Справа № 185/8401/25
Провадження № 1-кп/185/1328/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в період воєнного стану клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001031 від 16 червня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, Українця, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001031 від 16 червня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Прокурор Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що строк дії запобіжного заходу закінчується 14 серпня 2025 року. Підстав для звільнення обвинуваченого з під варти немає. Ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були враховані при обрані обвинуваченому запобіжного заходу на стадії досудового розслідування, не відпали: останньому пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, під загрозою можливого покарання обвинувачений може переховуватись від суду, знаходячись на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, є ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення. Інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

16 червня 2025 року, приблизно о 11:00 години, в світлий час доби, водій ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, не маючи встановленого зразку водійського посвідчення, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21124», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27 вересня 2018 року належний ОСОБА_7 , здійснював рух зі швидкістю приблизно 60 кілометрів на годину по вул. Успенській у м. Павлограді зі сторони вул. Дніпровська у напрямку вул. Шевченко, перевозячи на передньому пасажирському сидінні малолітнього пасажира ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Продовжуючи рух у тих самих умовах, водій ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та грубо порушуючи п. 10.1 ПДР України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та п. 14,2 ПДР України, відповідно до якого перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: а) жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону; б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч; в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; г) після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу, виїхав на полосу зустрічного руху, по якій у зустрічному йому напрямку здійснював рух автомобіль марки «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 .

У ході подальшого руху, водій ОСОБА_3 близько 11:00 години, в районі будинку № 84, що розташований по вул. Успенській у м. Павлограді, під час виконання обгону допустив лобове зіткнення із автомобілем марки «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_9 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, малолітній пасажир ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. 2.9 а), п.10.1, п. 14.2 а, б, в, г Правил дорожнього руху.

Порушення п. 2.9 а), п.10.1, п. 14.2 а, б, в, г Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди та з наслідками, що настали.

Невиконання вищевказаного пункту Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого малолітньому пасажиру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: Політравма, ЗЧМТ. ЗГМ - 2 ступеня. Субарахноїдальний крововилив. Субдуральна гематома праворуч, за своїм характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.

Прокурор зазначає, що встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 покладається на необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. У зв`язку з чим, прокурор просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів, відповідно до ст. 183 КПК України розмір застави не визначати.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Захисник - адвокат ОСОБА_10 не заперечував проти клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 проти клопотання прокурора заперечував просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Представник потерпілого ОСОБА_5 просила змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, у зв`язку з тим, що потребує допомоги по догляду за дітьми.

Дослідивши подані суду клопотання, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника та представника потерпілого, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно з вимогами ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно п.п. 1-5 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим, кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_3 , останній не одноразово судимий, є особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років, офіційно не одружений, є працездатною особою, проте офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а тому у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі останній може вчиняти нові злочини, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння допускає грубі порушення ПДР України, а саме: допускає небезпечну та агресивну манеру водіння при цьому будучи позбавленим посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші правопорушення.

Вказані ризики вимагають застосування саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Втім, враховуючи, що на даний час у кримінальному провадженні судом закінчено з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, законний представник потерпілого допитана перед судом, учасники кримінального провадження вважали недоцільним допит свідків, суд виключає наявність такого ризику як можливість незаконного впливу на потерпілу та свідків.

Відтак, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків.

Відповідно до ч. 4 с. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 згідно ст. 12 КК України належить до тяжкого злочину, обставини вчиненого злочину, майновий стан підозрюваного та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд вважає за необхідне застосувати до нього заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 121 120 грн., з покладенням на обвинуваченого відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, визначених обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст.177, 178, 183, 194, 331, 369 - 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Встановити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком дії до 29 листопада 2025 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Визначити суму застави у розмірі 121 120.00 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, які необхідно внести на депозитний розрахунковий рахунок № UA0017442, банк отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, код банку отримувача (МФО) 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, призначення платежу: застава згідно з ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2025 року у справі № 185/8401/25 (провадження №1-кп/185/1328/25) відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до спливу терміну тримання під вартою.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ. Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_3 з - під варти у зв`язку з внесенням застави. Після внесення застави обвинувачений ОСОБА_3 буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з м. Павлограда, Дніпропетровської області;

3) надати до СВ Павлоградського РВП ГУНП Дніпропетровській області закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для подальшої передачі в установленому законом порядку до Павлоградського РВП ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.

У разі внесення застави, строк дії покладених на ОСОБА_3 обов`язків не може перевищувати двох місяців.

У випадку невиконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст. 194 КПК України.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1