Справа № 449/1778/24
Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2025 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої: ОСОБА_7 ,

захисника потерпілої: адвоката ОСОБА_8 ,

перекладача: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №00000766 від 27.07.2024 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, інваліда 3-ї групи.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 26.07.2024 року, о 20 год. 26 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford Sierra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою по вул. Львівській, в с. Коросно Львівського району Львівської області у напрямку до м. Перемишляни, при проїзді ділянки дороги, біля будинку № 29, порушив вимоги Правил дорожнього руу, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), зокрема Розділу 1 п. 1.10 в частині визначення терміну «небезпека для руху»; Розділу 2 п.п. 2.3 підпункту б, Розділу 12 п. 12.3, 12.4, 12.9 підпункту б, ПДР, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода у зв`язку з тим, що він не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність до ії змін, перевищив максимальну дозволену швидкість на вказаній ділянці дороги, оскільки вів керований транспортний засіб із швидкістю 85 км/год, та маючи об`єктивну можливість завчасно виявити малолітнього пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка наближається проїзною частиною до смуги руху автомобіля «Ford Sierra», не вжив своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до його повної зупинки, а продовжував рух та вчинив наїзд на потерпілу передньою частиною транспортного засобу.

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної події малолітня потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення, що перебуває у причинному зв`язку із порушення водієм ОСОБА_4 , вимог ПДР, настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянні малолітній потерпілій ОСОБА_6 , тяжких тілесних ушкоджень.

Під час судового засідання сторони подали угоду між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , згідно якої:

- ОСОБА_4 у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, щиро кається у скоєному та приносить свої вибачення, а також має намір відшкодувати завдану майнову та моральну шкоду.

- Сторони повідомлені, що відповідальність ОСОБА_4 згідно ч.І ст.1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована у ТДВ «СК «КРЕДО» на підставі полісу №217334548, а відтак Потерпіла має право звернутись до страхової компанії для відшкодування майнової та моральної шкоди.

- Сторони узгодили, що відшкодуванню ОСОБА_4 підлягає сума 210 000 (двісті десять тисяч) грн., що є різницею між загальним (фактичним) розміром завданої шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) шкоди, заподіяної Потерпілій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у відповідності до ч.1 ст.1194 ЦК України.

- Сторони визнають, що до підписання даної угоди Обвинуваченим було відшкодовано Потерпілій 30 000 грн. завданої шкоди.

- Сторони узгодили, що решту суми відшкодування у розмірі 180 000 грн. (210 000 гри. - 30 000 грн.) ОСОБА_4 передає в момент підписання даної угоди і що розмір шкоди, який підлягає відшкодування ОСОБА_4 , передбачений цієї угодою, є повним та збільшенню не підлягає.

- Законний представник потерпілої підтверджує, що вона, потерпіла або будь-яка інша особа в інтересах потерпілої не мають і не матимуть в подальшому будь-яких претензій майнового та морального характеру до ОСОБА_4 з приводу заподіяної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а також те, що останні не будуть звертатись до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

- Законний представник потерпілої у зв`язку з позицією ОСОБА_4 , який визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував завдану його діями моральну шкоду, а також враховуючи особу ОСОБА_4 зобов`язується підтвердити у судовому засіданні про повне відшкодування ОСОБА_4 завданої шкоди, в розмірі, що підлягає відшкодуванню останнім з врахуванням страхування його цивільно-правової відповідальності як власника наземного транспортного засобу та можливістю відшкодування завданої шкоди в повному обсязі страховиком та висловитись в судовому засіданні щодо призначення ОСОБА_4 найм`якшого покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами та звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік на підставі ст.75 КК України.

Свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.286 КК України обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, пояснив, що 26.07.2024 року приблизно о 20 год. 26 хв., він їхав своїм автомобілем «Ford Sierra» р.н. НОМЕР_1 у с. Коросно Львірського району Львівської області, та не помітив як на дорогу вийшла ОСОБА_6 та здійснив наїзд на останню. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати, врахувати позицію викладену у угоді від 26.09.2025 року.

