євро із наступними серіями та номерами: WA, WA, UA , які поміщено в спецпакет NPU 5134857.

29.10.2025 постановою слідчого вищевказане майно, яке належить ОСОБА_5 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000154 від 12.02.2025, за ч. 2 ст. 307 КК України

30.10.2025 слідчий подав до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу.

Слідчий до суду не з`явився надав заяву про розгляд клопотання без його участі, та просить його задовільнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Щодо рішення покладається на розсуд суду.

Слідчий суддя вивчивши клопотання та його додатки, прийшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000154 від 12.02.2025, за ч. 2 ст. 307 КК України за фактом, що у достовірно невстановлений день та час, однак не пізніше 11.09.2025 року, у ОСОБА_5 , з метою протиправного та швидкого особистого збагачення, діючи з корисливих мотивів, направлених на отримання неконтрольованого державою прибутку від дій пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів а саме вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, зі змінами та доповненнями, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 зі змінами та доповненнями, виник умисел на збут психотропних речовин серед ув`язнених ДУ «Коростенська виправна колонія №71».

З метою реалізації злочинного умислу, у достовірно невстановлений день та час, однак не пізніше 11 вересня 2025 року, ОСОБА_5 при невстановлених слідством обставин придбав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP (1-фініл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) яку почав зберігати при собі.

У подальшому, 11.09.2025 о 09 год. 55 хв. ОСОБА_5 перебуваючи в службовому кабінеті ДУ Коростенська виправна колонія №71» діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, збув ОСОБА_6 , особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-фініл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою в представленій речовині 3,18390 г., таким чином незаконно збув.

29.10.2025 на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира № 296/11492/25 від 10.10.2025 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- поліетиленовий пакет з рослинною масою, яку поміщено в спецпакет NPU 5134855;

- грошові кошти в сумі 300 Євро із наступними серіями та номерами: WA, WA, UA , які поміщено в спецпакет NPU 5134857.

29.10.2025 постановою слідчого вищевказане майно, яке належить ОСОБА_5 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000154 від 12.02.2025, за ч. 2 ст. 307 КК України

30.10.2025 слідчий подав до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя під час розгляду цього клопотання має встановити лише чи відповідає вилучене майно ознакам речового доказу. При цьому слідчий суддя не уповноважений надавати оцінку чи наявний склад кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно вказане в клопотанні, оскільки воно відповідає критерію речового доказу у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 307 КК України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт речового доказу, з метою його збереження слідчий суддя не вбачає, адже під час судового розгляду докази оцінюються безпосередньо судом.

Щодо грошових коштів в сумі 300 Євро.

Слідчий суддя надав дозвіл на обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення знарядь та засобів вчинення злочину, електронних носіїв інформації, банківські картки, сім-картки, мобільні телефони, чеки та накладні ТОВ «Нова Пошта», які використовувались при вчиненні кримінального правопорушення (справа 296/11492/25)

Отже, дозволу на вилучення грошових коштів слідчий суддя не надавав.

Доказів, що грошові кошти здобуті злочинним шляхом чи використовувалися в для вяинення кримінальних правопорушень клопотання не містить, отже вони не відповідають критерію речового доказу .

Натомість за приписами п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обгрунтовано підозрюють у вчиненні злочину за ч.2 ст.307 КПК України. Санкція вказаної статті передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, отже арешт на грошові кошти в сумі 300 Євро слід накласти як на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання .

Таким чином, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовільнити в повному обсязі та накласти арешт з забороною відчуження, користування чи розпорядження майном.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовільнити.

Накласти арешт на майно вилучене 29.10.2025 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що адресою: АДРЕСА_1 :

- поліетиленовий пакет з рослинною масою, яку поміщено в спецпакет NPU 5134855, як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000154 від 12.02.2025, за ч. 2 ст. 307 КК України;

- грошові кошти в сумі 300 Євро із серіями та номерами: WA, WA, UA , які поміщено в спецпакет NPU 5134857, як на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання

заборонивши відчуження, користування чи розпорядження вказаним майном.

Ухвала набирає законної сили негайно проте може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Ухвалу оголошено 31.10.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1