УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000772 від 13.06.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, інваліда другої групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :01:002:3315), раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.

Слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000772, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.3ст.369-2, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку червня 2025 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_7 від своїх знайомих дізнався про особу на ім`я ОСОБА_4 , який за їх словами, за допомогою наявних у нього зв`язків у ВЛК, надає послуги з виключення осіб з військового обліку за станом здоров`я.

Далі, 14.10.2025 близько 15 години 50 хвилин ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_4 , якому повідомив про бажання звільнитися з військової служби за станом здоров`я.

В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вимагання та одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на військово-лікарську комісію з огляду військовослужбовців Військово-медичного клінічного центр Південного регіону.

З цією метою, ОСОБА_4 14.10.2025 близько 15 години 50 хвилин, знаходячись у невстановленому під час досудового розслідування місці, діючи умисно, підтвердив ОСОБА_7 факт надання ним послуг зі звільнення від проходження військової служби з подальшим виключенням з військового обліку, шляхом впливу на невстановлених посадових осіб ВЛК за грошову винагороду та висловив ОСОБА_7 вимогу передачі йому неправомірної вигоди в розмірі 22 000 доларів США за вплив на військово-лікарську комісію військово-медичного клінічного центру Південного регіону, зазначивши, що лише на таких умовах він може забезпечити прийняття позаштатною військово-лікарської комісією рішення щодо його звільнення від військової служби за станом здоров`я, вплинувши на відповідних осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Також, ОСОБА_4 в ультимативній формі запевнив ОСОБА_7 у тому, що у випадку незгоди останнього з вказаною вимогою, він не буде визнаний військово-лікарської комісією непридатним до військової служби.

В свою чергу ОСОБА_7 , розуміючи можливі негативні наслідки для себе, у випадку незгоди з вимогами ОСОБА_4 , вимушений був погодитися на такі умови.

Отримавши згоду ОСОБА_7 передати йому грошові кошти, ОСОБА_4 зазначив, що 20000 доларів США необхідно буде передати відразу, а решту в сумі 2000 доларів США після завершення його стаціонарного лікування у військово-медичному клінічному центрі Південного регіону.

З метою надання більш детальних вказівок, ОСОБА_4 призначив ОСОБА_8 зустріч на 16.10.2025 о 14:00 год. на автомобільній стоянці ТЦ «Вузівський», розташованій за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1.

Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вимагання та одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, ОСОБА_4 16 жовтня 2025 року за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 прибув на автомобільну стоянку ТЦ «Вузівський», розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1, де в черговий раз запевнив останнього у тому, що за грошові кошти в сумі 22000 доларів США здійснить вплив на невстановлених посадових осіб ВЛКвійськово-медичного клінічного центру Південного регіону, щодо прийняття рішення про непридатність його до військової служби за станом здоров`я.

З метою отримання грошових коштів від ОСОБА_7 , ОСОБА_4 призначив йому чергову зустріч на 20.10.2025 на 14.00 годину у тому ж місці на автомобільній стоянці ТЦ «Вузівський», розташованій за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1.

Далі, ОСОБА_4 20 жовтня 2025 року о 14.00 годині за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 на автомобілі марки «Ауді А6» сірого кольору з р.н.з. НОМЕР_1 прибув на автомобільну стоянку ТЦ «Вузівський», розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1.

Перебуваючи у салоні автомобіля, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на позаштатну військово-лікарську комісію з огляду військовослужбовців військово-медичного клінічного центру Південного регіону щодо прийняття рішення про непридатність його до військової служби за станом здоров`я, керуючись корисливим мотивом, направленим на незаконне збагачення, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи їх настання, отримав від ОСОБА_7 частину грошових коштів у розмірі 20000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 20.10.2025 становить 834 600 грн. (41,73 х 20000 = 834 600), після чого втік з місця скоєння злочину.

За вищевикладених обставин, 13.11.2025 відносно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України за кваліфікуючими ознаками: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

При цьому, встановити місцезнаходження ОСОБА_4 не надалося можливим, а тому органом досудового розслідування було вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (вручено під підпис дружині ОСОБА_4 ОСОБА_9 ).

17.11.2025 підозрюваного було оголошено у розшук.

У зв`язку із тим, що вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження останнього не надалося можливим, що свідчило про те, що останній ймовірно переховується від органу досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.11.2025 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 24.12.2025.

