Номер провадження № 1-кп/756/1718/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва угоду про примирення, укладену в кримінальному провадженні, яке внесене 14.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Путивль, Сумської обл., громадянина України, українця, ФОП, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 229 КК України,

УСТАНОВИВ:

У невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше грудня 2024 року -червня 2025 року, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на незаконне використання знака для товарів і послуг, власником яких є компанія Akzo Nobel Coatings International B.V. (далі - Компанія) - зберігання з метою пропонування для продажу та здійснення продажу фальсифікованої та контрафактної продукції - молоткової емалі із незаконно нанесеними на них знаками для товарів і послуг Компанії, а саме використання знаків для товарів і послуг Компанії під час пропонування вказаної продукції для продажу в мережі Інтернет, використання знаків для товарів «HAMMERITE» (міжнародна реєстрація № 09078208), майнові права інтелектуальної власності на які належать Компанії, достовірно знаючи, що право на використання даного торговельного знаку йому правовласником не надано, з метою реалізації свого умислу, направленого на отримання прибутку в порушення вищезазначених норм законів України, діючи умисно, у період з грудня 2024 року по червень 2025 року, вчинив дії, безпосередньо спрямовані на незаконне використання зазначеного знака:

- виготовлення етикетки (бирки) з позначенням торговельної марки «HAMMERITE», «HAMMERIT», макети яких розроблені невстановленими слідством особами за невстановлених обставин, та нанесення їх на металеві банки з лакофарбовими матеріалами, виготовленими на території України;

- розміщення товарних позицій, а саме «Молоткова емаль «HAMMERIT»» на веб-сайті ТОВ «Хімолімп» https://himolimp.com.ua/ua/, директором, головним бухгалтером та засновником якого є ОСОБА_4 , та веб-сайті ТОВ «Сорбіхім» https://sorbi.in.ua/ua/ для пропонування до продажу за допомогою мережі Інтернет фальсифікованої та контрафактної продукції, яка виготовлена з незаконним використанням знаків для товарів та послуг, власником яких є Компанія;

- продаж кінцевим споживачам фальсифікованої та контрафактної продукції із незаконно нанесеними на ній знаками для товарів і послуг Компанії за допомогою мережі Інтернет.

Так, з метою реалізації свого умислу та продажу продукції з незаконно використаним торговим знаком «HAMMERITE», що належать Компанії, ОСОБА_4 у невстановлений слідством час та за невстановлених обставин розмістив товарні позиції, а саме «Молоткова емаль «HAMMERIT»» на веб-сайтах:

- https://himolimp.com.ua/ua/, доменне ім`я зареєстроване за ТОВ «Хімолімп», директором, головним бухгалтером та засновником якого є ОСОБА_4

- https://sorbi.in.ua/ua/, доменне ім`я зареєстроване за ТОВ «Сорбіхім», яке спільно з ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «Хімолімп», займає офісне та складське приміщення за адресою: АДРЕСА_3 .

У подальшому, 05.06.2025, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , діючи як фізична особа-підприємець (дата реєстрації 04.08.2020), реалізовуючи свій умисел, спрямований на незаконне використання знаку для товарів та послуг, всупереч вимогам ст. ст. 16, 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» та ст. ст. 1, 6 Закону України «Про захист прав споживачів», не маючи дозволу на виготовлення, зберігання з метою пропонування для продажу та продаж товарів із використанням знаків для товарів і послуг Компанії, здійснив продаж ОСОБА_7 фальсифікованої та контрафактної продукції, а саме товару «емаль молоткова HAMMERITE чорна, 0.75 кг» у кількості 2 шт, на пакуванні яких незаконно зображено знаки для товарів і послуг, власником прав на які є Компанія, зокрема: (свідоцтво № 14477 від 29.12.1999) засвідчивши її печаткою ФОП ОСОБА_4 , а також виписав фіскальний чек № від 05.06.2025 на суму 800 грн., чим підтвердив факт отримання грошових коштів за реалізацію товару з незаконно використаною торговельною маркою «HAMMERITE» на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ «КБ «Приватбанк».

Під час проведення 05.06.2025 обшуку за місцем ведення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено фальсифіковану продукцію із незаконно нанесеними на ній знаками для товарів і послуг Компанії з позначеннями «HAMMERITE», а саме металеві банки об`ємом 0,75 кг з рідиною всередині із написом «HAMMERITE» Direct to rust metal point, a brand from Akzo Nobel («HAMMERITE» емаль молоткова декоративна антикорозійна») у кількості 2 одиниць, які ОСОБА_4 зберігав з метою пропонування до продажу без наявності на це дозволу від Компанії.

Відповідно до висновку судової експертизи у сфері інтелектуальної власності, позначення, що наявні на вказаному товарі є схожими настільки, що їх можна сплутати з торговельною маркою, за свідоцтвом України № 14477 від 29.12.1999, та є такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє/продає товар або надає послугу.

Окрім того, 05.06.2025 під час проведення обшуку за місцем ведення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено паперові бирки виготовлені для нанесення на металеві банки об`ємом 0,75 л із написом «HAMMERITE» Direct to rust metal point, a brand from Akzo Nobel («HAMMERITE» емаль молоткова декоративна антикорозійна»).

