УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2025 слідчий суддя Володимирського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000680 від 10.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України

ВСТАНОВИВ:

11.09.2025 слідчий СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке належним чином погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що 09 вересня 2025 року, о 21 год.20 хв. працівниками СРПП Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області в с. Холопичі, по вул. Центральній, Володимирського району Волинської області було зупинено автомобіль марки «Рено» р.н.знак НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий не виконує рішення суду, оскільки позбавлений права керування транспортними засобами.

10 вересня 2025 року відомості про вказаний факт СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування №0000680, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

В період часу з 22 год. 08 хв. по 22 год. 38 хв. 09.09.2025, а саме під час огляду місця за адресою: Волинська область, Володимирський район, с.Холопичі по вулиці Центральна було виявлено та вилучено майно, а саме: автомобіль марки «RENAULT MEGANE», р.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «RENAULT MEGANE», р.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_3 , поміщене до паперового конверту.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 28.07.2013 автомобіль марки «RENAULT MEGANE», р.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: Волинська область, Володимирський район, Затурцівська громада с.Мовчанів.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, даний автомобіль вважається тимчасово вилученим майном.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явився, однак надав заяву в якій зазначив, що просить залишити автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в користування дружини, оскільки їх син є особою з інвалідністю 1 групи, потребує лікування в медичному закладі.

Також заяву надала ОСОБА_5 , яка вказала, що є дружиною власника автомобіля ОСОБА_4 . В них на утриманні перебуває син ОСОБА_6 , який має інвалідність 1 групи, потребує постійної сторонньої допомоги та проходження лікування в медичних установах, для чого використовується вилучений транспортний засіб. Вона також є водієм, має посвідчення на право керування, а тому просить передати їй у користування вилучений автомобіль. Документи підтверджуючі наведені обставини додала.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи позицію учасників справи, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Таким чином, вилучений 09.09.2025 автомобіль марки «RENAULT MEGANE», р.н.з. НОМЕР_1 , має значення речового доказу у кримінальному провадженні №0000680, оскільки може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучений автомобіль в розумінні ч.1 ст. 98 КПК України є речовим доказом, правовий режим зберігання якого регламентується ст. 100 КПК України.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, вимоги ч.1 ст. 16 КПК України, яка наголошує на тому що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Дружина власника ОСОБА_5 звернулась із заявою в якій зазначила, що син потребує постійної сторонньої допомоги та проходження лікування в медичних установах, для чого використовується вилучений транспортний засіб. Вона також є водієм, має посвідчення на право керування, а тому просить передати їй у користування вилучений автомобіль.

На підтвердження вказаних обставин слідчому судді надано ряд документів, зокрема свідоцтво про реєстрацію шлюбу, посвідчення водія на ім,я ОСОБА_5 , довідка до акту огляду МСЕК, якою встановлено інвалідність ОСОБА_6 , який потребує стороннього догляду та знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом дитячий церебральний параліч, порушення функції ніг важкої степені, довідка про те що на утриманні ОСОБА_4 перебуває повнолітній син з 1 групою інвалідності.

Враховуючи те, що виявлене та вилучене майно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою їх збереження виникла необхідність у накладенні арешту на транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з позбавленням права відчуження та розпорядження.

Разом з тим, враховуючи встановлені обставини, зокрема, що в сім,ї власника транспортного засобу є особа, а саме син який потребує постійної сторонньої допомоги та проходження лікування в медичних установах, для чого використовується вилучений транспортний засіб. При цьому, дружина власника вилученого автомобілю також є водієм, має посвідчення на право керування, та просить передати їй у користування вилучений автомобіль для відвідування сином медичних установ, слідчий суддя вважає можливим повернути транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу к користування ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «RENAULT MEGANE», р.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_3 та автомобіль марки RENAULT MEGANE», р.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , котрий був вилучений в ході огляду місця події 09.09.2025 у с.Холопичі, Володимирського району, Волинської області, позбавивши останнього права на відчуження та розпорядження майном з метою забезпечення збереження їх як речових доказів.

Повернути свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «RENAULT MEGANE», р.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_3 та автомобіль марки «RENAULT MEGANE», р.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 у користування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_7