КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/8574/2025 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2025 року в кримінальному провадженні №0000002 від 16.01.2025 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Просив накласти арешт на грошові кошти у безготівковій формі на суму, що не перевищує 18 407 354,00 гривень, які знаходяться на рахунках ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), а саме: № НОМЕР_2 (євро, українська гривня), № НОМЕР_3 (долар США, російський рубль) у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (МФО НОМЕР_4 ), № НОМЕР_5 (українська гривня) у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (МФО НОМЕР_6 ), № НОМЕР_7 (українська гривня), № НОМЕР_8 (українська гривня) у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (МФО НОМЕР_9 ), № НОМЕР_10 (українська гривня, долар США, євро), № НОМЕР_11 (українська гривня) у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (МФО НОМЕР_12 ).

Заборонити розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на рахунках ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 (євро, українська гривня), № НОМЕР_3 (долар США, російський рубль) у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (МФО НОМЕР_4 ), № НОМЕР_5 (українська гривня) у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (МФО НОМЕР_6 ), № НОМЕР_7 (українська гривня), № НОМЕР_8 (українська гривня) у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (МФО НОМЕР_9 ), № НОМЕР_10 (українська гривня, долар США, євро), № НОМЕР_11 (українська гривня) у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (МФО НОМЕР_12 ) за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, виплати заробітної плати.

Зобов`язати службових осіб банківських установ АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (МФО НОМЕР_4 ), АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (МФО НОМЕР_6 ), АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (МФО НОМЕР_9 ), АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (МФО НОМЕР_12 ) негайно надати детективу Територіального управління БЕБ у м. Києві довідку про залишок коштів на рахунках № НОМЕР_2 (євро, українська гривня), № НОМЕР_3 (долар США, російський рубль) у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (МФО НОМЕР_4 ), № НОМЕР_5 (українська гривня) у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (МФО НОМЕР_6 ), № НОМЕР_7 (українська гривня), № НОМЕР_8 (українська гривня) у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (МФО НОМЕР_9 ), № НОМЕР_10 (українська гривня, долар США, євро), № НОМЕР_11 (українська гривня) у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (МФО НОМЕР_12 ) при накладені арешту на кошти ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

В обґрунтування клопотання зазначив, що детективами Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві під процесуальним керівництвом Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 16.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи на території м. Києва, в період часу з 01.01.2022 року по теперішній час, використовуючи реквізити підконтрольних підприємств, за попередньою змовою зі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які являються службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ) та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_14 ), в порушені п. 188.1 ст.188, п. 185.1 ст.185 та п. 201.1. ст. 201 Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.10 (зі змінами та доповненнями), що призвело до ухилення від сплати податку на додану вартість в розмірі 61 410 783,00 грн., а саме: ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) не відображено та не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН, на отримані грошові кошти в загальній сумі 110 444 126,00 грн (в т.ч. ПДВ 18 407 354,00 грн), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ) не відображено та не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН, на отримані грошові кошти в загальній сумі 185 032 764,00 грн (в т.ч. ПДВ 30 838 794,00 грн) та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_14 ) не відображено та не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН, на отримані грошові кошти в загальній сумі 72 987 809,00 грн (в т.ч. ПДВ 12 164 635,00 грн).

Група компаній ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » отримують на розрахункові рахунки грошові кошти за будівельні матеріали в тому числі з ПДВ, без відображення таких операцій в податковому обліку, зокрема в деклараціях з податку на додану вартість та реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Постановою про визнання речовим доказом прийнято рішення про визнання безготівкових грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в сумі 18 407 354,00 гривень, речовим доказом.

Прокурор вказував, що майно, на яке планується накласти арешт (грошові кошти), є доказом у кримінальному провадженні, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій та отримано ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2025 року клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_8 задоволено.

Накладено арешт на грошові кошти у безготівковій формі на суму, що не перевищує 18 407 354,00 гривень, які знаходяться на рахунках ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), а саме: № НОМЕР_2 (євро, українська гривня), № НОМЕР_3 (долар США, російський рубль) у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (МФО НОМЕР_4 ), № НОМЕР_5 (українська гривня) у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (МФО НОМЕР_6 ), № НОМЕР_7 (українська гривня), № НОМЕР_8 (українська гривня) у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (МФО НОМЕР_9 ), № НОМЕР_10 (українська гривня, долар США, євро), № НОМЕР_11 (українська гривня) у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (МФО НОМЕР_12 ).

