ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2848/25 Номер провадження 11-сс/814/784/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 вересня 2025 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000153, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України, задоволено клопотання слідчого СВ Миргородського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області ОСОБА_9 та застосовано щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, холостого, утриманців не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 20 днів до 02.10.2025.

Відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу.

Визначено заставу у 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211 960 гривень у національній грошовій одиниці.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст.186 КК України, один з яких відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що вказує те, що підозрюваний протягом тривалого часу не перебував за місцем реєстрації та місцем фактичного проживання, з огляду на що постановою слідчого від 09.09.2025 його оголошено в розшук, а кримінальне провадження зупинено, тобто в будь-який час може змінити місце проживання, без значних наслідків для себе. Також, слідчий суддя врахував наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки знаходячись на волі, матиме можливість шляхом умовлянь, або іншим шляхом впливати на показання потерпілого та свідків та ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , який відноситься до тяжких, обґрунтованими і достатніми є доводи про наявність підстав стверджувати, що він може, перебуваючи на волі, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел доходу.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та змінити щодо ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що слідчим суддею не взято до уваги, що прокурором не надано жодних доказів, якими він обґрунтовує своє клопотання та підтверджує наявність ризиків, та неможливість обрання відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Вказує, що слідчим суддею не враховано, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 раніше запобіжний захід не обирався, тобто він мав законні підстави покинути місце проживання і як пояснив в судовому засіданні сам підозрюваний, що він виїхав до м. Києва, не з метою переховування від органів досудового розслідування, а з метою заробітку, оскільки в м. Миргород тривалий час не міг знайти роботу.

Зазначає, що враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, має батьків, що вказує про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, відсутність негативної характеристики, з огляду на відсутність достовірних даних про перешкоджання органам досудового розслідування та суду, вважає, що наявні всі підстави для застосування до ОСОБА_7 у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту.

Позиції інших учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали вимоги апеляційної скарги з підстав у ній наведених. Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вказав на законність та обгрунтованість рішення слідчого судді.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Як вбачається із клопотання слідчого, слідчим відділенням Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо кримінального правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2025 за № 0000153 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 07 липня 2025 року, близько 03 год. 35 хв., ОСОБА_7 , під приводом доставки квітів підійшов до воріт готельного комплексу «ОТТЕ», який розташований за адресою м. Миргород вул. Боровиковського, 4 Полтавської області.

Зупинившись перед воротами, ОСОБА_7 отримав відмову у проході на територію готельного комплексу від охоронця ОСОБА_10 та скориставшись малозначним приводом для конфлікту, ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, демонструючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, реалізовуючи єдиний злочинний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку, почав ногами вибивати ворота до готельного комплексу та пошкодив поштовий ящик який вмонтований на воротах та посаджене дерево за межами вказаної території, чим спричинив майнову шкоду ОСОБА_11 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 22.07.2025 на суму 957 грн. 83 коп.

В подальшому охоронець ОСОБА_10 через сигнальну кнопку викликав працівників охоронного агентства ТОВ «ЯВІР-2000» які прибули за повідомленням по факту хуліганських дій, проте ОСОБА_7 не реагуючи на зауваження охоронця та працівників охоронного агентства які прибули на службовому автомобілі Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 , заскочивши на передню частину автомобіля, ногами пошкодив капот автомобіля та втік з місця події, чим спричинив майнову шкоду ТОВ «ЯВІР-2000».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 22 липня 2025 року близько 21 год. 56 хв. ОСОБА_7 , прийшов до території АЗС БВС №62 ТОВ «БВС РИТЕЙЛ» КОД , що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул.Анатолія Карбана, 1Д, де керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, та у подальшому продовжено Указом Президента України від 15 квітня 2025 року №235/2025 із 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року строком на 90 діб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, діючи умисно, зайшов до торгового приміщення ТОВ «БВС РИТЕЙЛ», де в цей час також перебувала касир торгового залу ОСОБА_12 та інші відвідувачі, у їхній присутності, розуміючи, що його протиправні дії у вигляді заволодіння майном викриті касиром, шляхом вільного доступу з полиці торгового стелажу з виставленими на продаж товарами відкрито заволодів належним ТОВ «БВС РИТЕЙЛ» майном, а саме п`ятьма банками слабоалкогольного енергетичного сильногазованого напою «РЕВО ВИШНЯ» виробника ТОВ «Нові Продукти Україна» міцністю 8,5 % у жерстяній банці об`ємом 500 мл., вартість яких відповідно до висновку товарознавчої експертизи від 29.07.2025 становить 262 грн. 85 коп.

