Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/6373/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Пересипської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0001628 від 27 вересня 2025 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

29 вересня 2025 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Пересипської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , якого підозрюють в умисному тяжкому тілесному ушкодженні у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини раніше незнайомому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиненому в ході словесного конфлікту, на ґрунті раптового виниклих неприязних відносин, о 02 годині 52 хвилини 27 вересня 2025 року, на п`ятому поверсі буд.№21, по вул. Владислава Бувалкіна, в м. Одесі.

За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2025 року внесено відповідні відомості за №0001628, за ознаками ч.1 ст.121 КК України. О 14 годині 25 хвилин 27 вересня 2025 року ОСОБА_5 було затримано, після чого йому повідомлено відповідну підозру.

В обґрунтування клопотання прокурор та слідчий послалися на обґрунтованість вказаної підозри та наявність ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку клопотання, заперечення сторони захисту слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на неї процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до несудимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Проте, тяжкість злочину законом не визначається підставою для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки тримання під вартою, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами (рішення ЄСПЛ в справі «Клішин проти України»).

ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Підозра у вміненому діянні обґрунтовується, зокрема, визнавальними показаннями підозрюваного, протоколами допитів потерпілого ОСОБА_7 та очевидців - свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (про конкретні обставини спричинення підозрюваним потерпілому тілесного ушкодження), протоколами впізнання за фотознімками за участю потерпілого та зазначених свідків, довідкою чергового лікаря КНП «Одеська обласна клінічна лікарні» Одеської обласної ради від 27 вересня 2025 року про доставлення ОСОБА_7 о 06 годині 30 хвилин цієї ж доби, з колото різаним пораненням черевної порожнини та внутрішньою кровотечою, а також не оспорюється стороною захисту.

На думку слідчого судді, первинно зібраних слідчим доказів достатньо для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

ОСОБА_5 , будучи обізнаним про ступінь тяжкості повідомленого йому злочину та покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, що цілком відповідає практиці ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваним території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу слідчого судді, обґрунтовує існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Органом досудового розслідування продовжується здійснення слідчих дій в провадженні, в тому числі за участі свідків, що не виключає того, що підозрюваний може здійснювати неправомірний вплив на таких осіб для надання показань, які б допомогли йому уникнути відповідальності за вчинене.

Необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином існує ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків в даному кримінальному провадженні.

Інші заявлені прокурором ризики, на думку слідчого судді, є виключно припущеннями.

Оцінюючи надані сторонами докази, слідчий суддя не погоджується із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, виходячи з наступного:

- підозрюваний вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнає вину в інкримінованому йому діянні;

- як встановлено в суді він фактично опікується двома рідними молодшими братами, 2009 р.н. та 2012 р.н., оскільки їх батьки розлучені через зловживання матір`ю алкогольними напоями, матір фактично проживає в іншому від дітей місці, а батька було призвано за мобілізацією та він фактично проходить військову службу в зоні активних бойових дій;

- підозрюваний пояснив про особисте неофіційне працевлаштування в службі доставки (в якості кур`єра), а також на одному із промислових підприємств (в якості різноробочого);

- після втечі з місця вчиненого діяння він впродовж цієї доби самостійно прибув до територіального органу поліції, повідомив про себе і вчинене, приніс та видав слідчому знаряддя вчиненого діяння - ніж;

- основні обвинувальні докази вже зафіксовані слідчим у процесуальних формах та не оспорюються підозрюваним;

- існує подальша потреба як в продовженні догляду підозрюваним за молодшими братами, так і забезпечення належного рівня їх життєзабезпечення не лише за рахунок грошового забезпечення батька, а й неофіційного заробітку підозрюваного, його участь в приготуванні їжі, купівлі продуктів харчування, одежі, ліків тощо;

- як вбачається із протоколів допитів очевидців вмінені підозрюваному кримінально карані дії були фактично спровоковані попереднім застосуванням потерпілим насильницьких дій по відношенню до знайомого підозрюваному свідка ОСОБА_8 , яка кликала про допомогу.

На думку слідчого судді для запобігання доведених ризиків достатньо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Керуючись ст.ст.176-178,183,184,193 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати стосовно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 27 листопада 2025 року включно, впродовж якого заборонитизалишати місце свого фактичного проживання в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; утримуватись від спілкування із потерпілим та допитаними свідками в провадженні з приводу обставин розслідуваного кримінального провадження; заборонити залишати межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, суду; впродовж доби повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України на строк до 27 листопада 2025 року включно.

ОСОБА_5 звільнити з під варти в залі суду.

Попередити підозрюваного про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків, а також роз`яснити, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на керівника територіального органу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1