СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 684/311/25
Провадження № 1-кп/684/23/2025
ВИРОК

іменем України

11 грудня 2025 року с-ще Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000305, внесеного 24 травня 2025 року

до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 0000414, внесеного 16 липня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, має двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Стара Синява зазначене кримінальне провадження,

УСТАНОВИВ:

19 травня 2025 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на території домогосподарства розташованого за адресою АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочав словесну суперечку із двоюрідним братом ОСОБА_5 , в ході чого в ОСОБА_7 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Того ж дня, без значного відриву в часі, ОСОБА_8 , реалізуючи свій умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно, з мотивів особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи поруч із господарською будівлею на території вищевказаного домогосподарства, наблизився до ОСОБА_5 та наніс 1 (один) удар кулаком правої руки в область грудної клітки справа, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому переднього відрізка 4-го ребра справа, правобічного пневмотораксу, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров?я (більше 21 доби).

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідки, передбачені статтею 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

Окрім того, на початку травня 2022 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, а саме посвідчення водія категорії «В».

З метою реалізації вищевказаного протиправного умислу, на початку травня 2022 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем несення військової служби в Харківській області, достовірно знаючи, що посвідчення водія є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, порядок видачі якого передбачений «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 (із внесеними змінами згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1218 від 10 листопада 2023 року), а форма та реквізити - затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 року №844 (із внесеними змінами згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1358 від 22 грудня 2023 року), з метою незаконного набуття права на керування транспортними засобами категорії «В», вирішив підробити та використовувати посвідчення водія, і таким чином уникнути можливої адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов?язаних із порушенням Правил дорожнього руху України (ст. 126 КУпАП).

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_3 на початку травня 2022 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), переглядаючи стрічку в соціальній мережі «Instagram» виявив оголошення невстановленого в ході досудового розслідування користувача про виготовлення посвідчень водія із прикріпленим посиланням на месенджер «Telegram», перейшовши за посиланням та за допомогою листування в даному месенджері дізнався від невстановленої особи, що за грошові кошти в сумі 15 000 гривень можна виготовити посвідчення водія категорії «В», яке надасть йому право керувати транспортними засобами вказаної категорії.

Надалі, ОСОБА_8 на початку травня 2022 (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленою в ході досудового розслідування особою, безпосередньо виконав частину об?єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов?язаного із підробленням офіційного документу, надавши (повідомивши) під час листування цій особі свої анкетні дані, які необхідно було зазначити при підробленні документу, надіславши фото свого паспорту громадянина України, а також особисте фото та ідентифікаційний код.

У свою чергу, невстановленою в ході досудового розслідування особою, відносно якої матеріали буде виділено в окреме провадження, у невстановлений час та у невстановленому місці, виконано іншу частину об?єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов?язаного із підробленням офіційних документів, а саме: за допомогою знакодрукуючого пристрою з термосублімаційним способом нанесення зображення (термодруку), із використанням отриманої від ОСОБА_3 інформації (фотокартки, зразок та анкетними даними з отриманих фото паспорта громадянина України виданого на ім?я ОСОБА_7 ), виготовлено (підроблено) бланк офіційного документа посвідчення водія, яке не відповідає встановленому зразку, а також внесено до нього відомості щодо серії - ВХК, номеру - №773974 та інформації про наявність в ОСОБА_7 права на керування транспортними засобами категорії «В».

Після цього, невстановленою на час слідства особою, поштовим переказом ТОВ «Нова Пошта», підроблене посвідчення серії - ВХК, номеру - №773974, незаконно виготовлене на ім?я ОСОБА_3 , було відправлене останньому, та він отримав його для подальшого використання.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи за вказаних вище обставин за попередньою змовою із невстановленою на цей час досудовим розслідуванням особою, безпосередньо виконавши частину об?єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов?язаного із підробленням офіційного документа, шляхом надання (повідомлення) цій особі своїх анкетних даних, а саме: прізвище, ім?я, по-батькові, дату народження, місце народження та реєстрації та зразок свого підпису, які необхідно було зазначити при підробленні документа, а також надавши свою фотокартку, вчинив підроблення посвідчення водія (офіційного документа), яке видається та посвідчується установою, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем.