В судовому засіданні законний представник потерпілої ОСОБА_6 її мати - ОСОБА_7 , підтвердила повне відшкодування ОСОБА_4 завданої шкоди, та просила призначити ОСОБА_4 найм`якшого покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами та звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік на підставі ст.75 КК України.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю та об`єктивно стверджується іншими зібраними по справі доказами, проте суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у обвинуваченого, а також інших учасників процесу, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам процесу, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Крім цього законний представник ОСОБА_7 заявлено цивільний позов, який було уточнено, згідно уточнених позовних вимог, просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «КРЕДО» на її користь матеріальну шкоду, заподіяну здоров`ю її малолітньої дочки ОСОБА_6 , внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 60134 грн. 90 коп. та моральну шкоду в розмірі 6 013 гривень 49 коп.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху України, у результаті чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, тобто обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, доведена повністю.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно вимоги УІАП ГУНП у Львівській області, характеристики, довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, встановлено, що ОСОБА_4 не притягався до кримінальної відповідальності, є інвалідом третьої групи з дитинства по слуху, працює у ТзОВ Завод ЕлектронМаш електрозварником кузовної дільниці, позитивно характеризується по місцю праці.

Згідно досудової доповіді, встановлено, що орган пробації надав висновок про можливість виправлення ОСОБА_4 без обмеження або позбавлення волі, оскільки ОСОБА_4 позитивно характеризується, наявність роботи та сім`ї, середній рівень, ризику вчинення ним повторного кримінального, правопорушення, а також, його середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства, свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. Приймаючи до уваги те, що дане правопорушення вчинено з необережності та прояву неуважності, у випадку прийняття судом рішення про застосування до обвинуваченого альтернативного виду покарання, уповноваженим органом з питань пробації для мінімізації факторів ризику вчинення повторного правопорушення пропонується проведений індивідуально-профілактичної роботи, мета якої попередження протиправної поведінки та усвідомлення наслідків власних протиправних дій.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є інвалідом 3 групи, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Як пом`якшуючу обставину суд враховує щире каяття та повне відшкодування завданої шкоди. Як обтяжуючу обставину суд не визнає заявлену органом досудового слідства вчиненя криміналдьного правопорушення щодо малолітньої особи, оскільки інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України за своїм складом відноситься до неумисного. Тому суд вважає за необхідне призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Судом встановлено, що транспортний засіб «Ford Sierra», р.н. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , застрахований ним у ТДВ «СК «КРЕДО»», згідно страхового полісу № 217334548 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.10.2023 року.

Відповідно до статті 5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст. 20 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди життю та здоров`ю потерпілої фізичної особи здійснюється страхова (регламентна) виплата у зв`язку з: лікуванням потерпілої фізичної особи та моральною шкодою, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала потерпіла фізична особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону страхова (регламентна) виплата у зв`язку з лікуванням потерпілої фізичної особи здійснюється страховиком, а у випадках, передбачених частиною першою і пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ, у розмірі витрат, пов`язаних з доправленням, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілої фізичної особи у відповідному закладі охорони здоров`я, включаючи витрати на спеціальний медичний, постійний сторонній догляд та придбання лікарських засобів (лікарських препаратів). Необхідність здійснення таких витрат документально підтверджується відповідним закладом охорони здоров`я, а розмір витрат - розрахунковим документом.

Виходячи з наведеного, що цивільний позов підлягає до задоволення, оскільки витрати пов`язані з лікуванням неповнолітньої ОСОБА_6 , знайшли свої підтвердження у наданих стороною потерпілої чеках та копіях платіжних документів, і вони перебувають у причинно-наслідковвому зв`язку із тяжкими ушкодженнями, які ОСОБА_6 утримала під час кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02.08.2024 року, накладено арешт на відеореєстратор марки Cuclone, з флеш картою ємністю 32 GB та автомобіль марки «Ford Sierra» р.н. НОМЕР_1 .

Згідно ч.4 ст.174 КПК України - суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до ст.124 КПК України судові витрати понесені державою на залучення експерта з підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, ст. 70, 71, 72 КК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортним засобом.

На підставі ст.75 КК України - звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02.08.2024 року, на відеореєстратор марки Cuclone, з флеш картою ємністю 32 GB та автомобіль марки «Ford Sierra» р.н. НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 36 728,08 грн. витрат за проведення судових експертиз.

Цивільний позов законного представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 до Товариства з додатковою відповідальністю «СК «КРЕДО» - задоволити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «КРЕДО» на користь ОСОБА_7 , матеріальну шкоду, заподіяну здоров`ю її малолітньої дочки ОСОБА_6 , внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 60134 грн. 90 коп. та моральну шкоду в розмірі 6 013 гривень 49 коп.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1