печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001627 від 18.09.2025 р.,-

В С Т А Н О В И В:

24.09.2025 року в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання Прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту з забороною відчуження, розпорядження, на майно - автомобіль "Opel Insignia" н.з. НОМЕР_1 та автомобіль "Mitsubishi ASX" н.з. НОМЕР_2 , для забезпечення їх зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні №0001627 від 18.09.2025.

Сторона обвинувачення вказує на те, що Слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001627 від 18.09.2025 року, за ознаками вчинення злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.09.2025 приблизно о 13:00 годин, на перехресті вул. Старонаводницька - вул. Лаврська в м. Києві, сталося зіткнення автомобіля "Opel Insignia" н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , з автомобілем "Mitsubishi ASX" н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , внаслідок чого пассажир вказаного автомобіля "Mitsubishi ASX" ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження.

18.09.2025 року вказані транспортні засоби - автомобіль "Opel Insignia" н.з. НОМЕР_1 та автомобіль "Mitsubishi ASX" н.з. НОМЕР_2 визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Автомобіль "Opel Insignia" н.з. НОМЕР_1 зареєстрований на гр. ОСОБА_7 . Автомобіль "Mitsubishi ASX" н.з. НОМЕР_2 зареєстрований на гр. ОСОБА_8 .

Автомобіль "Opel Insignia" н.з. НОМЕР_1 та автомобіль "Mitsubishi ASX" н.з. НОМЕР_2 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до ст. 98 КПК України, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, що є підставою для їх арешту.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Вищевказане майно, є об`єктами матеріального світу, що відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вищевказані речі мають значення для встановлення об`єктивної істини у справі, оскільки містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим постановою вони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Статтею 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною п. 1 ч. 2 вищевказаної правової норми визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та забезпечення збереження речових доказів, що визначено пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001627 від 18.09.2025 р. - задовольнити.

Накласти арешт з забороною відчуження, розпорядження, на майно - автомобіль "Opel Insignia" н.з. НОМЕР_1 та автомобіль "Mitsubishi ASX" н.з. НОМЕР_2 , для забезпечення їх зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні №0001627 від 18.09.2025.

Ухвала про арешт майна негайно виконується слідчим та/або прокурором в кримінальному провадженні № 0001627 від 18.09.2025. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1