Справа № 583/5644/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2025 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка заяву судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000912 від 29.10.2025 р. по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

28.11.2025 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025 року вказана справа була передана до провадження судді ОСОБА_3 .

28.11.2025 року суддею ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід, мотивовану тим, що вона розглядала постанову про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_4 , яка в подальшому була покладена в основу обвинувачення, тому заявляє собі самовідвід.

Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлені.

Враховуючи відсутність учасників провадження, відповідно до положень ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Суд проаналізував доводи заяви, надані матеріали, дійшов такого висновку.

Встановлено, що суддею Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_3 було постановлено постанову № 583/801/25 від 24.02.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу, яка в подальшому була покладена в основу обвинувачення.

Статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які виключають можливість участі судді у кримінальному провадженні.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У свою чергу, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Разом із цим, наведені в заяві судді про самовідвід підстави не можна визнати такими, що свідчать про її упередженість та небезсторонність або виключають можливість його участі у розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України у кримінальному провадженні 0000912, оскільки вони не містять ознак жодної з обставин, передбачених ст. 75 КПК України.

Так, посилання судді на те, що нею розглядалась одна справа № 583/801/25, у якій надавалась правова оцінка подій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не може бути свідченням порушення презумпції неупередженості судді у кримінальному провадженні. Також з вказаної постанови не вбачається, що суддею був зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_4 ознак саме кримінального правопорушення - домашнього насильства. Крім того, вказаною постановою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності, а не направлено матеріали до правоохоронних органів для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

Диспозиція ст. 126-1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Отже, суддя при розгляді провадження за ст. 126-1 КК України не повинен надавати заново оцінку подіям, з приводу яких прийняті рішення у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-2 КпАП України, а лише враховувати уже встановлені постановою (постановами), винесеними у справах про адміністративні правопорушення, факти попереднього притягнення обвинуваченої особи до адміністративної відповідальності за відповідною частиною (частинами) ст. 173-2 КпАП України, які (факти) і утворюють систематичність вчинення кримінально караного домашнього насильства, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Таким чином, з огляду на те, що в судовому засіданні не були встановлені обставини, які б виключали можливість участі судді у розгляді справи № 583/5644/25, чи свідчили б про її особисту заінтересованість або викликали обґрунтовані сумніви в його неупередженості під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України у кримінальному провадженні № 0000912, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні заяви про самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_3 від 28.11.2025 року про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000912 від 29.10.2025 р. по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області: ОСОБА_1