Заборонено розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на рахунках ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 (євро, українська гривня), № НОМЕР_3 (долар США, російський рубль) у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (МФО НОМЕР_4 ), № НОМЕР_5 (українська гривня) у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (МФО НОМЕР_6 ), № НОМЕР_7 (українська гривня), № НОМЕР_8 (українська гривня) у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (МФО НОМЕР_9 ), № НОМЕР_10 (українська гривня, долар США, євро), № НОМЕР_11 (українська гривня) у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (МФО НОМЕР_12 ) за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, виплати заробітної плати.

Зобов`язано службових осіб банківських установ АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (МФО НОМЕР_4 ), АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (МФО НОМЕР_6 ), АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (МФО НОМЕР_9 ), АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (МФО НОМЕР_12 ) негайно надати детективу Територіального управління БЕБ у м. Києві довідку про залишок коштів на рахунках № НОМЕР_2 (євро, українська гривня), № НОМЕР_3 (долар США, російський рубль) у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (МФО НОМЕР_4 ), № НОМЕР_5 (українська гривня) у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (МФО НОМЕР_6 ), № НОМЕР_7 (українська гривня), № НОМЕР_8 (українська гривня) у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (МФО НОМЕР_9 ), № НОМЕР_10 (українська гривня, долар США, євро), № НОМЕР_11 (українська гривня) у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (МФО НОМЕР_12 ) при накладені арешту на кошти ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Задовольняючи клопотання слідчий суддя дійшов до висновку, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, є речовим доказом, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та з метою встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », 27.10.2025 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2025 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що зі змісту ухвали слідчого судді не вбачається, які саме ознаки речових доказів містять грошові кошти ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та які саме обставини в розумінні ст.91 КПК України доводять арештовані кошти на рахунках у банківських установах.

Кошти, які були перераховані на розрахункові рахунки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за період з 01.01.2022 по 30.09.2024 були давно використані в господарській діяльності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а безготівкові кошти не можна відділити та ідентифікувати, та вони не є об`єктом матеріального світу, й не можуть зберігати на собі будь-яких слідів злочину.

Постанова старшого детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_13 від 02.10.2025 про визнання речовими доказами не містить відповідного обґрунтування та мотивування підстав визнання грошових коштів речовими доказами, з огляду на приписи ст.98 КПК України.

Слідчим суддею не враховано, що прокурором не доведено, що вилучене майно містить відомості, які мають значення для досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді містить лише опис встановлених органом досудового розслідування обставин вчинення кримінальних правопорушень, без наведених обґрунтувань.

В даному кримінальному провадженні повідомлення про підозру нікому не повідомлено, цивільний позов не заявлено, а тому така мета накладення арешту на належні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » кошти, як забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, прокурором при зверненні з клопотанням доведена не була.

При задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту слідчий суддя прийняв також рішення про зобов`язання службових осіб банківських установ негайно надати детективу Територіального управління БЕБ у м. Києві довідку про залишок коштів на рахунках ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » чим порушив вимоги ст. 170, 173 КПК України, яким не передбачено повноважень слідчого судді при вирішенні питання про арешт майна зобов`язувати службових осіб банківської установи до вчинення певних дій, які виходять за межі цього процесуального рішення. Такий спосіб зобов`язання банківської установи до вчинення дій не відповідає завданням арешту майна, а є по суті тимчасовий доступом до речей та документів.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, в підтримку поданої апеляційної скарги, яку він підтримав з наведених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника власника майна не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що детективами Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві під процесуальним керівництвом Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 16.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи на території м. Києва, в період часу з 01.01.2022 року по теперішній час, використовуючи реквізити підконтрольних підприємств, за попередньою змовою зі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які являються службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ) та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_14 ), в порушені п. 188.1 ст.188, п. 185.1 ст.185 та п. 201.1. ст. 201 Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.10 (зі змінами та доповненнями), що призвело до ухилення від сплати податку на додану вартість в розмірі 61 410 783,00 грн., а саме: ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) не відображено та не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН, на отримані грошові кошти в загальній сумі 110 444 126,00 грн (в т.ч. ПДВ 18 407 354,00 грн), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ) не відображено та не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН, на отримані грошові кошти в загальній сумі 185 032 764,00 грн (в т.ч. ПДВ 30 838 794,00 грн) та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_14 ) не відображено та не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН, на отримані грошові кошти в загальній сумі 72 987 809,00 грн (в т.ч. ПДВ 12 164 635,00 грн).

