ВИРОК

іменем України

Єдиний унікальний номер № 285/4835/25

Провадження № 1-кп/0285/752/25

12 листопада 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники у судовому провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

розглянувши кримінальне провадження № 0000173 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Груд Новоград-Волинського району Житомирської області, одруженого, який на утриманні має трьох малолітніх дітей, з середньою освіта, який працює на будівництві у м. Львів, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України,

УСТАНОВИВ :

23.02.2025 близько 21 години 20 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував гужовим возом, рухався автодорогою «Київ-Чоп» поблизу с. Великий Молодьків Звягельського району Житомирської області, в напрямку м. Рівне.

Рухаючись вказаною ділянкою дороги по 244 км автодороги «Київ-Чоп», в порушення вимог пунктів 2.3. б), 2.9. а), 7.2., 7.3., 7.7. а), б), 7.8., 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів №1306 від 10.10.2001 (далі- ГІДР), діючи необережно, а саме з кримінальною протиправною недбалістю, рухаючись у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості по автомобільній дорозі держаного значення, без увімкнутих ліхтарів білого та червоного кольору, перед зміною напрямку свого руху ліворуч, розворотом, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виконуючи розворот не дав дорогу автомобілю Mitsubishi Outlander р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в зустрічному напрямку у лівій смузі руху автодороги «Київ-Чоп» поблизу с. Великий Молодьків Звягельського району Житомирської області, що призвело до зіткнення між автомобілем та вказаним гужовим возом.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир гужового возу, ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді ран лобної ділянки голови та обличчя, струсу головного мозку, перелому внутрішньої кісточки правої гомілки, переломів остистих відростків, 6-9 грудних хребців, перелома правої лопатки, забою легень з правобічним пневмотораксом, пневмомедіастінумом, емфіземою м`яких тканин шиї, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Порушення погоничем ОСОБА_4 вимог пунктів п. 10.1. та 10,4. Правил дорожнього руху знаходиться у причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

11.11.2025 між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

Відповідно до угоди про примирення потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 291 КК України, які виразились у порушенні чинних на транспорті правил, що убезпечують рух та спричинило потерпілому тяжкі наслідки у вигляді середньої тяжкості тілесних ушкоджень, узгодили вид та розмір покарання обвинуваченому у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з урахуванням того, що останній у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та встановленню істини у справі, щиро розкаявся, добровільно відшкодував потерпілому завдані збитки, на утриманні має трьох малолітніх дітей, раніше не судимий. При цьому, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України, та щодо умисного невиконання угоди про примирення, потерпілому та обвинуваченому зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили вказану угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому, обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, розкаявся, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 просив затвердити зазначену угоду, при цьому, пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, прийшов до висновку, що відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим з наступних підстав.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились у порушенні чинних на транспорті правил, що убезпечують рух та спричинило потерпілому тяжкі наслідки у вигляді середньої тяжкості тілесних ушкоджень, вірно кваліфіковано за ст. 291 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений, у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, судом враховано наступне. ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та встановленню істини у справі, добровільне відшкодував потерпілому завданої шкоди, а також, наявність на утриманні обвинуваченого трьох малолітніх дітей.

Суд також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Угода відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні. Міра покарання, узгоджена сторонами, визначена з дотриманням вимог загальної частини Кримінального кодексу України.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого є правильною.

При цьому з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань, під час встановлення його особи останній вказав, що працює на будівництві в м. Львові.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Накладений ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26.02.2025 у справі № 285/1043/25 арешт на майно підлягає скасуванню.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався та суд не вбачає підстав його обрання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 471, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про примирення від 11.11.2025, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 291 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу ) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, а саме:

за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу від 10.03.2025 № СЕ-19/106-25/3912-ІТ у розмірі 3183,60 грн;

за проведення транспортно-трасологічної експертизи від 28.03.2025 № СЕ-19/106-25/3914-ІТ у розмірі 3979,50 грн;

за проведення експертизи обставин та механізму ДТП від 26.08.2025 № СЕ-19/106-25/13483-ІТ у розмірі 3565,60 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26.02.2025 у справі № 285/1043/25 - скасувати.

Речові докази:

автомобіль Mitsubishi Outlander, р.н. НОМЕР_1 , та гужовий віз, які залишені на зберігання на території спеціального майданчику тимчасового утримання транспорт засобів Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області за адресою: вул. Шепетівська 2, м. Звягель, Житомирська область, - повернути власникам (володільцям);

ватний тампон із змивом з керма автомобіля, який упаковано паперового конверту № NPU-0029529, ватний тампон із змивом з ручки КПП, який упаковано до паперового конверту № NPU-0029530, ватний тампон із змивом з внутрішньої ручки передніх лівих дверцят, який упаковано до паперового конверту № NPU-0029528, які знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана. У випадку оскарження - вирок набирає законної сили за результатами апеляційного провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію повного тексту вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1