запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/873/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/2923/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 18 вересня 2025 року про застосування запобіжного заходу до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 18 вересня 2025 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 16 листопада 2025 року включно шляхом заборони цілодобово залишати житло у АДРЕСА_1 , із покладенням передбачених ч.5 ст.194 КПК обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що слідчим суддею не враховані всі наведені у клопотанні слідчого ризики, обставини і їх обґрунтування. Слідчим суддею зроблено неправильні висновки про застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_7 просила відмовити у її задоволенні.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу. Захисник і підозрюваний заперечили проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до ОСОБА_8 , якому 16.09.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.4 ст.187 КК злочину.

Слідчий суддя, залишаючи без задоволення клопотання слідчого, в ухвалі зазначив про відсутність доведених слідчим ризиків, на які він посилається у клопотанні в обґрунтування обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та ненадання прокурором доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених у клопотанні ризиків.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що існують підстави вважати, що ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя вказав про недоведеність існування передбачених п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, оскільки наявність цих ризиків не обґрунтовано ні в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу, ні прокурором під час розгляду даного клопотання в судовому засіданні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З огляду на викладене, а також відповідно до ст.178 КПК, оцінивши в сукупності всі обставини справи, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання, де мешкає протягом тривалого часу, офіційно працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього передбачених ч.5 ст.194 КПК обов`язків.

Зазначені в клопотанні та в апеляційній скарзі прокурора обставини про тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не може слугувати безумовною підставою для застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи прокурора щодо неможливості запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3, ч.1 ст.177 КПК, шляхом застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч.1 ст.181 КПК вказаний запобіжний захід полягає у забороні підозрюваному залишати житло (в даному випадку цілодобово), а згідно ч.5 цієї статті перебування підозрюваного у житлі контролюється працівниками відповідного органу Національної поліції. Більш того слідчим суддею у відповідності до положень ч.5 ст.194 КПК на підозрюваного ОСОБА_8 з поміж іншого покладено обов`язок носити електронний засіб контролю, що додатково попереджує можливість вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Твердження прокурора про те, що підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та впливатиме на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, є безґрунтовними, з огляду на перебування ОСОБА_8 під цілодобовим домашнім арештом із застосуванням електронного засобу контролю, що унеможливлює залишення ним житла.

Відомостей про перешкоджання кримінальному провадженню після відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурором не надано.

В судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під домашнім арештом за час дії оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який від органу досудового розслідування не переховувався, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду в тому числі й апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики попереджені застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у виді домашнього арешту.

Сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність слідчим та прокурором неможливості відвертання ризиків, зазначених у клопотанні, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 18 вересня 2025 року про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 335/2923/25