ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/4005/25

Провадження № 11-сс/820/468/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представників

ліквідаційної комісії

з реорганізації ДУ

«Ізяславська ВК №31» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційну скаргу прокурора Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2025, в межах кримінального провадження № 0000043 від 27 серпня 2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, про відмову в накладенні арешту на майно,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в задоволенні клопотання дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Шепетівської окружної прокуратури, поданого в межах кримінального провадження за №0000043 від 27 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, відмовлено.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що метою застосування арешту майна є сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного або третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Сторона кримінального провадження, яка подала клопотання про арешт майна, зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, з моменту внесення відомостей до ЄРДР 27 серпня 2025 року та на момент звернення із вказаним клопотанням 01 вересня 2025 року, за даним фактом органом досудового розслідування не встановлена особа, що вчинила зазначене кримінальне правопорушення, підозра жодній особі не пред`явлена, цивільний позов не заявлений.

Прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який зазначено у клопотанні, а також те, що може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.

Також, при накладені арешту на майно з метою конфіскації та або спец конфіскації, відповідно до положень ст. 170 КПК, необхідно довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно підлягатиме конфіскації чи або спецконфіскації у випадках, передбачених Кримінальним Кодексом України.

Крім вказаного, слідчий суддя прийшов до висновку, що покладення обов`язків на державну установу «Ізяславська виправна колонія (№31)», яка припинила свою діяльність з 2020 року, щодо заборони збору врожаю іншим особам, а також на голову ліквідаційної комісії ОСОБА_6 , в частині забезпечення охорони земельної ділянки, за відсутності відповідних засобів та фінансування, унеможливлює виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості його пошкодження, псування і знищення.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про накладення арешту на об`єкти майна:

- сільськогосподарську культуру «Соняшник», який проростає на самовільно зайнятій земельній ділянці постійного користування державної установи «Ізяславська виправна колонія (№31)» (), з кадастровим номером: :05:007:0009, площею 31,8 га, що розташована між селами Комини та Білотин (Ізяславської ТГ) Шепетівського району Хмельницької області, із забороною збору даного урожаю іншим юридичним чи фізичним особам, крім постійного користувача - державної установи «Ізяславська виправна колонія (№31)» (код СДРПОУ 08594759), а також із забороною власнику земельної ділянки, на якій проростає сільськогосподарська культура «Соняшник» - державній установі «Ізяславська виправна колонія (№31)» відчужувати, користуватися та розпоряджатися цим майном;

- земельну ділянку з кадастровим номером: :05:007:0009. площею 31,8 га, яка розташована між селами Комини та Білотин (Ізяславської ТГ) Шепетівського району Хмельницької області та перебуває у постійному користуванні державної установи «Ізяславська виправна колонія (№31)» (), із забороною відчуження, зміни, реєстрації (перереєстрації), застави або іншого виду зміни власника майна, поділу, об`єднання, користування та розпоряджання цим майном, в тому числі із забороною службовим та посадовим особам Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (код ЄДРПОУ - 39767479) та його структурним підрозділам, у тому числі - державним кадастровим реєстраторам, вчиняти будь-які дії з поділу, об`єднання, зміни власника, категорії, цільового призначення та конфігурації вказаної земельної ділянки.

Контроль за виконання ухвали про арешт майна, в частині заборони збору іншим юридичним чи фізичним особам (окрім власника земельної ділянки - державної установи «Ізяславська виправна колонія (№31)» () урожаю сільськогосподарської культури «Соняшник», покласти на постійного користувача - державну установу «Ізяславська виправна колонія (№31)» (), про що повідомити голову ліквідаційної комісії - ОСОБА_6 та зобов`язати останнього та Шепетівське РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснювати охорону вищевказаної земельної ділянки.

Апелянт зазначає, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні державної установи «Ізяславська виправна колонія (№31)», на якій проростає сільськогосподарська культура «Соняшник», посіяний невстановленою особою, без правових підстав, а тому являється речовим доказом, в межах кримінального провадження, та який підпадає під ознаки майна, одержаного в ході вчинення злочину.

