печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000586,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, яким просить накласти арешт на майно, вилучене 18.08.2025 під час проведення обшуку житла за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- Грошові кошти в загальній сумі 100 000 грн. (91 банкнота номіналом по 1000 грн. та 18 банкнота номіналом по 500 грн.);

- Технічний паспорт будинку садибного типу від 16.02.2023 на 1 арк.;

- Витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництво на З арк.;

- Витяг щодо містобудівних регламентів по об`єкту земельна ділянка, АДРЕСА_2 від 26.07.2013 на 10 арк (копія);

- Черговий кадастровий план від 17.10.2012 на 10 арк.;

- Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухомого майна про реєстрацію права власності від 11.12.2012 на 10 арк.;

- Ордер № 357 на право зайняття службового житлового приміщення від 16.06.2010 на 2 арк. (копія);

- План на квартирний житловий будинок АДРЕСА_3 , інв. 168, на 7 арк. (копія);

- Технічний паспорт на будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_3 , на 6 арк.

- Акт приймання-передачі нерухомого майна у власність фізичній особі, що вийшли зі складу учасників ТОВ «Лісовий луг» від 03.12.2019 р.н, посвідчений нотаріусом ОСОБА_8 на 1 арк.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000586 від 13.06.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У клопотанні зазначено, що наказом філії «Центральний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (далі -ДП«Ліси України») від 03.04.2025 № 377-к/10 ОСОБА_7 призначено на посаду начальника Черкаського надлісництва філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України».

У період з 4.04.2025 по 14.05.2025 (на даний час точної дати та часу досудовим розслідування не встановлено) у ОСОБА_7 спільно з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами виник злочинний умисел на особисте збагачення шляхом незаконного використання свого службового становища та керівної посади з метою одержання від підлеглих працівників (лісничих Черкаського надлісництва) неправомірної вигоди на постійній основі за не створення штучних перешкод перебування їх на займаних посадах.

Близько 13-14 травня 2025 року начальником Черкаського надлісництва філії «Центральний лісовий офіс» ДІЇ «Ліси України» ОСОБА_7 проведено нараду за участі ОСОБА_9 та інших лісничих вказаного Надлісництва в ході якої, ОСОБА_7 повідомлено про необхідність надавати неправомірну вигоду на його користь та на користь директора філії «Центральний лісовий офіс» ОСОБА_10 . Також, ОСОБА_7 зазначив, що суму і порядок надання неправомірної вигоди він повідомить згодом, після узгодження із ОСОБА_10 .

У подальшому, 23 травня 2025 року ОСОБА_7 знову проведено нараду за участі ОСОБА_9 та інших лісничих Черкаського надлісництва філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України» в ході якої вказав, що зазначену ним раніше неправомірну вигоду необхідно надавати в розмірі суми, що становить 8% від фактично заготовленої лісництвом деревини, помноженої на 1000. Кожному лісництву необхідно самостійно розраховувати суму неправомірну вигоди та передавати її ОСОБА_7 в строк не пізніше 2 тижнів після закінчення звітного місяця.

В подальшому, 08.07.2025 об 9 годині 56 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись на території контори Черкаського надлісництва, в ході розмови із ОСОБА_9 вказав, що у червні місці 2025 року Тясминським лісництвом заготовлено всього 293 куб. м., у зв`язку з чим висловив вимогу про надання за вказаний місяць на користь ОСОБА_7 неправомірної вигоди в сумі 10 000 гривень.

На виконання вищевказаної вимоги, 25.07.2025 об 10 годині 25 хвилин, ОСОБА_9 зустрівся із ОСОБА_7 на території Черкаського надлісництва за адресою: Черкаська обл. Черкаський р-н, с. Геронимівка, вул. Лісництво, 11, де поцікавився у ОСОБА_9 з приводу озвученої раніше неправомірної вигоди за червень місяць 2025 року. У зв`язку з цим, ОСОБА_9 діючи на виконання вимоги ОСОБА_7 передав, а ОСОБА_7 одержав неправомірну вигоду за червень місяць 2025 року в розмірі 10 000 гривень за нестворення ОСОБА_9 штучних перешкод роботи на посаді лісничого Тясминського лісництва та не звільнення його із займаної посади.

Крім того, 11.08.2025 о 10 годині 04 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись у коридорі будівлі Черкаського надлісництва філії Центральний лісовий офіс ДП «Ліси України» за адресою: Черкаська обл. Черкаський р-н, с. Геронимівка, вул. Лісництво, 11, на продовження раніше розробленого кримінально- протиправного наміру, в ході розмови дізнався у ОСОБА_9 розмір заготовленої у липні місяці Тясминським лісництвом деревини, який становив 1200 куб. м., після чого висловив ОСОБА_9 вимогу про надання йому неправомірної вигоди в сумі 60 000 гривень, обраховану з розрахунку п`яти відсотків від об`єму заготовленої у липні місяці Тясминським лісництвом деревини помноженого на 1000.

Надалі, 14.08.2025, об 10 годині 00 хвилин, в ході зустрічі на подвір`ї Черкаського надлісництва, ОСОБА_9 на виконання вказаної раніше вимоги передав, а ОСОБА_7 , одержав частину від озвученої 11.08.2025 ним неправомірної вигоди, а саме грошові кошти в сумі 30 000 гривень, за липень місяць 2025 року, за нестворення ОСОБА_9 штучних перешкод роботи на посаді лісничого Тясминського лісництва та не звільнення його із займаної посади.

У подальшому, 18.08.2025, об 10 годині 04 хвилин ОСОБА_9 знову зустрівся із ОСОБА_7 , в ході розмови із останнім ОСОБА_9 передав, а ОСОБА_7 одержав другу частину від озвученої 11.08.2025 ним суми неправомірної вигоди, а саме в розмірі 30 000 гривень за липень місяць 2025 року, за нестворення ОСОБА_9 штучних перешкод роботи на посаді лісничого Тясминського лісництва та не звільнення його із займаної посади.

Таким чином, ОСОБА_7 обіймаючи посаду начальника Черкаського надлісництва філії «Центральний лісовий офіс» ДП«Ліси України», будучи службовою особою правоохоронного органу, керуючись корисливим мотивом з метою особистого збагачення, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особами, використовуючи службове становище, висловив вимогу до підлеглого ОСОБА_9 надати неправомірну вигоду в розмірі 70 000 гривень за червень та липень місяць 2025 року для себе та третіх осіб за нестворення ОСОБА_7 та третіми особами штучних перешкод в роботі ОСОБА_9 на посаді лісничого Тясминського лісництва та не звільнення його із займаної посади, а також одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в розмірі 70 000 гривень за червень та липень місяць 2025 року для себе та третіх осіб за нестворення ОСОБА_7 та третіми особами штучних перешкод в роботі ОСОБА_9 на посаді лісничого Тясминського лісництва та не звільнення його із займаної посади.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у проханні службовою особою надати неправомірну вигоду для себе та третьої особи за невчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає будь- якої дії з використанням службового становища та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, що вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

18.08.2025 ОСОБА_7 затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України. Того ж дня ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У зв`язку із надходженням інформації про можливе знаходження майна (речових доказів), які можуть бути знищені з метою приховання слідів злочинної діяльності 18.08.2025 в порядку ч. З ст. 233 КПК України проведено невідкладний обшук житла по місцю проживання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві власності ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В ході вказаного обшуку виявлено та вилучено:

1. Грошові кошти в загальній сумі 100 000 грн. (91 банкнота номіналом по 1000 грн. та 18 банкнота номіналом по 500 грн.);

2. Технічний паспорт будинку садибного типу від 16.02.2023 на 1 арк.;

3. Витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництво на З арк.;

4. Витяг щодо містобудівних регламентів по об`єкту земельна ділянка, АДРЕСА_2 від 26.07.2013 на 10 арк (копія);

5. Черговий кадастровий план від 17.10.2012 на 10 арк.;

6. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухомого майна про реєстрацію права власності від 11.12.2012 на 10 арк.;

7. Ордер № 357 на право зайняття службового житлового приміщення від 16.06.2010 на 2 арк. (копія);

8. План на квартирний житловий будинок АДРЕСА_3 , інв. 168, на 7 арк. (копія);

9. Технічний паспорт на будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_3 , на 6 арк.

10. Акт приймання-передачі нерухомого майна у власність фізичній особі, що вийшли зі складу учасників ТОВ «Лісовий луг» від 03.12.2019 р.н, посвідчений нотаріусом ОСОБА_8 на 1 арк.

Постановою слідчого від 18.08.2025 вищевказані речі і документи визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000586 від 13.06.2025.

У судовому засіданні прокурор вимоги визначені у клопотанні підтримав, просить задовольнити.

Представники власника майна у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечили, просять відмовити, вказують, що грошові кошти не можуть бути предметом конфіскації оскільки належать ОСОБА_12 .

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського Суду від 09.06.2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу та мету для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства, яке регулює накладення арешту на майно третьої особи із вказаною метою, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна, відповідність його ознакам речового доказу, наслідки арешту для третіх осіб (в даному випадку - це власник майна), а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

При цьому, обов`язок доведення існування зазначених умов КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Так, постановою старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_13 від 18.08.2025 майно на арешті якого наполягає прокурор, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Дана постанова про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні не міститься достатніх обґрунтувань, якому чи яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України відповідає вказане вище майно, відсутні будь-які докази того що вилучене майно містять дані щодо обставин кримінального правопорушення.

Разом з тим, під час судового розгляду встановлено, що арештоване майно, про яке йде мова у даному клопотанні, не є предметом розслідування у кримінальному провадженні №0000586, не є предметом розслідування в даному кримінальному провадженні.

Крім того, стороною обвинувачення не доведено також, що майно, на яке накладено арешт, одержане в результаті вчинення кримінальних правопорушень, оскільки не надано жодних доказів, які б вказували на те, шо ОСОБА_7 володіє майном отриманим всупереч встановленому законодавством порядку.

Крім того, має місце посилання прокурора щодо необхідності арешту майна з метою його можливої конфіскації.

Таким чином, є слушними доводи заявника про те, що слідчим необґрунтовано зв`язок арештованого майна з кримінальним провадженням, а посилання на те, що грошові кошти здобуті злочинним шляхом не знаходить свого підтвердження.

При цьому, як встановлено у судовому засіданні вилучені грошові кошти належать сестрі підозрюваного ОСОБА_14 - ОСОБА_15 , які були її подаровані на потреби дитини.

За таких обставин, клопотання про арешт майна є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам кримінально процесуального законодавства, а відтак в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 392, 532, 535 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000586 - залишити без задоволення.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1