Відповідно до висновку судової експертизи у сфері інтелектуальної власності позначення, що наявні на паперових бирках є схожими настільки, що їх можна сплутати з торговельною маркою, за свідоцтвом України № 14477 від 29.12.1999, та є такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє/продає товар або надає послугу, а саме:(«HAMMERITE» емаль молоткова декоративна антикорозійна» у кількості 81 шт., які ОСОБА_4 зберігав з метою подальшого виготовлення фальсифікованої та контрафактної продукції із незаконно нанесеними на ній знаками для товарів і послуг Компанії.

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що він особисто не укладав будь-яких ліцензійних договорів із Компанією, яка є власником знаків для товарів і послуг, діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення Закону, за адресою: м. Київ, вул. Шахтарська, буд. 9, незаконно, використовуючи зображувальні позначення, тотожні знакам для товарів і послуг виготовив для подальшого нанесення на банки з молотковою емаллю, бирки, на яких містяться позначення, які є схожими настільки, що їх можна сплутати з торговельною маркою , (свідоцтво № 14477 від 29.12.1999), та мав намір реалізувати під виглядом готової продукції торговельної марки «HAMMERITE», однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, у зв`язку із викриттям його незаконної діяльності правоохоронним органом. Тобто намагався завдати Компанії, як власнику торговельної марки «HAMMERITE», матеріальної шкоди у значному розмірі на суму 35 862 грн 60 коп., що у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Отже ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 229 КК України, а саме незакінчений замах на незаконне використання знака для товарів і послуг, що могло завдати матеріальної шкоди у значному розмірі.

29.07.2025 між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_6 на підставі статей 468, 469, 471, 473, 474 КПК України було укладено угоду про примирення у рамках кримінального провадження, внесеного 14.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015.

Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, беззастережно визнав обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні. Сторони досягли відповідних домовленостей, погоджуючись на призначення обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 229 КК України - у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

При цьому, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 229 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені правильно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У вчиненому щиро розкаявся. Уклавши відповідну угоду про примирення, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованих кримінальних правопорушень, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявляти клопотання, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винуватим, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього в разі затвердження зазначеної угоди судом, у тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Також обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вказана угода про примирення укладена ним з потерпілим добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України. У зв`язку з чим ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду, призначивши узгоджене покарання та врахувати, що він щиро розкаюється в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, засуджує свою поведінку.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого та підтримав затвердження угоди про примирення

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечувала щодо затвердження угоди та просила суд її задовольнити.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав затвердження угоди про примирення. Крім того, підтвердив, що у потерпілого Akzo Nobel Coatings International B.V. немає претензій та/або обов`язків майнового і немайнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Отже, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили їх погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення.

Оскільки на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , а дії останнього органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 229 КК України, а отже доведена поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_4 , у порядку, передбаченому статтями 468-476 КПК України.

Угодою визначено, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. З даними висновками органу досудового розслідування суд погоджується, та вважає їх доведеними.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Перевіркою угоди на дотримання порядку її укладання, а також вивченням наданих суду даних щодо особистості обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не було знайдено підстав ставити під сумнів вказані обставини, а отже суд погоджується з ними.

Крім того, в угоді про примирення сторонами угоди зазначена та ж сама пом`якшуюча обставина, передбачена ст. 66 КК України, яка була встановлена слідчим та прокурором під час досудового розслідування і ними ж перелічені в обвинувальному акті, а саме: щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Відповідно до укладеної угоди обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено. До аналогічного висновку прийшли і слідчий з прокурором на стадії досудового розслідування, що видно зі змісту обвинувального акту.

При узгоджені виду та міри покарання сторони угоди, крім врахування сукупності пом`якшуючих обставин, перелічених в обвинувальному акті, та відсутності обтяжуючих обставин, даних про особу обвинуваченого, раніше не судимого, виходили з того, що таке покарання має відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим у Розділі XI Загальної частини КК України (ст.ст. 65-73), а також з того, що відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Для представника потерпілого та потерпілого зрозумілі такі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, як обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Вислухавши сторони угоди та прокурора, вивчивши обвинувальний акт та інші матеріали судового провадження, що наявні у розпорядженні суду на даній стадії судового провадження, вивчивши та перевіривши на відповідність вимогам закону угоду про примирення, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України, в тому числі вимогам закону про кримінальну відповідальність відповідає узгоджене сторонами угоди покарання.

Відповідно до ст.468 КПК у кримінальному провадженні можуть бути укладені угода про примирення та угода про визнання винуватості. Перша з них може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, друга між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. В обох випадках зміст угоди має містити узгоджене покарання та згоду сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.

Правила призначення покарання встановлені Кримінальним кодексом України, зокрема, Розділом XI його Загальної частини. Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди. Отже, закон дозволяє зазначеним вище суб`єктам кримінального провадження самостійно визначити вид покарання яке понесе винна особа.

Суд при ухваленні вироку на підставі угоди та призначенні покарання зобов`язаний перевірити угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність. За таких обставин сторони угоди, визначаючи покарання, зобов`язані дотримуватись положень Розділу ХІ «Призначення покарання» Загальної частини КК України.