Таким чином, своїм умисними діями, які виразились у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, та надає права, з метою використання його підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що посвідчення водія є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, порядок видачі якого передбачений «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 (із внесеними змінами згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1218 від 10 листопада 2023 року), а форма та реквізити - затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 року №844 (із внесеними змінами згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1358 від 22 грудня 2023 року), з метою незаконного набуття права на керування транспортними засобами категорії «В», за попередньою змовою із невстановленою на час слідства особою підробив посвідчення водія серії - НОМЕР_1 , номеру - № НОМЕР_2 , яке вирішив використати.

Так, 16 липня 2025 року, близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21115», реєстраційний номер НОМЕР_3 та, здійснюючи рух по автодорозі Т-23-18 у напрямку с. Адампіль Хмельницького району Хмельницької області, відповідно до пункту другого частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», був зупинений старшим інспектором СРПП СПД №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_8 , діючи з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія серії - НОМЕР_1 , номеру - № НОМЕР_2 , виданого на його ім?я, на законну вимогу старшого інспектора СРПП СПД №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_9 , пред?явив останньому вказане посвідчення, достеменно знаючи, що даний документ підроблений, використавши таким чином його за вище викладених обставин.

Своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 122, частинами третьою та четвертою статті 358 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальних актах, зазначивши час, місце, спосіб і мету їх вчинення. Зокрема, суду пояснив, що він дійсно за вказаних в обвинувальних актах обставин в ході сварки, що виникла між ним та потерпілим ОСОБА_5 вдарив останнього кулаком правої руки в область грудної клітки справа. Вказав при цьому, що потерпілий є його двоєрідним братом. Щиро каявся, вказав, що просив вибачення у потерпілого, примирився з ним, в подальшому подібного не вчинятиме.

Щодо кримінальних правопорушень, передбачених частинами третьою та четвертою статті 358 КК України надав показання про те, що проходив військову службу в Харківській області. За вказаних в обвинувальному акті обставин у соціальній мережі «Instagram» знайшов оголошення та замовив собі посвідчення водія за 15 000 гривень, для чого надав копії своїх документів та зразок підпису. На вказане ним відділення Нової пошти надійшло посвідчення, яке він отримав та використовував за місцем проходження служби. Керуючи автомобілем влітку 2025 року у напрямку с. Адампіль Хмельницького району Хмельницької області, був зупинений працівниками поліції та пред`явив посвідчення на їх вимогу. Посвідчення добровільно видав працівникам поліції. Висловив щире каяття з приводу вчиненого, зобов`язався надалі подібного не вчиняти, оцінив свою поведінку негативно, зробив для себе відповідні висновки. Вказав, що має намір пройти навчання в автошколі та керувати автомобілем в подальшому у законний спосіб. Щодо покарання не висловлювався. Не заперечував проти розгляду справи в порядку частини третьої статті 349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні надав показання, якими підтверджується, що за вказаних в обвинувальному акті обставин в ході суперечки його двоєрідний брат ОСОБА_3 заподіяв йому тілесні ушкодження, вдаривши в область ребер. Він 10 днів лежав в лікарні, потім ще ходив на перев`язки. Вибачив обвинуваченому, примирився з ним, жодних претензій не має, просив суворо не карати та не застосовувати реальне покарання. Потерпілий та його представник не заперечували проти розгляду справи в порядку частини третьої статті 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальних актах, а також судом встановлено, що учасники судового провадження не оспорюють дані обставини, правильно розуміють їх зміст та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, роз`яснивши положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому частиною третьою статті 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, потерпілого дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та процесуальних витрат, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , мали місце, дії обвинуваченого містять склад кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 122 КК України, частиною третьою статті 358 КК України та частиною четвертою статті 358 КК України і становлять заподіянняумисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідки, передбачені статтею 122 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я; підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, та надає права, з метою використання його підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та використання завідомо підробленого документа.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повністю доведена і він підлягає покаранню за їх вчинення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, яка має вади розумового розвитку та вчинення кримінального правопорушення з яким винний перебуває у сімейних відносинах.

