УХВАЛА

20 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 755/6510/20

провадження № 51-3997 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року,

установив:

Дніпровський районний суд м. Києва вироком від 10 червня 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудив за частиною третьою статті 186 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Постановлено строк покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 25 квітня 2020 року, зарахувавши попереднє ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Також, цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною другою статті 15 і частиною другою статті 190, частиною другою статті 15 і частиною третьою статті 185 КК із застосуванням статті 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі частини першої статті 71 КК за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року, до покарання, призначеного даним вироком, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до частини четвертої статті 70 КК призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2021 року та даним вироком, у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

Постановлено строк покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 13 серпня 2020 року, зарахувавши попереднє ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Київський апеляційний суд ухвалою від 26 серпня 2025 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 залишив без задоволення, а апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 задовольнив частково. Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 в частині визнання його винуватим за частиною другою статті 15 і частиною другою статті 190 КК та призначення покарання за цією статтею, а також в частині призначення покарання на підставі частини першої статті 70, частини першої статті 71 КК скасував.

Постановлено кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням за частиною другою статті 15 і частиною другою статті 190 КК закрити на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Також, постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим за частиною другою статті 15 і частиною третьою статті 185 КК із застосуванням частини четвертої статті 70 КК до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

На підставі частини другої статті 404 КПК пом`якшено ОСОБА_5 покарання, призначене йому вироком за частиною третьою статті 186 КК, до 5 років 5 місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10 червня 2022 року залишено без змін.

У касаційній скарзі захисник просить переглянути вказану ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_5 в касаційному порядку.

Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням захиснику строку для усунення недоліків на таких підставах.

Відповідно до частини другої статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

У частині першій статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною першою статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для їх скасування, які, на її думку, були допущені судами під час ухвалення судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Однак, наведених вимог кримінального процесуального закону захисник не дотримався.

Зокрема, захисник, вказуючи в касаційній скарзі на те, що судом апеляційної інстанції в порушення статті 419 КПК не зазначено в ухвалі про допит свідка під час апеляційного розгляду, не зазначає як це вплинуло на незаконність судового рішення та не наводить обґрунтувань такої позиції з урахуванням змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду.

Крім того, у порушення вимог частини третьої статті 427 КПК захисник не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За правилами статті 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись частиною першою статті 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 серпня 2025 рокузалишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3