19.11.2025 постановою слідчого, погодженою прокурором, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, досудове розслідування кримінального провадження № 0000772 від 13.06.2025 зупинено.

21.11.2025 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 затримано органом досудового розслідування та на підставі постанови слідчого досудове розслідування відновлено.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, в цілях запобігання настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з таким клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2.Позиції учасників судового засідання.

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Долучила копії постанов слідчого про зупинення та відновлення досудового розслідування.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на доводи викладені у письмових запереченнях. ОСОБА_4 з 20.10.2025 не спілкувався з дружиною, крім того, в період з 14.11.2025 по 20.11.2025 він перебував на лікуванні у неврологічному відділенні Біляївської лікарні, що підтверджується відповідною випискою. 21.11.2025 дізнавшись від дружини про повідомлення йому про підозру, добровільно за власною ініціативою з`явився до поліції, про що власноруч зазначив у заяві на ім`я слідчого, а також довідці про взяття під варту. Таким чином, адвокат ОСОБА_5 , зазначає, що ОСОБА_4 не знав, що йому висунута підозра і він оглошений у розшук. У випадку, якщо б ОСОБА_4 мав намір переховування від слідства та суду, він не явився би до слідчого органу добровільно відразу як дізнався про підозру. Крім того, захисник просила врахувати, що ОСОБА_4 одружений, на утриманні у нього перебуває дитина і дружина, яка не працює і доглядає за хворою дитиною. Дитина страждає на ряд захворювань: хронічна реактивована герпесвірусна інфекція за пара інфекційним аутоімунним синдромом, мітохондріальна дисфункція, ЗНМ 1 рівня. Сам ОСОБА_4 визнаний інвалідом другої групи за загальним захворюванням, страждає на гіпертонію, що погіршить стан його здоров`я у випадку перебування під вартою, та може привести до незворотних наслідків. Крім того, стороною обвинувачення не зазначено, на кого зі свідків він може вплинути. Також ОСОБА_4 не має можливості у майбутньому знищити, сховати або спотворити грошові кошти, здобуті злочинним шляхом, оскільки на допитів він пояснив, що одразу 20.10.2025 біля ринку «Південний» викинув конверт, який отримав. ОСОБА_4 є єдиним годувальником у сім`ї. Запропонований стороною обвинувачення розмір застави, що становить 1 059 800 гривень є завідомо непомірним для ОСОБА_4 . Просила застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Долучила письмові заперечення з додатками.

Підозрюваний з підозрою частково згоден, щодо запобіжного заходу підтримав захисника. Зазначив, що не укривався від органу досудового розслідування, перебував в лікарні, як тільки йому стало відомо про підозру одразу ж, з`явився сам добровільно до слідчого.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Висновки слідчого судді.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