Щодо вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою як обставини, що обтяжує покарання, суд зазначає таке.

Оскільки дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознакою вчинення за попередньою змовою групою осіб, що впливає на кваліфікацію злочину за ч.3 ст. 358, тому за змістом ч.4 ст.67 КК України суд не може ще раз враховувати дану обставину при призначенні покарання як таку, що його обтяжує та її слід виключити з обвинувачення.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі статтею 12 КК України є нетяжкими злочинами (ч.1 ст.122 та ч.3 ст.358 КК України) та проступком (ч.4 ст.358 КК України), обставину, яка пом`якшує покарання та обставини, які його обтяжують, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, але є особою молодого віку, є особоюз інвалідністю ІІ групи, проходив строкову військову службу та військову службу за контрактом, є учасником бойових дій, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, нарколога та невролога, за місцем проживання негативні характеризуючи дані відсутні, неодружений, має двох малолітніх дітей, не перебуває на обліку в Хмельницькому районному секторі №8 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області, раніше не судимий.

Також суд бере до уваги досудові доповіді, відповідно до яких ризики вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим та небезпеки його для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюються як середні, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства.

З огляду на викладене суд вважає за доцільне призначити покарання у виді позбавлення волі за ч.1 ст.122 та ч.3 ст.358 КК України; штрафу за ч.4 ст.358 КК України, із застосуванням статті 70 КК України.

Водночас, на переконання суду, враховуючи позицію прокурора, яка просила призначити покарання із застосуванням іспитового строку, позицію потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого та не застосовувати покарання, яке слід відбувати реально, вказав на те, що вибачив обвинуваченому та не має до нього жодних претензій, ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння, зокрема, визнання вини, каяття, просив вибачення у потерпілого та примирився з ним, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співмірність діяння та кари.

Підстав для застосування статті 69 КК України суд не встановив.

Окрім цього, відповідно до вимог статті 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки, серед інших і направлення для проходження програми для кривдників.

Враховуючи доводи прокурора про необхідність застосування до ОСОБА_3 обмежувальних заходів згідно зі статтею 91-1 КК України у виді направлення його для проходження програми для кривдників, також те, що дане кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством, оскільки вчинене обвинуваченим відносно свого двоєрідного брата, суд доходить висновку, що до обвинуваченого слід застосувати обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, передбачений пунктом 5 частини першої статті 91-1 КК України на строк один місяць.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 цього Кодексу, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за статтею 390-1 КК України.

Суд вважає, що такий обмежувальний захід із покладенням обов`язку, в сукупності з призначеним покаранням буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до частини четвертої статті 174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2025 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, підстав для їх застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до частини другої статті 124 КПК України суд стягує із обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись статтями 368-371, 373-376, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст.358 КК України та призначити покарання :

- за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

-за ч.3 ст.358 КК України у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки;

-за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, і встановити йому іспитовий строк 1(один) рік.

Згідно з пунктами 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід на строк 1 (один) місяць, а саме: направити для проходження програми для кривдників.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2025 року на предмет, зовні схожий на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_4 від 10 травня 2022 року, який поміщено до сейф-пакету № CRI 1234526.

Речові докази:

- предмет, зовні схожий на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_4 від 10 травня 2022 року, який поміщено до сейф-пакету Експертної служби МВС України №3821719 та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, що по вул. Авіаторів 2, м. Старокостянтинів Хмельницького району Хмельницької області зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- компакт диск формату DVD-R на якому міститься шість файлів з відеозаписами та назвами, а саме: «0000000__0001»; «0000000_ _0002»; «0000000__0003»; «0000000__0004»; «0000000__0005»; «0000000__0006» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок витрат на залучення експерта.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Старосинявський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1