Справа № 615/2135/25
Провадження № 1-кп/615/133/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження № 0000198 від 17.06.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новий Мерчик Валківського району Харківської області, маючого середню освіту, неодруженого, працюючого підсобним робітником в ТОВ "Мостобудівельний загін № 112", який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судового рішення згідно із ст. 129 Конституції України є однією з основних засад судочинства.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Як установлено ст. 298 КУпАП, яка кореспондується із ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Епізод № 1.

Постановою Валківського районного суду Харківської області від 11 червня 2024 року по справі № 615/1096/24, яка набрала законної сили 22 червня 2024 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строк 1 (один) рік.

Незважаючи на це, ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим з даною постановою, знаючи про позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість виконати постанову Валківського районного суду Харківської області від 11 червня 2024 року, що набрала законної сили, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 24 квітня 2025 року о 16 год 35 хв ОСОБА_3 керував транспортним засобом Suzuki Address, без номерного знаку, по пров. Аптечному у с. Новий Мерчик Богодухівського району Харківської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, чим порушив п. 2.5. ПДР України. Стосовно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 912195 від 24 квітня 2025 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постановою Валківського районного суду Харківської області від 29 травня 2025 року по справі № 615/654/25 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Епізод № 2.

Постановою Валківського районного суду Харківської області від 29 травня 2025 року по справі № 615/654/25, яка набрала законної сили 10 червня 2025 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Незважаючи на це, 16 червня 2025 року о 16 год 51 хв ОСОБА_3 на перехресті вул. Центральна та вул. Аптечна, поблизу будинку № 63 у с. Новий Мерчик Богодухівського району Харківської області керував мопедом без номерного знаку, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Стосовно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 912190 від 16 червня 2025 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, 16 червня 2025 року о 16 год 51 хв ОСОБА_3 на перехресті вул. Центральна та вул. Аптечна, поблизу будинку № 63 у с. Новий Мерчик Богодухівського району Харківської області керував мопедом без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Таким чином, водій порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Стосовно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 839524 від 16 червня 2025 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постановою Валківського районного суду Харківської області від 10 липня 2025 року по справі № 615/1878/25 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 40 800, 00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

ІІ. Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень (дата, місце, спосіб, інші обставини вчинення кримінальних правопорушень) та правову кваліфікацію не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що постановою Валківського районного суду Харківської області від 11 червня 2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами. У подальшому, 24 квітня 2025 року він керував скутером та його було зупинено працівниками поліції, які повідомили, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився, у зв`язку з чим на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП та у подальшому за вказаним фактом судом притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. Після цього, 16 червня 2025 року він знову керував мопедом та його було зупинено працівниками поліції, які повідомили, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився, у зв`язку з чим на нього було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП та за ч. 5 ст. 126 КУпАП. У подальшому за вказаним фактом судом притягнуто його до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та за ч. 5 ст. 126 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо процесуальних витрат, речових доказів, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які кваліфікуються судом:

- по епізоду 1 за цим вироком за ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили;

- по епізоду 2 за цим вироком за ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 має середню освіту, працює підсобним робітником в ТОВ "Мостобудівельний загін № 112", неодружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що зазначено стороною обвинувачення в ході судового розгляду, виходячи з поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченогоОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й вищезазначених принципів, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень статей 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно з ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, по справі відсутні обставини, які обтяжують покарання, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі та без його ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 76 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправним діянням, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальну провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався та підстав для його застосування немає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, тобто з 16 вересня 2025 року.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: три дички «Axent» DVD-R на 4.7 GB із відеозаписами, які долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1