Справа № 331/7113/25
Провадження № 1-кс/331/201/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя Запорізької області, українця, громадянина України, зареєстрованого/фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не є особою, щодо якого не здійснюється особливий порядок кримінальногопровадження, передбачений ст. 480 КПК України, раніше не судимого,

за матеріалами досудового розслідування, внесених 04.12.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002036 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий у клопотанні вказує на те, що громадянин України ОСОБА_6 не пізніше 25 листопада 2025 року, перебуваючи за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, передбачаючи та бажаючи невідворотного настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно надав представнику іноземної держави - невстановленій на теперішній час особі, яка використовує обліковий запис мобільного додатку сервісу обміну повідомленнями - месенджеру «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_2 », добровільну згоду на допомогу у проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, шляхом виконання завдань направлених на збір та передачу інформації щодо місць розташування військової техніки, особового складу Сил оборони України, задіяних в протидії військовій агресії збройним формуванням держави-агресора російської федерації проти України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам останнього здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відтак, є достатні дані вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_6 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

Посилаючись на вищенаведені обставини, слідчий просить суд продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 30 (тридцять) діб, без визначення застави.

Прокурор в судовому засіданні внесене клопотання підтримав за вищевикладеними мотивами та обґрунтуваннями, просив слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 .

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти клопотання слідчого, вважали його необґрунтованим, просили суд відмовити в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.-ч. 1-3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою по дається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим відділом Управління СБ України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002036 від 04.12.2025 за ч. 2 ст. 111 КК України.

05.12.2025 слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 111 КК України - державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинена в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

Слідчим суддею вивчено в судовому засіданні зібрані у ході досудового розслідування докази, а саме:

- протокол затримання ОСОБА_6 , під час якого було проведено особистий обшук та вилучено власний телефон ОСОБА_6 , на якому зафіксовано спілкування з представником іноземної держави, який використовував для зв`язку аккаунт у месенджері «Telegram», якого можна ідентифікувати, як «ІНФОРМАЦІЯ_3»;

- протокол допиту оперативного співробітника УСБУ в Запорізькій області, який брав участь в проведенні затримання ОСОБА_6 від 05.12.2025;

- повідомлення від оперативного підрозділу про вчинення кримінального правопорушення від 04.12.2025;

- протокол огляду тимчасово вилученого майна, а саме: телефону чорного кольору в чорному силіконовому чохлі з ідентифікатором IMEI: НОМЕР_1 , яким особисто користується ОСОБА_6 ;

Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України є вірогідною, що дає підстави для продовження строку його тримання під вартою з метою запобіганню ризикам, встановленим та доведеним стороною обвинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Згідно з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого, наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, його репутацію та майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Слідчий суддя приймає до уваги, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, за який за законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, що дає підстави слідчому судді вважати, що залишаючись на волі, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення можливого покарання. Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Підставою для застосування до ОСОБА_6 зазначеного запобіжного заходу слідчий суддя вважає наявність передбачених п.-п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний при обранні йому іншого запобіжного заходу може здійснити наступні дії:

- переховуватися від органів досудового розслідування, у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 , перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході може безперешкодно залишити межі території України. ОСОБА_6 був затриманий під час вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - державна зрада, оскільки ініціативо надав згоду представнику іноземної держави на допомогу у проведення підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, шляхом виконання завдань, направлених на збір та передачу інформації щодо місць розташування військової техніки, особового складу Сил оборони України, задіяних в протидії військовій агресії збройним формуванням держави-агресора російської федерації проти України. Зазначене вочевидь свідчить про наявність у ОСОБА_6 сталих відносин з представниками іноземних держав, які можуть посприяти ОСОБА_6 в перетині лінії розмежування та потраплянні на ТОТ Запорізької області, де останній матиме можливість переховування від органу досудового розслідування та суду у даному кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним особливо тяжкий злочин;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст.177 КПК України), а саме: під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, встановлено що ОСОБА_6 , вчинив вказаний злочин на виконання завдання представника іноземної держави, у зв`язку з чим, є достатні підстави вважати, що останній може самостійно або за допомогою інших можливих співучасників вчинити ряд дій спрямованих на знищення і спотворення будь-яких речей та документів, що мають значення для даного кримінального провадження. Наразі органом досудового розслідування проводиться комплекс слідчих (розшукових) дій, які спрямовані на встановлення місцезнаходження та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів в даному кримінальному провадженні, а саме: засобів зв`язку, технічних пристроїв збору інформації, обладнання для шифрування розмов, а також отримання інших доказів, які підтвердять вину ОСОБА_6 . У випадку необрання останньому запобіжного заходу, існує ризик втрати, знищення та спотворення речових доказів, що беззаперечно підтверджують вину останнього;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні: у даному кримінальному провадженні наявні відомості про осіб, які можуть надати викривальні покази протиправної діяльності ОСОБА_6 , але зважаючи на специфіку вчинення останнім кримінального правопорушення та оскільки вказані свідки не були допитані, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі останній може вчинити протиправні дії, щодо впливу на свідків, які володіють інформацією стосовно його протиправної діяльності;

- враховуючи, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі не маючи постійного місця роботи з метою отримання коштів може вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки органом досудового розслідування встановлено, що останній отримував грошову винагороду від представника іноземної державиза вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Так орган досудового розслідування вважає, що існують ризики того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході може продовжити здійснювати вказане кримінальне правопорушення з метою власного збагачення, реалізуючи власний злочинний умисел, цілеспрямований на отримання грошових коштів за виконання завдань, направлених на збір та передачу інформації щодо місць розташування військової техніки, особового складу Сил оборони України, задіяних в протидії військовій агресії збройним формуванням держави-агресора російської федерації проти України, оскільки не має офіційного доходу на території України.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінці «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Враховуючи все вищевикладене, перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, а саме можливість переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, ховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється , об`єктивно існують.

Щодо обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України:

- ОСОБА_6 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яким передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, яка наразі підтверджується відповідними доказами, зібраними під час досудового розслідування у відповідності до вимог ст. 84 КПК України;

- вік, стан здоров`я та соціальні зв`язки підозрюваного не перешкоджають останньому знаходитись під вартою;

- підозрюваний ОСОБА_6 не має на утриманні неповнолітніх дітей;

- враховуючи суспільно-політичну обстановку, а також той факт, що м. Запоріжжя на теперішній час знаходиться в безпосередній близькості до території ведення активних бойових дій та тимчасово окупованих державою-агресором рф територій Запорізької області, куди підозрюваний може безперешкодно та/або за сприянням представників іноземних держав виїхати, де органи Національної поліції та УСБУ в Запорізької області не здатні на даний час забезпечити виконання підозрюваним будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, що дасть підозрюваному можливість уникнути від виконання покладених на нього обов`язків і унеможливить запобігання скоєння інших злочинів.

Враховуючи існування ризиків, доведених слідчим та прокурором, а також оцінюючи сукупність таких обставин, як вагомість наявних доказів на підтвердження причетності ОСОБА_6 до інкримінованого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується, поведінку ОСОБА_6 , яка свідчить про схильність до вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного.

Окрім цього, відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України (зі змінами № 2198-IX від 14.04.2022) під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є доведеним і обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, Кримінального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , продовжити терміном на 30 днів - в межах строку досудового розслідування, а саме до 01.03.2026 р., без визначення розміру застави.

Термін дії ухвали закінчується 01.03.2026 року.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам Управління Служби безпеки України в Запорізькій області.

Копію ухвали вручити підозрюваному, його захиснику та прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню, протее може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1