1Справа № 335/9323/20 1-кп/335/510/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення судової економічної експертизи, зазначивши, що до матеріалів справи долучено в якості письмових доказів приходні касові документи про сплату коштів за цими договорами на рахунок та в касу ТОВ «Компанія Корпоратив». Адвокат зазначає, що зазначені письмові докази спростовують позицію сторони обвинувачення про те, що грошові кошти від продажу корпоративних прав були розтрачені ОСОБА_4 . Проте, ОСОБА_4 стверджує, що кошти були витрачені на господарські потреби. Потерпілому про це відомо, оскільки всі бухгалтерські документи з цього приводу зберігаються в ТОВ Компанія Корпоратив». У експертизі, яка подводилася за постановою слідчого ці документи не враховані, а тому просить призначити судову економічну експертизу, на вирішення якої поставити питання: 1) чи підтверджується документально надходження на розрахунковий рахунок в установі банку та в касу ТОВ «Компанія Корпоратив» грошових коштів в якості оплати за корпоративні права в період часу з 19.11.2012 по 03.12.2012, якщо так, то в якій сумі; 2) яка сума нестачі грошових коштів у ТОВ «Компанія «Корпоратив», коли ця нестача утворилася. Проведення експертизи просить доручити експертам Запорізького відділення Дніпропетровського НДІСЕ.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника.
Прокурор проти призначення експертизи заперечувала через відсутність процесуальних підстав для її призначення.
Розглянувши клопотання захисника та заслухавши сторони суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з огляду на наступне.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що до основних засад судочинства належать змагальність сторін, підтримання державного обвинувачення в суді, забезпечення доведеності вини.
Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.
За змістом ч. 1 ст. 242, п. 1 ч. 1 ст. 244 КПК України експертиза проводиться, якщо для з`ясування обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Відповідно до п.1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.
У документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи (п.п.3.3. Інструкції) .
Виходячи з основних завдань судової економічної експертизи, про призначення якої заявлено клопотання стороною захисту в процесі дослідження експертом-економістом встановлюється відповідність (невідповідність) вимогам чинного законодавства та документального підтвердження (не підтвердження) відображених суб`єктами господарювання, фізичними особами чи фінансовими установами в податковому та бухгалтерському обліках операцій, проведених у зв`язку із здійсненням фінансово-господарської діяльності. Дослідження в межах економічної експертизи ґрунтується на вивченні господарської діяльності підприємства, процесів формування фінансових показників за проведеними операціями та правильності відображення їх в обліку.
Особливості призначення та проведення експертизи визначаються, в тому числі, Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5.
Орієнтовний перелік питань, що можуть бути поставлені на вирішення судових економічних експертиз, наведено в розділі ІІІ «Економічна експертиза» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки, призначення судових експертиз та експертних досліджень.
Разом із тим, питання, сформульовані захисником для вирішення експертом виходять за встановлені законом межі використання спеціальних знань судовим експертом-економістом, клопотання не містить жодного фактичного обґрунтування передбачених ст. 242, 244 КПК України для призначення експертизи, а відтак, враховуючи положення ст.ст 22,337 КПК України суд вважає, що у даному кримінальному провадженні обставин, які б могли слугувати підставою для проведення економічної експертизи відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень від 08.10.1998 року № 53/5 не встановлено, відсутні підстави, передбачені ст. 332 КПК України, а тому клопотання захисника не підлягає задоволенню .
Крім того, зазначені доводи захисника фактично стосуються оцінки доказів, яку відповідно до положень ст. ст.89, 94 КПК України здійснює суд у їхній сукупності та взаємозв`язку з іншими дослідженими у судовому провадженні доказами на підставі встановлених обставин кримінального провадження, які у даному кримінальному провадженні можливо встановити без наявності висновку експерта-економіста і для цього не потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.
При цьому, вирішуючи вказане клопотання, суд приймає до уваги і тривалість розгляду даного кримінального провадження та довготривале проведення експертизи, чим буде порушуватися право обвинуваченого на розгляд його справи упродовж розумного строку, що передбаченого ст.28 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 55 Конституції України.
На підставі викладеного, керуючись ст.242, 332, 350 КПК України, суд,
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1