Провадження №11-сс/801/806/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника

у режимі відеоконференції ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці судове провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2025, якою застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000599, внесеного до ЄРДР 14.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області віл 16.09.2025 до підозрюваного ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000599, внесеного до ЄРДР 14.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивує тим, що під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження судом встановлено, що наведені слідчим у клопотанні факти знайшли своє підтвердження у зібраних доказах. Сукупність цих даних свідчить про обґрунтованість підозри та існування ризиків, передбачених законом. За таких обставин застосування іншого запобіжного заходу не відповідало б тяжкості інкримінованого злочину та суперечило б завданню кримінального провадження щодо забезпечення дієвості процесу.

Так, не погодившись із даною ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2025 захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Слідчий суддя, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, не врахував дані про його особу, соціальні зв`язки, молодий вік, відсутність судимостей, позитивну характеристику з місця проживання та навчання, добровільне визнання вини і щире каяття. Суд не навів переконливих доводів про існування реальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а обмежився формальним їх переліком без належного обґрунтування конкретними фактами чи доказами, що суперечить вимогам ст. 178 КПК України.

Крім того, слідчий суддя не надав оцінки тому, що підозрюваний є студентом денної форми навчання та проживає разом із матір`ю, яка здійснює належний контроль за його поведінкою. Застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є надмірним і невиправданим, оскільки наявних даних було достатньо для застосування більш м`якого заходу наприклад, домашнього арешту в певний період доби.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку захисника ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, позицію прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, прийшла до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2025 відповідає.

Оскільки кожна кримінальна справа має унікальні фактичні обставини, суд не має права діяти за шаблоном чи формально, а зобов`язаний ухвалювати рішення, які є персоніфікованими, із врахуванням індивідуальних особливостей справи, конкретного підозрюваного та специфіки доводів сторін у межах відповідного провадження.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів судової справи було встановлено, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000599 від 14.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.09.2025 близько 03:15 год, поліцейський роти ТОР УПП у Вінницькій області ДПП капрал поліції ОСОБА_9 , спільно з заступником командира взводу роти ТОР УПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 заступили на несення служби в складі екіпажу «Юнкер Т1», які відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту, відповідно до положень ч. 2 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», прибули на виклик по факту «незаконне проникнення до житла чи іншого володіння» за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 16 у ТЦ «Тетріс».

Прибувши за місцем виклику, працівниками поліції було виявлено особу, яка вчиняла кримінальне правопорушення, у ході спілкування було встановлено анкетні дані правопорушника, яким виявився ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий у АДРЕСА_1 .

У подальшому, ОСОБА_8 , усвідомлюючи те, що перед ними стоять працівники поліції, одягнуті у формений одяг працівників Національної поліції України з розпізнавальними нашивками та вогнепальною зброєю, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою протиставити себе проти інших та показати свою зверхність над поліцейськими, які виконували свої обов`язки щодо припинення кримінального правопорушення, о 03:15 год., 15.09.2025, наніс один удар лівою рукою в ділянку обличчя капралу поліції ОСОБА_9 .

У подальшому, ОСОБА_10 , діючи відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію» та з метою відвернення шкоди, яка б могла бути заподіяна, застосував заходи фізичного впливу до ОСОБА_8 , а саме поклав його на землю.

Унаслідок кримінально-протиправних дій ОСОБА_8 , капрал поліції ОСОБА_9 , згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 14.09.2025 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин щоки справа та садна верхньої губи справа.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

14.09.2025 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Гайсин, громадянину України, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованому йому правопорушенні повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Оцінивши усі докази, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про те, що підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики та обставини правопорушення, свідчать про те, що інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що він обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Апеляційний суд бере до уваги те, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, навчається. Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

За змістом ст. 131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів погоджується із рішенням слідчого судді про те, що застосування іншого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є необхідним та доцільним.

Кримінальний процес це не лише механізм правосуддя, а й простір пошуку рівноваги між безпекою суспільства та свободою людини. Саме тому вибір запобіжного заходу ніколи не може бути механічним він є процесом оцінки людської поведінки, її мотивів, небезпеки та потенціалу до виправлення.

Домашній арешт, як форма обмеження свободи, поєднує в собі дві фундаментальні ідеї охорону суспільного інтересу і збереження людської гідності. Це запобіжний захід, який не позбавляє людину самого буття у світі, але нагадує їй про межі, встановлені законом.

Суд обираючи даний запобіжний захід проявив принцип пропорційності, тобто відповідності між тяжкістю діяння і мірою втручання в права людини. Цілодобовий домашній арешт не карає він виконує превентивний захід, тобто попереджає вчинення нових злочинів та дає особі час подумати та проаналізувати про дію, яка вже сталася.

Таким чином, обрання саме цього запобіжного заходу є проявом не лише законності, а й гуманізму. Адже держава, навіть стримуючи, демонструє віру у свідомість особи. І, можливо, саме це є першим кроком до справжнього виправлення.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, відомості про майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, апеляційний суд прийшов до висновку про доцільність застосування на даному етапі досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2025, якою застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000599, внесеного до ЄРДР 14.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України залишити без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4