Вислухавши сторони угоди та прокурора, вивчивши обвинувальний акт та інші матеріали судового провадження, що наявні у розпорядженні суду на даній стадії судового провадження, вивчивши та перевіривши на відповідність вимогам закону угоду про примирення, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України, в тому числі вимогам закону про кримінальну відповідальність відповідає узгоджене сторонами угоди покарання. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Сторони погодили, що розмір матеріальної шкоди (збитків), завданих компанії Akzo Nobel Coatings International B.V. за результатом незаконного використання її торговельної марки, становить 885 грн 50 коп., а розмір матеріальної шкоди (збитків), яку було би завдано компанії Akzo Nobel Coatings International B.V., внаслідок неправомірного використання торговельної марки на паперових етикетках (бирках) для оклеювання металевих банок об`ємом 0,75 л, може становити 35 862 грн 60 коп.

Підозрюваний зобов`язується відшкодувати вказаний розмір матеріальної шкоди (збитків), завданих компанії Akzo Nobel Coatings International B.V. за результатом незаконного використання її торговельної марки шляхом перерахування грошових коштів в сумі 885 грн 50 коп. на банківський рахунок представника потерпілого АКЗО НОБЕЛ КОУТІНГЗ ІНТЕРНЕШНЛ Б.В. (AKZO NOBEL COATINGS INTERNATIONAL B.V.) - ТОВ «ЕДВАНС ПАРТНЕРЗ», місцезнаходження: вул. Білика Івана, буд. 11, нежиле приміщення 94, м. Київ, 03193, Україна, Код , ІПН 84, П/р НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк» МФО 305299, протягом двох днів з моменту підписання цієї Угоди про примирення. У випадку неможливості виконання даного зобов`язання з незалежних від сторін обставин, сторони домовились врегулювати порядок виконання даного зобов`язання додатковою угодою таким чином щоб усунути вказані обставини і зобов`язання було виконано.

Також Підозрюваний зобов`язується вчинити на користь потерпілого наступі дії:

- сплатити узгоджену сторонами компенсацію витрат потерпілого пов`язаних із захистом та відновленням своїх порушених прав інтелектуальної власності в сумі 111 614 грн. 50 коп. (сто одинадцять тисяч шістсот чотирнадцять гривень) шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок представника потерпілого АКЗО НОБЕЛ КОУТІНГЗ ОСОБА_8 (AKZO NOBEL COATINGS INTERNATIONAL B.V.) - ТОВ «ЕДВАНС ПАРТНЕРЗ», місцезнаходження: вул. Білика Івана, буд. 11, нежиле приміщення 94, м. Київ, 03193, Україна, Код , ІПН 84, П/р НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк» МФО 305299, протягом двох днів з моменту підписання цієї Угоди про примирення. У випадку неможливості виконання даного зобов`язання з незалежних від сторін обставин, сторони домовились врегулювати порядок виконання даного зобов`язання додатковою угодою таким чином щоб усунути вказані обставини і зобов`язання було виконано;

- дотримуватись прав інтелектуальної власності потерпілого АКЗО НОБЕЛ КОУТІНГЗ ОСОБА_8 (AKZO NOBEL COATINGS INTERNATIONAL B.V.) протягом всього строку дії цих прав.

У силу положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 229 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про примирення від 24.09.2024 між підозрюваним та представником потерпілого відповідає вимогам ст. 469, 471 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання, з призначенням покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 229 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Тож, призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, а контроль над поведінкою, способом життя та роботи, протягом всього строку відбуття покарання із випробуванням, надасть можливість органу пробації аналізувати інформацію щодо виправлення засудженого.

Оскільки таке покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості злочинів та особистості обвинуваченого з врахуванням обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а також відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконався, що угода може бути затвердженою, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угод про примирення, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Процесуальними витратами у даному кримінальному провадженні є витрати на проведення експертиз, які відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Питання речових доказів підлягає вирішенню, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 174, 368-371, 373, 374, 395, 468, 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 29.07.2025 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному 14.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 229 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 229 КК України та призначити йому покарання у штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № КСЕ-19/104/25/25038 від 25.06.2025; - 3 565,60 грн; за проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №КСЕ-19/104-25/25052 від 25.06.2025 - 3 565,60 грн., стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: металеві банки об`ємом 0,75 кг з етикеткою лакофарбової продукції та рідиною всередині - 2 шт.; етикетки паперові (довжина 32 см, висота 13 см) - 81 шт.; видаткову накладну No 1630 ВІД 05.06.2025 з печаткою та підписом ФОП ОСОБА_4 на 1 арк.; чек фіскальний No 05.06.2025 від ФОП ОСОБА_4 на товар (емаль молоткова HAMMERITE чорна, 0.75 кг) на суму 800 грн на 1 арк., - знищити;

-флеш-накопичувач Transcend Premium 64GB Micro SD XS чорно-червоного кольору, s/n F15245 0033, повернути ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, потерпілій в порядку, передбаченому ст. 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1