Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/798/25
провадження № 1-кп/624/87/25
ВИРОК

іменем України

селище Кегичівка 12 вересня 2025 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі т.в.о. секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду с-ща Кегичівка кримінальне провадження №0000754 відносно якого:

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пєсово Столінського району Брестської області (Білорусь), білоруска, громадянка України, освіта середня, розлучена, утриманців не має, пенсіонерка, інвалідом не являється, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджена,

- у вчиненні нею кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2024 близько 14 години ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно проживає зі своїм колишнім чоловіком - ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню, в порушення вимог статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) та ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинила психологічне насильство відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_5 , у вигляді словесних образ, грубої нецензурної лайки, що спричинили приниження гідності потерпілого, утиску особистих цінностей, призвели до травматичних та психологічних переживань, погіршили якість його життя.

За вказаними фактом 05 серпня 2024 року Кегичівським районним судом Харківської області ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_5

06 квітня 2025 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно проживає зі своїм колишнім чоловіком - ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню, в порушення вимог статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) та ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинила психологічне насильство відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_5 , у вигляді словесних образ, грубої нецензурної лайки, що спричинили приниження гідності потерпілого, утиску особистих цінностей, призвели до травматичних та психологічних переживань, погіршили якість його життя.

За вказаними фактом 14 квітня 2025 року Кегичівським районним судом Харківської області ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_5

15 квітня 2025 року близько 20 години 35 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно проживає зі своїм колишнім чоловіком - ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню, в порушення вимог статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) та ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинила психологічне насильство відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_5 , у вигляді словесних образ, грубої нецензурної лайки, що спричинили приниження гідності потерпілого, утиску особистих цінностей, призвели до травматичних та психологічних переживань, погіршили якість його життя.

За вказаними фактом 16 квітня 2025 року Кегичівським районним судом Харківської області ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_5 .

Однак ОСОБА_4 , незважаючи на систематичне вчинення домашнього насильства відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_5 та притягнення її за вчинення домашнього насильства до адміністративної відповідальності, належних висновків для себе не зробила та на шлях виправлення не стала.

Так, 24 липня 2025 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно проживає зі своїм колишнім чоловіком - ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню, в порушення вимог статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) та ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинила психологічне насильство відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_5 , у вигляді словесних образ, грубої нецензурної лайки, що спричинили приниження гідності потерпілого, утиску особистих цінностей, призвели до травматичних та психологічних переживань, погіршили якість його життя.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст.126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

За ініціативою потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_5 за добровільною домовленістю з обвинуваченою ОСОБА_4 уклали угоду про примирення за наступних обставин.

Згідно угоди, укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 являється нетяжким злочином, що не забороняє укладання угоди про примирення відповідно до ч.3 ст.469 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість і щиро розкаюється за вчинене кримінального правопорушення злочин.

Потерпілий ОСОБА_5 цивільний позов у кримінальному провадженні не заявляв, будь-яких претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченої з приводу скоєння нею кримінального правопорушення не має.

Під час проведення досудового розслідування судові витрати на проведення експертиз не здійснювались.

Арешт на майно не накладався, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання за вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду, а також із застосуванням обмежувального заходу, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України у виді проходження програми для кривдників строком на 1 місяці.

Обвинувачена ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 розуміють, що відповідно до ст. ст. 471, 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для них є:

а) для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст. ст. 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди;

б) для обвинуваченої обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, тобто права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують; право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі право на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь.

Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язань іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею закону і будь-якого положення укладеної угоди.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно до вимог ст. 476 КПК України мають право у продовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди про примирення є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена повідомила, що обвинувачення, його характер та суть їй зрозумілі, свою вину визнала повністю, щиро розкаялася, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити їй узгоджену міру покарання. Підтвердила, що повністю розуміє усі права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, вид покарання та наслідки його невиконання.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий викладені обвинуваченою обставини підтвердив, повідомив, що ними досягнуто згоди, просить суд затвердити угоду про примирення з призначенням узгодженого покарання.

Прокурор просить затвердити угоду та призначити узгоджену міру покарання.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченої судом встановлено, що у лікарів нарколога, психіатра та на обліку Красноградського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області вона не перебуває, раніше не засуджена, характеризується посередньо.

Розглянувши дану угоду про примирення, заслухавши сторони, суд доходить висновку, що угода підлягає затвердженню, і при цьому виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд може прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.ч.1, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Встановлено, що кваліфікація кримінального правопорушення ніким не оспорюється, факт порушення доведено. Дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України. За ступенем тяжкості інкримінований обвинуваченій злочин, відповідно до ст. 12 Кодексу, є нетяжким злочином.

У підготовчому судовому засіданні факт укладення угоди підтверджено. Сторони розуміють надані їм законом права, розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Суд переконався в тому, що сторони дійсно примирились і укладення угоди є їх ініціативою, є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження нових злочинів. Обвинувачена та потерпілий наполягають на затвердженні угоди.

Умови даної угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України.

За таких умов, підстав для відмови в затвердженні угоди не знайдено. Наслідки її укладення роз`яснені.

Відповідно до п.3 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З огляду на вищенаведене, обставини вчинення кримінального правопорушення свідчать про наявність у діянні ОСОБА_4 , ознак, перелічених в ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме: вчинив фізичне та психологічне насильство відносно свого колишнього чоловіка.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог п.6 та п.6-1 ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та щодо колишнього подружжя.

На підставі ст.91-1 КК України, суд вважає необхідним в інтересах потерпілого від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, застосувати до обвинуваченої обмежувальний захід, відповідно до якого покласти на неї обов`язок з направлення для проходження програми для кривдників строком на 1 місяць, що також визначено умовами угоди.

Запобіжні заходи до обвинуваченої не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся, арешт на майно не накладався, процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. 474, 475, 368-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 12 вересня 2025 року укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винною у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання - у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ст.91-1 КК України застосувати відносно ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст.91-1 КК України, у виді направлення її для проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки заудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирати.

Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченій - з підстав призначення покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, не роз`яснення наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником - з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

- прокурором - з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання такої скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про примирення, потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Невиконання угоди є підставою для скасування вироку в порядку ст. 476 КПК України, а її умисне невиконання - для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку надати учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1