ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2025 Справа №607/5194/25 Провадження №1-кп/607/1283/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с./з. ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 03.01.2025 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плотича Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, неодруженого, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , у порядку ст.89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Відповідно до ст. 28 Конституції України, кожен мас право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно з п.п. 3, 14 ч. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Встановлено, що ОСОБА_3 , впродовж 2023-2024 років, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 , що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої.

Так, згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.03.2024 за № 607/5209/24, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у вчиненні психологічного насильства стосовно ОСОБА_7 , а саме в тому, що 28.12.2023 о 18:24 ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_7 домашнє насильство тобто умисні дії психологічного характеру, а саме висловлював словесні образи, погрози, що викликало у ОСОБА_7 побоювання за свою безпеку, внаслідок чого могло бути завдано шкоди її психічному здоров`ю.

Також постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.12.2024 за № 607/21517/24, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у вчиненні психологічного насильства стосовно ОСОБА_7 , а саме в тому, що 23.09.2024 о 23:00 ОСОБА_3 перебуваючи за місцем спільного проживання, вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_7 , під час якого голосно викрикував та висловлювався нецензурними словами. Крім того, 24.09.2024 о 08:00 ОСОБА_3 перебуваючи за місцем спільного проживання, вчинив домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_7 , в ході якого голосно кричав та висловлювався нецензурними словами в її адресу.

В подальшому постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.12.2024 за №607/28000/24, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у вчиненні психологічного насильства стосовно ОСОБА_7 , а саме в тому, що 01.11.2024 о 07:00 за місцем спільного проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_7 , під час якого голосно викрикував та виражався нецензурними словами, чинив на неї моральний та психологічний тиск.

Крім цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні, протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй матері ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства відносно останньої, 31.12.2024 близько 01:40, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , безпідставно розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_9 , в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, висловлював погрози застосування фізичної сили.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій - ОСОБА_8 завдано психологічних страждань, що призвело до розладів її здоров`я та погіршення якості життя, що виразилось у втраті повноцінного сну та відпочинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій, зростання емоційної напруженості, підвищення рівня тривоги та негативних переживаннях.

2. Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_4 підтримала обвинувачення в повному обсязі за ст. 126-1 КК України, вважаючи всіма поданими доказами винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведеною. Просила призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

3. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав.

Крім того вказав, що обставини, викладені у обвинувальному акті, відповідають дійсності.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 просила призначити обвинуваченому мінімально можливе покарання.

4. Позиція потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_6 скерувала на адресу заяву, у якій просила підготовче судове засідання та судовий розгляд проводити без її участі, у зв`язку із станом здоров`я. Щодо призначення покарання ОСОБА_3 , покладається на думку суду (а.м.к.п. 15).

5. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного кримінального провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов таких висновків.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК Українипідтверджується такими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.09.2023, у справі №607/15863/23, згідно якої ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у вчиненні домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_7 та звільнено його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням. Вказана постанова набрала законної сили 18.09.2023 (а.м.к.п. 48-49);

- даними постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.08.2023, у справі №607/14642/23, згідно якої ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у вчининенні домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_7 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 гривень. Вказана постанова набрала законної сили 06.09.2023 (а.м.к.п. 50);

- даними постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.12.2024, у справі №607/28000/24, згідно якої ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме у вчиненні домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_7 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Вказана постанова набрала законної сили 20.01.2025 (а.м.к.п. 52-53);

- даними постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.03.2024, у справі №607/5209/24, згідно якої ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у вчиненні домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_7 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 гривень. Вказана постанова набрала законної сили 18.03.2024 (а.м.к.п. 54);

- даними постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.12.2024, у справі №607/21517/24, згідно якої було об`єднано в одне провадження справу №607/21517/24 (провадження №3/607/8964/2024) про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП та справу №607/21518/24 (провадження №3/607/8965/2024) про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер справи №607/21517/24 (провадження №3/607/8964/2024).

ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме у вчиненні домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_7 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Вказана постанова набрала законної сили 30.12.2024 (а.м.к.п. 55-57).

5. Статті (частини статті) КК України, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

6. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який згідно характеристики, наданої старостою Плотицького старостинського округу Білецької сільської ради області, має конфліктний характер, психічно неврівноважений, авторитетом серед мешканців села не користується, любить вживати алкоголь, неодноразово щодо його неадекватної поведінки визивався наряд поліції, перебуває на медичному обліку в псіхіатричній лікарні, на зауваження працівників старостату, щодо його поведінки не реагує, а тому вважає за доцільне призначити йому покарання у вигляді обмеження волі.

Разом з тим, враховуючи, обставини, які пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання вини, відсутності обставин, які б обтяжували покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, суд вбачає за необхідне визначати мінімальний розмір обраного виду покарання, що передбачений санкцією статті обвинувачення.

Саме таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , слід рахувати з дня прибуття і постановки його на облік у виправному центрі.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1