У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , офіційно не одруженого, на утримані має малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого зі слів у 2022 році за ч. 4 ст. 185 КК України.

установив:

У провадженні СВ ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001381 від 17.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

20 жовтня 2025 року слідчий ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити з підстав, викладених в ньому. Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна. Даний запобіжний захід просять обрати з метою усунення таких ризиків, як: необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечував, пояснив, що у скоєному розкаюється, шкодує про це, однак просить суд застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання АДРЕСА_2 , де він мешкає разом з цивільною дружиною. Дружина офіційно не працює, має дохід з тимчасових заробітків.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати цілодобовий домашній арешт за місцем проживання підзахисному, який вину свою визнав повністю, у скоєному кається.

За матеріалами клопотання вбачається, що17 жовтня 2025 року приблизно о 18 годині 43 хвилині, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості біля житлового будинку №6 по вулиці Військового тилу в Покровському районі м. Кривого Рогу, побачив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_8 , у якої побачив у вухах сережки з металу жовтого кольору, та в цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу. Цього ж дня, приблизно о 18 годині 45 хвилині, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого раптово виниклого злочинного умислу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер наслідків свого діяння і бажаючи їх настання наблизився до потерпілої ОСОБА_8 та вчинив напад, поєднаний із насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я, який виразився у застосуванні фізичної сили, тобто нанесенні із силою удару кулаком руки в обличчя ОСОБА_8 , від якого остання впала на асфальтоване покриття, після чого наніс не менше двох ударів із силою кулаком в обличчя потерпілої та не менше двох ударів ногою в область тулубу потерпілої, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, субарахноідального парахемантозного крововиливу, перелому кісток лицевого скелету.

Після чого, 17 жовтня 2025 року приблизно о 18 годині 46 хвилині ОСОБА_6 , скориставшись безпорадним станом потерпілої, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 є особою похилого віку, та після спричинених тілесних ушкоджень не може чинити опір, відкрито викрав, знявши з вух у потерпілої сережки з металу жовтого кольору, проби 375, вагою 5.06г., вартість яких становить 20000 гривень, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за ознаками розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого в умовах воєнного стану.

Відомості до ЄРДР за фактом ймовірного вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України внесені 17.10.2025 року.

18.10.2025 о 18:56 годині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст.208 КПК України.

18.10.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за ознаками розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 17.10.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколами допитів свідків у кримінальному провадженні; протоколами огляду речі за участю свідків; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом допиту підозрюваного; речовими доказами, в тому числі вилученими під час затримання.

Таким чином, встановлені достатні підстави обґрунтовано підозрювати

ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а саме: нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого в умовах воєнного стану, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких та карається позбавленням волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Частиною 1 та 2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, зокрема, окрім: - як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Разом з тим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості та дотримання балансу між можливими наслідками звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб.

Слідчий суддя зазначає, що прокурором у судовому засіданні доведено ймовірність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 покладається:

- необідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як підозрюваний ОСОБА_6 , є військовослужбовцем, однак не знаходиться у відпустці, офіційно не одружений, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, але має заборгованість, за місцем реєстрації не проживає, тобто міцні соціальні зв`язки, які б могли стримати його не покидати місця мешкання та не покидати межі м. Кривого Рогу або території Дніпропетровської області, відсутні. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких кримінальних правопорушень та у разі визнання судом винним, понесе покарання, пов`язане з позбавленням волі строком до 15 років. Саме дані факти дають підстави вважати, що ОСОБА_6 , розуміючи вказані обставини, у разі застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності;

-незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, так як підозрюваний особисто знайомий з ключовими свідками у даному кримінальному провадженні, крім того підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності із застосуванням насильства, тому перебуваючи на волі має можливість здійснювати психологічний та фізичний тиск на них з метою залякування та зміни наданих показів для уникнення кримінальної відповідальності;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: не з`являтись до органу досудового розслідування або суду, з метою уникнення покарання за вчинення кримінального правопорушення;

-вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не має постійного доходу, зі слів, раніше судимий, тому може скоювати в подальшому злочини з метою відшукування коштів для існування.

Слідчий суддя також враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 є військовослужбовцем, однак не знаходиться в офіційній відпустці, перебуває в цивільному шлюбі, не систематично сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, має заборгованість, за місцем реєстрації не проживає, міцні соціальні зв`язки відсутні, а також відсутність медичних відомостей , які б свідчили, що стан здоров`я обвинуваченого не дозволяє, чи взагалі виключає можливість його перебування в умовах тримання під вартою.

Суд вважає, що у ОСОБА_6 відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Жоден з інших запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

На даний час обмеження права ОСОБА_6 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Таким чином, вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників та надавши правову оцінку всім доводам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання. У задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слід відмовити.

Відповідно до вимог п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави підозрюваному ОСОБА_6 , оскільки він вчинив злочин, пов`язаний із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183-184,193-196,309,310,395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 ( шістдесят) днів з моменту його затримання з 18 жовтня 2025 року по 16 грудня 2025 року включно в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити по 16 грудня 2025 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 21.10.2025 о 08-15 год.

Суддя ОСОБА_1