Прокурор звертає увагу, що слідчим суддею не враховано те, що на земельній ділянці з кадастровим номером: :05:007:0009, площею 31,8 га, встановлено факт самовільного її зайняття шляхом здійснення невстановленою особою обробітку та засіву вказаної земельної ділянки сільськогосподарською культурою «Соняшник», а тому зазначене засвідчує високу вірогідність можливого подальшого здійснення збору урожаю невстановленою особою на самовільно зайнятій земельній ділянці, в результаті чого вказана особа фактично «легалізує» вирощений, у такий спосіб урожай, а постійний користувач буде позбавлений можливості отримати прибуток із вказаної земельної ділянки.

Крім того, слідчим суддею залишено поза увагою той факт, що сільськогосподарський урожай, який вирощується на самовільно зайнятій земельній ділянці, підпадає під ознаки майна, набутого кримінально протиправним шляхом, що відповідає критерію речового доказу.

Апелянт стверджує, що під час розслідування вказаного кримінального провадження не встановлено особу, яка здійснила посів сільськогосподарської культури «Соняшник», на згаданій земельній ділянці, про що свідчить відсутність будь - яких укладених договорів та здійснення правовідносин між ДУ «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» та іншими особами, а тому відсутні будь-які втручання органу досудового розслідування у права і свободи третіх осіб.

Прокурор вважає, що ухвала слідчого судді ІІІепетівського міськрайонного суду від 04.09.2025 підлягає скасуванню, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КГ1К України, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та відповідно п. З ч. 1 ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, представників ліквідаційної комісії з реорганізації ДУ «Ізяславська ВК №31 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які покладались на думку суду, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст.170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

За змістом ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критерієм, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з приписами ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України , 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні у вчиненні особою кримінального правопорушення (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч.2 ст. 170 КПК України, 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Перевіряючи законність прийнятого слідчим суддею судового рішення, в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні РУП ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали досудового розслідування № №0000043 від 27 серпня 2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена на даний час особа, за відсутності будь-яких підстав набуття права на землю, без відповідних правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності або право користування (оренди) земельною ділянкою, умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку шляхом механічного обробітку ґрунту, посіву, вирощування урожаю сільськогосподарської культури, «Соняшник», самовільно зайняла та використовує земельну ділянку з кадастровим номером :05:007:0009, площею 31,8 га, що розташована в межах Ізяславської територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області, яка перебуває у постійному користуванні Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№31)».

28 серпня 2025 року проведено огляд зазначеної земельної ділянки, під час якого встановлено, що на вказаній земельній ділянці наявні посіви «Соняшника», які визнано дізнавачем речовими доказами, в межах вказаного кримінального провадження та потребують збереження з метою їх подальшої спеціальної конфіскації.

Зважаючи на те, що на вказаній земельній ділянці, встановлено факт самовільного її зайняття шляхом здійснення невстановленою особою обробітку та засіву вказаної земельної ділянки, зазначене засвідчує високу вірогідність можливого подальшого здійснення збору урожаю невстановленою особою на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Наявність у матеріалах кримінального провадження постанови про визнання як земельної ділянки так і сільськогосподарської культури, розміщеної на ній, речовими доказами, містить об`єктивні дані, які вказують на їх відповідність критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, що, на думку сторони обвинувачення, дає підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Користувачем земельної ділянки з кадастровим номером: :05:007:0009, площею 31.8, на якій встановлено факт самовільного її зайняття шляхом здійснення невстановленою особою обробітку та засіву сільськогосподарської культури, є ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)», що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Сторона обвинувачення вказує, що у кримінальному провадженні досліджуються обставини, за яких було здійснено посів, вирощування сільськогосподарської культури, «Соняшник», на згаданій земельній ділянці, а також правові підстави здійснення такої діяльності, тому знищення чи пошкодження сільськогосподарської культури може привезти до втрати речового доказу у кримінальному провадженні.

28.08.2025 дізнавач сектору дізнання Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , у вказаному кримінальному провадженні, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому вказує, що виникла необхідність у накладенні арешту на майно, а саме: на сільськогосподарську культуру «Соняшник», який проростає на самовільно зайнятій земельній ділянці постійного користування ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» з кадастровим номером: :05:007:0009, площею 31,8 га, із забороною збору даного урожаю іншим юридичним чи фізичним особам, крім постійного користувача ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» (), а також із забороною власнику земельної ділянки, на якій проростає сільськогосподарська культура «Соняшник» державній установі «Ізяславська виправна колонія (№31)» відчужувати, користуватися та розпоряджатися цим майном.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представники ДУ «Замкової ВК (№58)» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заперечували щодо задоволення клопотання, зазначили, що ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» припинила свою діяльність, і на даний час вирішується питання про передачу земельної ділянки з кадастровим номером: :05:007:0009, площею 31,8 га у державну власність чи в постійне користування державній установі «Замкова виправна колонія (№58)», як правонаступнику.

