Справа № 449/425/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2025 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001119 від 05.11.2024 р., відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

с. Коросно, Перемешлянського району Львівської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не депутат, не адвокат, у військовому званні «старший солдат», який перебуває на посаді водія ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд вважає встановленими наступні обставини.

ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді водія ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), відповідно до наказу від 06.02.2023 №5-РС, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, 08.11.2024 одержав неправомірну вигоду для себе в розмірі 300 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 08.11.2024 становить 12 407,67 гривень, за вплив на прийняття рішення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрі згідно примітки до ст. 369-2 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій держави щодо уточнення персональних даних та даних військово-облікового документа ОСОБА_5 з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки) всупереч «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, 05.11.2024 приблизно о 20.00 год. ОСОБА_5 за адресою проживання обвинуваченого передав йому військовий квиток серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_5 для проставлення в ньому штрих-коду щодо оновлення військово-облікових даних (без з`явлення ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Відтак, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 06.11.2024, ОСОБА_4 звернувся до оператора відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_6 , котрий не був обізнаний із протиправними намірами ОСОБА_4 , з проханням здійснити вхід до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів з метою аналізу інформації щодо ОСОБА_5 та роздруку штрих коду щодо оновлення військово-облікових даних, що ОСОБА_6 і зробив.

08.11.2024 приблизно о 10.19 год. ОСОБА_5 , на виконання вказівки ОСОБА_4 прибув за адресою проживання обвинуваченого, де передав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 300 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_4 одержав неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого та заходів забезпечення даного кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав. Дав суду такі покази. Десь за тиждень до цих подій він перебував на СТО де проводились необхідні роботи по технічному обслуговування службового автомобіля. До нього підійшов ОСОБА_5 і запитав чи може він допомогти йому вклеїти штрих-код у військовий квиток. Згодом вони домовились про час і місце передачі військового квитка. Коли штрих-код було вклеєно обвинувачений повернув ОСОБА_5 військовий квиток, а останній передав йому 300 дол. США.

Зважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини та обставин викладених в обвинувальному акті, які узгоджуються з наданими ним суду показами, - суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Обставиною, яка пом`якшує покарання відсутні.

Обставин, які обтяжують покарання є вчинення злочину з використання умов воєнного стану.

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу розміром 2000 неоподатковуваних мінімуми та вирішити питання щодо речових доазів та накладених арештів на майно обвинуваченого.

Обвинувачений з такою мірою покарання погодився.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд бере до уваги, що: обвинувачений скоїв нетяжкий злочин; характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, на думку суду, не є значним; обвинувачений визнав себе винним у його вчиненні; наявність однієї обставини, що обтяжує покарання; характеризуючі дані на обвинуваченого (раніше не судимий, на обліку в лікарні не перебуває, військовослужбовець), - суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 можливо призначити покарання у вигляді штрафу на яке погодились всі сторони кримінального провадження і яке відповідає санкції ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Цивільного позову у справі не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Скасувати накладений арешт на майно та вирішити долю речових доказів, в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 50, 65, 66, 67, ч. 2 ст. 369-2 КК України, ч.3 ст. 349, ст.ст. 94, 100, 368-371, 373- 374, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11.11.2024 р. на нерухоме майно ОСОБА_4 : 4 земельні ділянки (кадастровий номер :04:004:0116, :06:000:0306, :06:000:0230, :06:000:0204) та житловий будинок по АДРЕСА_2 (РНОНМ 233).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18.11.2024 р. на майно яке вилучено у ОСОБА_4 в ході проведення обшуку 08.11.2024 за місцем його фактичного проживання АДРЕСА_2 (грошові кошти 300 доларів США, мобільний телефон OKTITEL, мобільний телефон SAMSUNG).

Грошові кошти в сумі 300 доларів США, які зберігаються АТ КБ ПриватБанк згідно акту прийому-передачі від 14.11.2024р. повернути ОСОБА_5 .

Мобільний телефон OKTITEL та мобільний телефон SAMSUNG, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ГУ МВС України у Львівській області згідно квитанції від 18.01.2025р. повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1