Справа № 504/3319/25
Номер провадження 1-кп/504/704/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2025 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що подане в межах розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000105 від 17.04.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоря, Вознесенського району, Миколаївської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

до Доброславського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

Від прокурора до суду надійшло клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке вмотивоване обґрунтованістю підозри останнього та наявності ризиків переховування від суду, впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Сторона захисту заперечувала, щодо клопотання прокурора. Обвинувачений просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту. Захисник вказала, що в обвинуваченого на утриманні є чотири неповнолітні дитини, він має незадовільний стан здоров`я, до затримання був працевлаштованим. Захисник просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на запобіжний захід у виді домашнього арешту, додатково вказуючи, що ризики, які викладені в клопотанні прокурора є безпідставними та недоведеними. Крім цього, захисник просив звернути увагу суду і на розмір застави, яка визначена судом і станом на цей час не сплачена обвинуваченим, а тому є непомірною для останнього.

Судом встановлено, що на стадії досудового розслідування обвинуваченому обрано запобіжної захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжений судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким кримінальними правопорушення, за вчинення якого передбачено можливість застосування покарання у виді позбавлення волі. Обвинувачений раніше судимий, непрацевлаштований, має середню освіту, має постійне місце проживання, зі слів має на утриманні неповнолітніх дітей, перебуває у цивільному шлюбі. При цьому, йому інкримінується вчинення дев`яти епізодів злочинної діяльності за ч. 4 ст. 185 КК України, в період дії іспитового строку, так як обвинувачений вироком Тернопільського міськрайонного суду від 18.12.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі із встановленням іспитового строку на 2 роки.

Таким чином, враховуючи тяжкість інкримінованих діянь, які могли бути вчинені в період іспитового строку, що виключає можливість застосування ст. 75 КК України та подальше звільнення обвинуваченого від можливого покарання із випробуванням, а також соціальні зв`язки обвинуваченого, які не є настільки міцними, щоб запобігти його втечі від суду, ризик переховування від суду є надвисоким.

Ризик незаконного впливу на свідків кримінального провадження є доведеним, оскільки вищезазначені особи у цьому провадженні судом не допитані, а тому вільне пересування обвинуваченого в просторі ставить під загрозу здобуття об`єктивних доказів судом. Обвинувачений вмовлянням, погрозами, підкупом чи шантажем може спонукати свідків надати вигідні для нього покази. При цьому, обвинувачений обізнаний, щодо адрес місця проживання учасників кримінального провадження, так як знайомий з таким провадженням.

Кримінальне провадження знаходяться на стадії судового розгляду, на даний час усі свідки, потерпілі та обвинувачені у даному кримінальному провадженні не допитані безпосередньо судом і лише такий допит може бути покладений в основу судового рішення за наслідками розгляду провадження. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, окрім порядку отримання показань, визначеногого ст. 615 КПК України (ч. 4 ст. 95 КПК України).

У зв`язку із викладеним вище суд зазначає, що ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, але й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань свідків та їх дослідження. При цьому, в ході розгляду провадження судом допитано ряд учасників провадження, а отримані показання можуть переконати пересічного спостерігача в причетності ОСОБА_4 до вчинених крадіжок. Безумовно таким показанням суд не надає оцінки на цій стадії, проте їх враховує, як посилюючий фактор можливого незаконного впливу на учасників провадження зі сторони ОСОБА_4 .

Також, є доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий, немає офіційного місця роботи та заробітку, що враховуючи наявність, як він зазначає у нього у нього утриманців, може спровокувати його до вчинення майнових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів у цьому кримінальному провадженні, не буде здатне запобігти ризикам поза процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому саме запобіжний захід у виді тримання під вартою є найдієвішим запобіжним заходом, щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

При визначені застави суд виходить з тяжкості інкримінованого злочину, кількості епізодів злочинної діяльності, попередні судимості обвинуваченого, обставин вчинення правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, ненадання суду даних, щодо майнового стану обвинуваченого.

Враховуючи наведене, справедливим розміром застави обвинуваченому у цьому кримінальному провадженні буде 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень. Така застава, здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків у даному кримінальному провадженні та застерегти останнього від продовження вчинення кримінальних правопорушень. Суд звертає увагу, що вказуючи на непомірність застави, що визначена судом, захисник та й обвинувачений не вказують про те, яка застава буде помірна для останнього, а просять застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Більше того, до матеріалів справи захисником та обвинуваченим не долучено жодних доказів майнового стану останнього, його доходів, заощаджень, наявності майна, утриманців, тощо, а тому покликання сторони захисту про непомірність застави є голослівними. Більше того, обставини непомірності застави не визначаються лише умовою внесення чи невнесення такої обвинуваченим чи заставодавцем протягом певного періоду, однак можуть бути враховані судом.

З цих підстав, клопотання прокурора слід задовольнити, а клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 27, 176 - 179, 182, 183, 184, 331, 369, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на 60 днів до 01.02.2026 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі Одеського району Одеської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи та/або засобів зв`язку;

- здати на зберігання до Головного управління ДМС в Одеській області вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65045 документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд до України ;

- носити електронний засіб контролю.

Визначену заставу, необхідно внести у грошовій одиниці України на такі реквізити - отримувач коштів «Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області», код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945, рахунок отримувача UA0005435, банк отримувача «ДКСУ м. Київ», код банку отримувача 820172.

Копію ухвали надіслати/вручити учасникам судового провадження.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для організації її виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1