Крім того представник ОСОБА_6 зазначав, що є головою ліквідаційної комісії ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)», на даний час майно в установі відсутнє, коштів на рахунку немає, фінансування не здійснюється, а тому комісія не має відповідних засобів, а також коштів для укладення договорів із суб`єктами господарювання щодо охорони сільськогосподарської культури, забезпечення її вирощування, збір та подальше її зберігання. Таким чином, він не зможе виконати обов`язки, які прокурор просить покласти на нього, як голову ліквідаційної комісії, щодо забезпечення охорони, збору та подальшого зберігання речових доказів.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, належно проаналізував наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, щодо накладення арешту на вказане майно.

Так, із змісту клопотання про арешт майна, слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що до слідчого судді із клопотанням звернувся дізнавач, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України, за змістом якої права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до положень ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову-також цивільний позивач.

Окрім того, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані та юридичні особи, щодо яких здійснюється провадження, майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.

При виникненні питання про обмеження права власності у кримінальному провадженні, особа, яка не є підозрюваною, набуває статусу третьої особи, щодо якої вирішується питання про арешт.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Так, у клопотанні дізнавач, як на підставу накладення арешту на майно, вказує що таке є предметом вчинення кримінального правопорушення та має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Однак, як зазначив слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду, у вказаному кримінальному провадженні, згідно з долученим витягом з ЄРДР, відсутні відомості щодо юридичної особи щодо якої здійснюється кримінальне провадження, відсутні відомості про оголошення підозри будь-якій особі у вчиненні кримінального правопорушення.

Також, при накладені арешту на майно з метою конфіскації та або спецконфіскації відповідно до положень ст. 170 КПК, необхідно довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно підлягатиме конфіскації чи або спецконфіскації у випадках, передбачених Кримінальним Кодексом України.

Вказаних обставин прокурором не надано та колегією суддів не встановлено.

Слід зазначити, що серед іншого, санкція ч. 1 ст. 197-1 КК України не передбачає такого виду покарання як конфіскація майна, крім того, не входить в перелік кримінальних правопорушень, у яких застосовується спеціальна конфіскація, яка визначена приписами ст. 96-1 КК України.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, на підставі п.п. 2, 3,4 ч. 2 ст. 170 КПК України, на які посилаються дізнавач та прокурор.

Крім вказаного, слідчий суддя підставно звернув увагу на те, що покладення обов`язків на державну установу «Ізяславська виправна колонія (№31)», яка припинила свою діяльність з 2020 року, щодо заборони збору врожаю іншим особам, а також на голову ліквідаційної комісії ОСОБА_6 , в частині забезпечення охорони земельної ділянки, за відсутності відповідних засобів та фінансування, унеможливлює виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості його пошкодження, псування і знищення.

Також, слідчий суддя зробив обгрунтований висновок про те, що дізнавач не є належним суб`єктом звернення у цьому кримінальному провадженні з клопотанням про арешт майна.

З огляду на викладені обставини, доводи апеляційної скарги прокурора про наявність підстав для арешту майна не ґрунтуються на вимогах закону.

Твердження прокурора про те, що урожай, який вирощується на самовільно зайнятій земельній ділянці, підпадає під ознаки майна набутого кримінально протиправним шляхом, є передчасним.

Прокурор звертав увагу на той факт, що під час досудового розслідування об`єктивно виникає необхідність у проведенні ряду експертиз, проведення додаткових оглядів.

Так, з цього приводу колегія суддів зазначає, що посилання на вказану обставину, не може бути безумовною підставою для арешту майна, що у свою чергу встановлює можливість встановити обмеження від незаконного втручання у права і свободи власника майна або третіх осіб.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів переконана, що слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання дізнавача, діяв у спосіб і у межах законодавства, а тому доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості судового рішення слід визнати непереконливими.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2025, про відмову в накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000043 від 27 серпня 2025, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3