Справа №: 398/6043/25
провадження №: 1-кс/398/1564/25
УХВАЛА

Іменем України

"24" жовтня 2025 р. м. Олександрія

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про надання тимчасового доступу до інформації з електронних інформаційних систем, з можливістю вилучення (здійснення їх виїмки), у т.ч. здійснення копій, що полягає в доступі, виявленні та фіксації інформації, у тому числі із застосуванням технічного обладнання, яка обробляється за зберігається в мобільному терміналі, який перебував у користуванні ОСОБА_5 , а саме мобільному телефоні марки «OPPO А75», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001192 від 17.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

У ході проведення слідчих (розшукових) дій по вказаному кримінальному провадженню, встановлено, що до вищевказаного кримінального правопорушення причетна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.10.2025 року, на підставі ухвали Олександрійського міськрайонного суду було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, під час особистого обшуку ОСОБА_5 , було вилучено мобільний телефон чорного кольору, марки «OPPO А75», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який поміщено до спецпакету NPV 5750325.

На теперішній час в органів досудового розслідування виникла необхідність підтвердження або спростування показів. Також для відновлення оперативної та довгочасної пам`яті, яка містить файли, що можуть містити інформацію про протиправні дії ОСОБА_5 , яка з метою приховування своїх злочинних діянь користуючись спеціальним програмним забезпеченням могла сховати на мобільному телефоні інформацію, яка має важливе значення для кримінального провадження. Тому виникає необхідність у тимчасовому доступі до інформації з електронних інформаційних систем що полягає в тимчасовому доступі до виявлення та фіксації інформації у тому числі із застосуванням технічного обладнання, яка оброблюється та зберігається в мобільному терміналі, який перебував у користуванні ОСОБА_5 , а саме мобільному телефоні марки «OPPO А75», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

В судове засідання слідчий не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд вказаного провадження у її відсутність.

Згідно з нормою ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність зазначених осіб.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Наряду з вказаним, слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до статті 264 КПК України пошук, виявлення і фіксація відомостей, що містяться в електронній інформаційній системі або їх частин, доступ до електронної інформаційної системи або її частини, а також отримання таких відомостей без відома її власника, володільця або утримувача може здійснюватися на підставі ухвали слідчого судді, якщо є відомості про наявність інформації в електронній інформаційній системі або її частині, що має значення для певного досудового розслідування.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», інформаційна система це організаційно-технічна система, в якій реалізується технологія обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів.

Таким чином, до інформаційних систем відноситься комп`ютерна техніка, мобільні телефони, планшети та інші пристрої, які використовуються для обробки інформації з використанням програмних засобів.

Відповідно до ч.1 ст. 258 КПК України, ніхто не може зазнавати втручання у приватне спілкування без ухвали слідчого судді. Відповідно до ч.1 ст. 264 КПК України, пошук, виявлення і фіксація відомостей, що містяться в електронній інформаційній системі або їх частин, доступ до електронної інформаційної системи або її частини, а також отримання таких відомостей без відома її власника, володільця або утримувача може здійснюватися на підставі ухвали слідчого судді, якщо є відомості про наявність інформації в електронній інформаційній системі або її частині, що має значення для певного досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст. 264 КПК України, в ухвалі слідчого судді про дозвіл на втручання у приватне спілкування в цьому випадку додатково повинні бути зазначені ідентифікаційні ознаки електронної інформаційної системи, в якій може здійснюватися втручання у приватне спілкування. Таким чином, без ухвали слідчого судді, ніхто не має права провести огляд комп`ютерної техніки чи мобільного телефону особи з відома, чи без відома власника даної інформаційної системи.

За викладених норм кримінального процесуального законодавства, слід дійти висновку, що коли слідчий, вилучивши під час обшуку мобільний телефон чи комп`ютер особи, не звертаючись до слідчого судді за дозволом на зняття інформації з електронних інформаційних систем, проводить огляд даних пристроїв, складає протокол огляду і використовує отриману таким чином інформацію, як доказ в кримінальному провадженні, тобто в даному випадку слідчий прямо порушує ч.1 ст.258 та ч.1 ст.264 КПК України.

Крім того, зняття інформації з електронних інформаційних систем відноситься до різновиду негласних слідчих (розшукових) дій і має оформлюватися протоколом про хід та результати негласної слідчої (розшукової) дії, в разі якщо таке зняття відбувається без відома власника електронної інформаційної системи. Відповідно, в разі відсутності дозволу слідчого судді на зняття інформації з електронних інформаційних систем особи, але отримання з даних інформаційних систем інформації шляхом огляду мобільного телефону чи комп`ютера, яку слідчий відобразив в протоколі огляду, то отримана таким чином інформація не може бути визнана допустимим доказом в кримінальному провадженні, оскільки даний доказ отриманий не в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, згідно із частиною 1 статті 258 КПК України передбачено, що розгляд клопотань, який віднесений згідно з положеннями цієї глави (Глава 21. Негласні слідчі (розшукові) дії) до повноважень слідчого судді, здійснюється слідчим суддею апеляційного суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду (ст.247 КПК України).

Вказані норми національного законодавства узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні «Сергій Волосюк проти України» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) від 12.03.2009 року (заява № 1291/03) зазначає, що таке втручання суперечитиме статті 8 Конвенції, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не має однієї або кількох легітимних цілей, зазначених у пункті 2 статті 8 Конвенції, а також не є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення цих цілей (див. рішення у справах «Сільвер та інші проти Сполученого Королівства» (Silver and Others v. The United Kingdom) від 25.03.1983 року, п. 84, серія А, № 61, «Кемпбелл проти Сполученого Королівства» (Campbell v. The United Kingdom) від 25 березня 1992 року, п. 34, серія А, № 233, «Калоджеро Діана проти Італії» (Calogero Diana v. Italy) від 15.11.1996 року, п. 28, Reports 1996-V, та «Петра проти Румунії» (Petra v. Romania) від 23.09.1998 року, п. 36, Reports 1998-VII).

Словосполучення «згідно із законом» не лише вимагає дотримання національного закону, а й стосується якості такого закону (див., mutatismutandis, рішення у справі «Галфорд проти Сполученого Королівства» (Halford v. theUnitedKingdom) від 25 червня 1997 року, п. 49, Reports 1997-III, та справу «Барановський проти Польщі» (Baranowski v. Poland), заява № 28358/95, п. 52, ECHR 2000-III). Суд нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві (див. рішення у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy) від 15 листопада 1996 року, п. 33, Reports 1996-V).

Таким чином, аналіз норм Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» та відповідних норм Кримінального процесуального кодексу України, а також практики ЄСПЛ, вказує, що слідчі дії, мета яких є отримання копій будь-яких вхідних та вихідних листів та/або будь якої іншої інформації, що міститься у в електронній інформаційній системі, та доступ до якої обмежується її власником, володільцем або утримувачем або пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, можуть бути санкціоновані та проведенні виключно на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду/ Вищого антикорупційного суду.

Враховуючи обставини вчинення злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, обґрунтування клопотання, приходжу до висновку, що вимоги клопотання лежать за площиною повноважень слідчого судді місцевого суду, та в даному випадку таке втручання суперечитиме статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та призведе до порушення права на повагу до приватного і сімейного життя, враховуючи приписи Глави 21 КПК України, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити, з метою забезпечення громадянам того мінімального рівня захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві.

На підставі викладеного і керуючись ст.107, 159, 160, 162, 163, 164, 166, 246-266, 309, 376, 562 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1