Проведеними слідчими (розшуковими) діями встановлено, що протягом часу з 01.01.2022 по теперішній час ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_10 , будучи службовими особами на ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідальними за правильне ведення бухгалтерської та податкової звітності, за попередньою змовою із ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_11 , та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_12 та іншими особами, організували діяльності по систематичному зменшенню об`єктів оподаткування, шляхом внесення до офіційних документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності завідомо неправдивих відомостей.

В ході проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, встановлено факти причетності службових осіб ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » щодо надання послуг по обготівкуванню грошових коштів.

За результатами проведеного аналітичного дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », за період з 01.01.2022 по 30.09.2024 року, вбачається порушення п. 188.1 ст.188, п. 185.1 ст.185 та п. 201.1. ст. 201 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.10 (зі змінами та доповненнями), що ймовірно призвело до ухилення від сплати податку на додану вартість в розмірі 61 410 783,00 грн, а саме: ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не відображено та не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН, на отримані грошові кошти в загальній сумі 110 444 126,00 грн (в т.ч. ПДВ 18 407 354,00 грн); ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » не відображено та не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН, на отримані грошові кошти в загальній сумі 185 032 764,00 грн (в т.ч. ПДВ 30 838 794,00 грн); ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » не відображено та не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН, на отримані грошові кошти в загальній сумі 72 987 809,00 грн (в т.ч. ПДВ 12 164 635,00 грн). ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » складають одну групу компаній та підконтрольні одним і тим особам.

ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » здійснюють реалізацію однотипної продукції (будівельних матеріалів), використовують пов`язані ІР-адреси для здійснення фінансово-господарської діяльності та подачі податкової звітності.

ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » мають пов`язаних керівників, засновників, здійснюють реалізацію однотипної продукції (будівельних матеріалів), використовують комп`ютери та/або пристрої, які мають однотипні ідентифікатори мережевого рівня, що може свідчити про пов`язаність вищезазначених СГ між собою.

Група компаній ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » отримують на розрахункові рахунки грошові кошти за будівельні матеріали в тому числі з ПДВ, без відображення таких операцій в податковому обліку, зокрема в деклараціях з податку на додану вартість та реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Відповідно до висновку експерта № 2249 від 22.08.2025 за результатами проведення судової економічної експертизи підтверджується висновки аналітичного продукту № 23.24/2.2/1-25 від 02.01.2025, за результатами проведеного дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ) та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_14 ), за період з 01.01.2022 по 30.09.2024 року, в частині розрахунку заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 61 410 783,00 грн., а саме: ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на суму 18 407 354,00 грн.; ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ) на суму 30 838 794,00 грн.; ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_14 ) на суму 12 164 635,00 грн.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_13 , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, мету запобігання можливості передачі та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, беручи до уваги наявність достатніх підстав вважати, що воно є майном, здобутим внаслідок вчинення злочину, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на грошові кошти та банківські рахунки.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Із зазначеного вбачається, що слідчим суддею встановлено, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження № 0000002 від 16.01.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, та можливе відношення до нього грошових коштів, а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив вказане клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Так, колегія суддів зауважує на тому, що постановою старшого детектива від 02.10.2025 грошові кошти, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, з підстав того, що воно відповідає критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Твердження апелянта, що при задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту слідчий суддя прийняв також рішення про зобов`язання службових осіб банківських установ негайно надати детективу Територіального управління БЕБ у м. Києві довідку про залишок коштів на рахунках ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » чим порушив вимоги ст. 170, 173 КПК України, яким не передбачено повноважень слідчого судді при вирішенні питання про арешт майна зобов`язувати службових осіб банківської установи до вчинення певних дій, які виходять за межі цього процесуального рішення. Такий спосіб зобов`язання банківської установи до вчинення дій не відповідає завданням арешту майна, а є по суті тимчасовий доступом до речей та документів, не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з того, що банківські установи не зверталися з апеляційними скаргами, з підстав порушення їх прав оскаржуваною ухвалою.

Твердження апелянта, що безготівкові гроші не можуть зберегти на собі будь-яких слідів злочину, колегія суддів не приймає до уваги, так як згідно вимог ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку в тому числі на гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про те, що в даному кримінальному провадженні повідомлення про підозру нікому не повідомлено, цивільний позов не заявлено, а тому така мета накладення арешту на належні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » кошти, як забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, прокурором при зверненні з клопотанням доведена не була, не впливають на правильність висновків слідчого судді, оскільки арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Всі інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді та підлягають з`ясування під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4