Після цього, реалізовуючи свої протиправні дії ОСОБА_7 оминаючи касу, не розрахувавшись за товар, з викраденим майном вибіг з приміщення торгової зали АЗС та її території, не зважаючи на оклики та зауваження касира АЗС ОСОБА_12 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими майном розпорядився на власний розсуд, чим довів свій кримінально-протиправний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна до кінця, завдавши потерпілій юридичній особі ТОВ «БВС РИТЕЙЛ» матеріальних збитків на загальну суму 262 грн. 85 коп.

31.07.2025 слідчим за погодженням з прокурором, згідно вимог ст.276-278 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України.

10.09.2025 слідчий СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке 13 вересня 2025 року було задоволено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України.

Обгрунтованість підозри доводиться зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 07.07.2025; оглядом місця події від 08.07.2025; оглядом автомобіля від 08.07.2025; допитом представника потерпілого ОСОБА_13 від 08.07.2025; допитом потерпілого ОСОБА_11 від 08.07.2025; оглядом відеозаписів від 20.07.2025; допитом свідка ОСОБА_14 від 08.07.2025; допитом свідка ОСОБА_15 від 08.07.2025; допитом свідка ОСОБА_10 від 09.07.2025; допитом свідка ОСОБА_16 від 10.07.2025; заявою про вчинення кримінального правопорушення від 23.07.2025; оглядом місця події від 23.07.2025; допитом представника потерпілого ОСОБА_17 від 28.07.2025; допитом свідка ОСОБА_18 від 24.07.2025; оглядом відеозаписів від 28.07.2025; допитом свідка ОСОБА_19 від 29.07.2025; допитом свідка ОСОБА_20 від 30.07.2025.

Вказані докази є достатніми для того, щоб переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміновані йому дії.

В той же час, їх оцінка з приводу достатності та допустимості для доведення вини підозрюваного не проводиться, оскільки дане питання вирішується судом при розгляді справи по суті.

Також слідчий суддя обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які колегія суддів вважає доведеними, а саме:

На існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний протягом тривалого часу не перебував за місцем реєстрації та місцем фактичного проживання, з огляду на що постановою слідчого від 09.09.2025 його оголошено в розшук, а кримінальне провадження зупинено, тобто в будь-який час може змінити місце проживання, без значних наслідків для себе. Також, слідчий суддя вважав доведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки знаходячись на волі, ОСОБА_7 матиме можливість шляхом умовлянь, або іншим шляхом впливати на покази потерпілого та свідків.

Крім того, є доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел доходу, раніше вже потрапляв в поле зору правоохоронних органів за вчинення злочинів корисливої спрямованості.

Наведені у клопотанні слідчого дані, які належним чином перевірені слідчим суддею, дають підстави для застосування до ОСОБА_7 одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Слідчим суддею також перевірено можливість застосування відносно ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, проте дійшов висновку про їх недостатність з огляду на вчинені кримінальні правопорушення та наведені ризики, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_7 не мав наміру ухилятися від слідства та покинув місце проживання з метою заробітку, є сумнівними, оскільки ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, а отже достовірно знаючи про порядок здійснення досудового розслідування, фактично здійснив дії, що органом досудового розслідування правомірно розцінені як намагання ухилитися від слідства.

Так ОСОБА_7 31.07.2025 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України, а також про його права та обов`язки, зокрема про необхідність прибуття за викликом слідчого, прокурора або суду, про що мається підпис самого підозрюваного та його захисника ОСОБА_21 .

Тобто ОСОБА_7 цілком розумів, що відносно нього ініційовано процес притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється кримінальне провадження, мають бути проведені певні слідчі дії, зокрема і за його участю.

Попри це, підозрюваний раптово покинув своє місце проживання, яке, як стверджує сторона захисту є постійним, не з`являвся на виклики слідчого, тривайлий час не повідомляв про своє місцезнаходження та перестав виходити на зв`язок, у зв`язку із чим, орган досудового розслідування був вимушений вживати додаткових заходів на встановлення місцезнаходження підозрюваного та його розшуку, про що свідчить постанови про оголошення розшуку та про зупинення досудового розслідування від 09.09.2025, ухвала слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11.09.2025 про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_22 , протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.09.2025, відповідно до якого ОСОБА_22 був затриманий у м. Києві.

Отже, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам, а обрання більш м`якого запобіжного заходу, може спричинити перешкоджання встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні та не буде відповідати суспільному інтересу, який превалює над повагою до свободи особистості.

Обставин, які б переконали у протилежному висновку ніж той, до якого дійшов слідчий суддя, захисником в апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на викладене, ухвала слідчого судді є законною та належним чином вмотивованою, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 вересня 2025 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3