Справа № 635/7538/25
Провадження № 1-кп/635/1249/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2025 року за № 0000538 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогань, Харківського району, Харківської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно указу № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

У травні 2025 року, точних дати та часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де до травня 2025 року проживав зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітньою дитиною співмешканки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де виявив, що у його помешканні залишилося майно ОСОБА_8 , у ОСОБА_4 виник злочинний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Так, у травні 2025 року, точних дати та часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не надалось можливим, реалізуючи свій злочинний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав шафу для книг коричневого кольору, вартість якої відповідно до висновка експерта становить 2522 гривні 56 копійок, павербанк чорного кольору моделі XO-PR262, вартість якого відповідно до висновка експерта становить 482 гривні 40 копійок, павербанк чорного кольору моделі Р10, вартість якого відповідно до висновка експерта становить 674 гривні 40 копійок, та ковдру 200x220см UP (Underprice), вартість якої відповідно до висновка експерта становить 664 гривень 05 копійок, якими розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_6 , на загальну суму 4343 гривні 41 копійку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні зазначеного вище злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно скоїв злочин, який йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не оспорював, пояснив причини та обставини скоєного.

Так, під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що у травні 2025 року від нього пішла співмешканка ОСОБА_6 , а через тиждень після цього у нього відключили газ, їсти було нема чого. Тоді він вирішив продати її речі, які залишились у нього, а саме шафу, два павербанки та ковдру. На виручені від продажу речей гроші він придбав продукти харчування. У скоєному розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальних актах, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та вважає можливим розглянути справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України як крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинену в умовах воєнного стану.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, дані про його особу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення та попередження нових злочинів обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції пред`явленого обвинувачення у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та на підставі ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки.

Суд вважає, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим, достатнім для його виправлення і необхідним для попередження нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: шафу для книг коричневого кольору, два павербанки чорного кольору та ковдру 200x220см UP (Underprice), передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , - залишити в її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1