13.11.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується стороною обвинувачення наступними матеріалами кримінального провадження: показаннями свідка ОСОБА_7 , якими підтверджуються обставини вчинення кримінальних правопорушень; протоколом огляду місця події від 20.10.2025, в ході якого виявлено та вилученотранспортний засіб марки «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору, який підозрюваний використовував у своїй злочинній діяльності; протоколом обшуку від 20.10.2025 за адресою фактичного проживання підозрюваного: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :01:002:3315), в ході якого виявлено та вилучено: Банківська карта НОМЕР_2 ; Банківська карта НОМЕР_3 ; Посвідчення №ІЦ НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 ; Чотири фотокартки особи чоловічої статі; Мобільний телефон марки IPhone ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ; Виписка №9327 на ім`я ОСОБА_10 ; Чотири фотокартки особи чоловічої статі; Дозвіл на зброю № НОМЕР_7 від 22.10.2014 на ОСОБА_11 ; Копія РНОКПП, копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_12 ; Чотири фотокартки особи чоловічої статі; Дозвіл на зброю НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_13 ; Повістка №5110 на ім`я ОСОБА_14 ; Витяг-епікріз на ім`я ОСОБА_15 на 2 арк.; Виписка із медичної картки ОСОБА_16 на 1 арк.; Вісім фотокарток особи чоловічої статі; Копія РНОКПП, паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_17 на 6 арк; шість фотокарток особи чоловічої статі; копія РНОКПП, копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_18 на 5 арк; копія консультативного висновку спеціаліста на ім`я ОСОБА_18 на 2 арк; медичне заключення, висновок на ім`я ОСОБА_18 загалом на 10 арк. які вилучено до сейф пакету НПУ NPU 2067693. Предмет ззовні схожий на пістолет на якому наявне маркування GR10385 PATENTED із магазином; Предмет ззовні схожий на пістолет на якому наявне маркування STALKER 0814-000704 із двома магазинами; Шість предметів схожих на патрони для відстрілу гумових набоїв із написом SARA які вилучено до сей пакету НПУ NPU2040311; протоколом обшуку від 20.10.2025 за адресою фактичного проживання підозрюваного: АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено: Копія посвідчення № НОМЕР_9 військовозобовязаного на ім`я ОСОБА_19 на 1 арк.; Копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_19 на 1 арк.; Копія медичної картки амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_19 на 15 арк.; Флеш накопичувач Transcend 1GB JE 160; Флеш накопичувач Kingston 8 1GB; Флеш накопичувач чорного кольору; Флеш накопичувач Transcend 1GB JE 185; Флеш накопичувач уформі типу машина які вилучено та поміщено до сейф пакету НПУ NPU2040308; протоколом огляду предмету від 21.10.2025 мобільного телефону свідка ОСОБА_7 , в ході якого виявлено факт спілкування останнього з ОСОБА_4 щодо надання послуг зі звільнення з військової служби; протоколами огляду заявника ОСОБА_7 , вручення йому грошових коштів та добровільної видачі, якими підтверджується заволодіння грошовими коштами останнього.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 , при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Так, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід звернути увагу на наступне: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у зловживанні впливом, а також слідчий суддя не може залишити поза увагою те, що на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_4 було надано дозвіл на затримання з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя також враховує, що в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 є інвалідом другої групи, що в свою чергу надає йому право безперешкодного перетину державного кордону України в період дії воєнного стану.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що ОСОБА_4 добровільно з`явився до слідчого, що не заперечувалося прокурором в судовому засіданні. В цьому ж розрізі, слідчий суддя зазначає, що скерований стороною обвинувачення на адресу суду документ під назвою: «Довідка щодо взяття під варту на підставі ухвали (вироку) суду від 21.11.2025» також містить відмітку ОСОБА_4 щодо добровільної явки ним. Крім того, слідчий суддя критично оцінює доводи, які зазначає слідчий у клопотанні в обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 не має на утриманні неповнолітніх дітей, при тому, що підозрюваний має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження.

Таким чином, з огляду на вищевикладене у сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що рівень ймовірності настання наявного ризику переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду не є критичним.

Слідчий суддя вважає наявним існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків в рамках даного кримінального провадження.

Зокрема показаннями свідка ОСОБА_7 , який є заявником у даному кримінальному провадженні, на теперішній час в тому числі обґрунтовується пред`явлена ОСОБА_4 підозра. При цьому, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно останнього до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит такої особи безпосередньо в судовому засіданні судом, позаяк суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Слід зауважити, що з огляду на специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого на теперішній час обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , процесуальні джерела доказів у вигляді показань відіграють надзвичайно важливу роль, що на переконання слідчого судді додатково підтверджує вірність доводів сторони обвинувачення відносно існування в рамках такого кримінального провадження наведеного ризику.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий у клопотанні зазначає, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_20 , однак, аналізом матеріалів, долучених в обґрунтування клопотання слідчим суддею не було встановлено копії протоколу допиту свідка ОСОБА_20 .

Крім того, слідчий суддя критично оцінює доводи сторони обвинувачення щодо існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки вказані твердження слідчого у клопотанні та прокурора у судовому засіданні зводяться до формального зазначення вказаного ризику та не містять належного обґрунтування.

4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а також наявних в рамках означеного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо лише шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

4.4. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрюваний), складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, з огляду на особу підозрюваного, його характеризуючи дані, а саме те, що останній є інвалідом другої групи, одружений, має на утриманні малолітню дитину, встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також те, що підозрюваний добровільно з`явився до органу досудового розслідування та в судовому засіданні повідомив, що з підозрою частково погоджується, надає покази та співпрацює з органом досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що у даному випадку доцільним є застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу з призначенням застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

На думку слідчого судді, саме вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 14.01.2026, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного строком до 14.01.2026, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1