Справа № 129/1984/25
Провадження по справі № 1-кп/129/488/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2025 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000201 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайсин Вінницької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, проживає разом із жінкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, має на своєму утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, має заробітки вантажника, раніше несудимого, -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

Встановив:

07.05.2025 близько 14:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи по вулиці Південній, що в місті Гайсині Вінницької області, після зупинки за порушення Правил дорожнього руху під час керуванння ним автомобілем марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого він перебував, інспектором сектору ювенальної превенції відділу взаємодії з громадами Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 та інспектором сектору реагування патрульної поліції Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , які відповідно до ч. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовими особами за ознакою постійного здійснення функції представника влади, реалізував кримінально-протиправний умисел спрямований па пропозицію падання неправомірної вигоди поліцейським ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за невчинення ними в його інтересах дії з використанням наданої їм влади, а саме за не евакуювання транспортного засобу на арешт майданчик відповідно до статті 265-2 КУпАП (Тимчасове затримання транспортних засобів працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції).

Так, ОСОБА_4 реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, діючи умисно, запропонував поліцейським ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надати їм неправомірну вигоду за невчинення ними вказаних дій. Продовжуючи реалізацію свого умислу, ігноруючи відмову поліцейських ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від неправомірної вигоди та здійснене останніми попередження про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку та надання неправомірної вигоди службовій особі, за ст. 369 КК України, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, неодноразово висловив останнім пропозицію надання неправомірної вигоди в розмірі 4 000,00 (чотири тисячі) гривень, за невчинення ними в інтересах останнього дії з використанням наданої влади, а саме за не евакуювання його транспортного засобу на арешт майданчик відповідно до статті 265-2 КУпАП (Тимчасове затримання транспортних засобів працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції).

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданої їй влади.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю, щиро каявся у вчиненому, а по суті пред`явленого йому обвинувачення пояснив, що 07.05.2025 близько 14:00 години він, ОСОБА_4 , перебуваючи по вулиці Південній, що в місті Гайсині Вінницької області, керував автомобілем, марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 , та в цей час після його зупинки поліцейськими, посади та прізвища, ім`я і по батькові яких зазначено в обвинувальному акті, за порушення ним Правил дорожнього руху, а саме за керування трапортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, а також за порушення правил користування ременями безпеки, під час вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення ним вказаних адміністративних правопорушень та складання поліцейськими відповідних протоколоів, а також вирішення питання про подальше затримання належного йому транспортного засобу та поміщення його на арешт майданчик відповідно до статті 265-2 КУпАП, він, ОСОБА_4 , запропонував поліцейським ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надати їм неправомірну вигоду за невчинення ними вказаних дій, а саме за не евакуювання транспортного засобу на арешт майданчик відповідно до статті 265-2 КУпАП (Тимчасове затримання транспортних засобів працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції). Потім, ігноруючи відмову поліцейських ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від неправомірної вигоди та здійснене останніми попередження про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку та надання неправомірної вигоди службовій особі, за ст. 369 КК України, він, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, неодноразово висловив останнім пропозицію надання неправомірної вигоди в розмірі 4 000,00 (чотири тисячі) гривень, за невчинення ними в інтересах останнього дії з використанням наданої влади, а саме за не евакуювання його транспортного засобу на арешт майданчик відповідно до статті 265-2 КУпАП (Тимчасове затримання транспортних засобів працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції). Грошові кошти він поліцейстким не передавав, оскільки останні відмовлялись приймати їх, а в наступному викликали оперативно-слідчу групу, яка приїхала на місце події.

Відповідно до ст. 349 КПК України, з`ясувавши чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні № 0000201 про обвинувачення ОСОБА_4 , враховуючи відсутність сумнівів у добровільності та істинності їх позицій; роз`яснивши їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, які визнаються і не оспорюються учасниками судового провадження; суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме: обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінальних правопорушень), винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, виду, а також розміру процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні кримінального правопорушення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими покарання обвинуваченого обставинами враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_4 враховує його особу, який є осудним, раніше несудимим, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно, з середньо-спеціальною освітою, проживає разом із жінкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, має на своєму утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, має заробітки вантажника.

Також призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує досудову доповідь Гайсинського районного відділу №2 Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області від 21.10.2025 року, за якою виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб), ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як середні.

За таких встановлених обставин у їх сукупності, враховуючи характер скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, з урахуванням особи обвинуваченого, який є осудним, раніше несудимим, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно, з середньо-спеціальною освітою, проживає разом із жінкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, має на своєму утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, має заробітки вантажника, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді штрафу у межах, установлених санкцією ч.1 ст. 369 КК України, яке буде достатнім для виправлення особи обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та при цьому не порушить справедливий баланс між вказаними інтересами суспільства та правами ОСОБА_4 .

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не обирати.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.ст. 100, 174 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1100 (однієї тисячі сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 18700 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази, - диски із наявними відеозаписами відповідно до п. 7) ч.9 ст. 100 КПК України, - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Суддя: