УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , під час розгляду у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001002 від 10.09.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2025, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, 04.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси проведено обшуку за місцем мешкання працівника КП «Міськзелентрест» ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

1) добровільно виданий гр. ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Redmi Note 12 Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

2) добровільно виданий гр. ОСОБА_6 мобільний телефон марки «iPhone 16 Pro Max», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , з сім картою НОМЕР_7 ;

3) блокнот з написом «Leo», зі зразками почерку гр. ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 05.12.2025 вище перелічене, вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами.

Слідча звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів, оскільки, в ході проведення вказаного обшуку, вилучено мобільний телефон працівника КП «Міськзелентрест» ОСОБА_5 , у якого в мобільному телефоні знаходиться інформація яка має відношення до кримінального правопорушення, зокрема листування щодо здійснення підшукання потенційних покупців без укладання договорів купівлі-продажу з підприємством відчуження за готівку деревини (контактний телефон для зв`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ). Крім того, вилучено мобільний телефон дружини ОСОБА_5 ОСОБА_6 , зокрема досудовим розслідуванням встановлено що на карту останньої здійснювалися перекази коштів, і зокрема ОСОБА_5 для розрахування з продажу деревини надавав карту дружини, тому можливо може міститися інформація що має значення для кримінального правопорушення.(контактний телефон НОМЕР_7 ). Також, в ході проведення вказаного обшуку, вилучено блокнот із чорновими записами, що та можливо підтверджує факт підшукування клієнтів.

Слідча надала заяву в якій клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав викладених письмово, у зв`язку із службовим завантаженням розглянути у її відсутності.

Представник осіб, щодо майна яких вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 на електронну пошту суду направив письмові заперечення, в яких посилався на необґрунтованість клопотання та недоведеність причетності вилученого майна до кримінального провадження що розслідується. Зазначив, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не мають процесуального статусу підозрюваних у кримінальному провадженні, а з клопотанням про арешт майна третіх осіб уповноважений звертатися до слідчого судді виключно прокурор, тому останнє подане не уповноваженою на те особою. Зауважив, що ОСОБА_5 під час обшуку надав вільний доступ до телефону, останній був оглянутий слідчим, однак, незважаючи на відсутність у ньому відшукуваної інформації, був вилучений. Крім того, вилучений під час обшуку мобільний телефон марки «iPhone 16 Pro Max» є власністю дружини ОСОБА_5 ОСОБА_6 . Так, на думку представника, враховуючи, що доступ до інформації, яка міститься на телефонах та чорнових записах жодним чином не обмежувався, та з моменту вилучення пройшло достатньо часу для їх огляду, наразі відсутні підстави для накладення арешту на вилучене майно. Просив повернути клопотання особі, яка його подала.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, письмові заперечення представника власників майна, слідчий суддя приходить до наступного.

Як вбачається з клопотання та доданих матеріалів, останнє не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, з огляду на таке.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, на думку слідчого судді визначення слідчим майна речовими доказами у кримінальному провадженні за відсутності передбачених законом критеріїв не тягне безумовного обов`язку слідчого судді у накладенні арешту.

За змісту протоколу обшуку вбачається, що власники не перешкоджали огляду мобільних телефонів, натомість на момент розгляду клопотання слідчим суддею матеріали справи не містять відомостей з приводу того, чи містить вилучене майно інформацію, яка має значення для зазначеного провадження.

Загальні посилання слідчого стосовно того, що вилучене майно містить відомості, які є важливими для зазначеного кримінального провадження не є достатніми для накладення арешту з огляду на відсутність відповідних доказів.

Слідчий суддя враховує ту обставину, що триває досудове розслідування, проводиться ряд слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, однак зауважує, що наявні у матеріалах справи докази у поєднанні із загальними доводами клопотання та відсутністю у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 будь-якого процесуального статусу у зазначеному кримінальному провадженні не можуть бути безумовними підставами для накладення арешту на майно.

Крім того, слідчим до клопотання не долучено документів щодо здійснення огляду вилучених мобільних телефонів, постанови про призначення відповідних судових експертиз.

За таких підстав, у даному кримінальному провадженні, на даному етапі його розслідування, клопотання слідчого не може бути розглянуто по суті, оскільки воно не відповідає вимогам ст.171 КПК, з урахуванням відсутності в клопотанні належного обґрунтування підстав та мети для накладення арешту.

На переконання слідчого судді, встановлення вказаних обставин слугуватиме досягненню дієвості кримінального провадження, та буде дієвим запобіжником настання шкідливих наслідків як для кримінального провадження, так і для власників/володільців майна.

При цьому, слідчий суддя на підставі аналізу наданих матеріалів не виключає відношення вилученого майна до предмету доказування, однак, у зв`язку із зазначеними вище обставинами вважає за необхідне повернути клопотання прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001002 від 10.09.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1