Справа № 505/609/25
Провадження 1-кп/505/477/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року місто Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області:

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000035 від 14 січня 2025 року у по обвинуваченню ОСОБА_5 , уродженця м.Рибниця Республіки Молдова, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, військозобовязаного, одруженого, працюючого фізичною-особою підприємцем, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Подільського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження №0000035 від 14 січня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що відповідно з Указом Президента України та Верховного головнокомандувача № 64/2022 від 24.02.2022 року та Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією збройних сил російської федерації проти України на всій території України запроваджено воєнний стан з 05:30 годин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжено, в останнє Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 28 жовтня 2024 року № 740/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 4024-IX від 29.10.2024, строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, яку у подальшому неодноразово продовжували, останній раз продовжено Законом України № 4025-IX від 29.10.2024 "Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації»" від 28 жовтня 2024 року № 741/2024, згідно якого продовжено з 10 листопада 2024 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про оборону України» встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів за № 2 та має ВОС №790 (перевезення автомобільним транспортом), код ВОС 037 (водій) група обліку А (всі види Збройних Сил України, родів військ і служб, для яких не визначені особливі вимоги щодо проходження військової служби), будучи військовозобов`язаним, у зв`язку із оголошенням загальної мобілізації на військову службу в Збройні Сили України за мобілізацією.

У подальшому, 19 грудня 2024 року за результатами обстеження, згідно довідки військово-лікарської комісії № 4/3510, військовозобов`язаного ОСОБА_5 визнано придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, відповідно до наказу МОУ «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14.08.2008 року, з якою останній 20 грудня 2024 року був ознайомлений під особистий підпис, результати якої останній не оскаржував у встановленому законом порядку.

Також встановлено відсутність обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які надавали б ОСОБА_5 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

При цьому, 02 січня 2025 року близько 12 години 45 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 був письмово попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 336 КК України, що засвідчив власним підписом.

У подальшому, 02 січня 2025 року близько 12 години 50 хвилин військовозобов`язаний ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , де останньому уповноважена особа вручила повістку про необхідність його прибуття 02 січня 2025 року о 16 годині 00 хвилин до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , для направлення його у подальшому в розпорядження команди А 1536 ВОС 790037 з метою проходження військової служби під час мобілізації, на що ОСОБА_5 відповів категоричною відмовою, а також відмовився засвідчити своїм підписом факт отримання вказаної повіски, після чого даний факт відмови посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 у присутності посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 було зафіксовано за допомогою технічних засобів та проведена безперервна відео зйомка, а також складено акт про відмову від отримання повістки від 02.01.2025, з яким ОСОБА_5 ознайомився під особистий підпис, проте незважаючи на це ОСОБА_5 умисно без поважних причин на визначену дату та час 02 січня 2025 року о 16 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, підстав для отримання відстрочки від призову на військову службу згідно ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не мав, тим самим умисно, протиправно ухилився від призову на військову службу під час загальної мобілізації.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи тривалий час протиправно ухилятися від призову на військову службу під час загальної мобілізації, 29 січня 2025 року близько 10 години 50 хвилин перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , де останньому уповноважена особа ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно вручила повістку про необхідність його прибуття 30 січня 2025 року о 10 годині 00 хвилин до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , для направлення його у подальшому у розпорядження команди А 1536 ВОС 790037 з метою проходження військової служби під час мобілізації, на що ОСОБА_5 відповів категоричною відмовою, а також відмовився засвідчити своїм підписом факт отримання вказаної повіски, після чого даний факт відмови посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 у присутності посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 було зафіксовано за допомогою технічних засобів та проведена безперервна відео зйомка, а також складено акт про відмову від отримання повістки від 29.01.2025, з яким ОСОБА_5 відмовився знайомитися, у зв`язку з чим посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 текст вказаної повістки та текст вказаного акту про відмову зачитано у голос ОСОБА_5 , проте незважаючи на це ОСОБА_5 умисно без поважних причин на визначену дату та час 30 січня 2025 року о 10 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , для направлення його у подальшому у розпорядження команди А1536 ВОС 790037 з метою проходження військової служби під час мобілізації не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, підстав для отримання відстрочки від призову на військову службу згідно ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не мав, тим самим умисно, протиправно ухилився від призову на військову службу під час загальної мобілізації.

В подальшому ОСОБА_5 , всупереч вимог ст. 65 Конституції України, статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України № 2105-ІХ від 03 березня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», п. 1 додатку 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації та у зазначені у повістці дати та час, а саме: 02 січня 2025 року о 16 годині 00 хвилин та 30 січня 2025 року о 10 годині 00 хвилин для відбуття військовозобов`язаних, які призиваються за мобілізацією, до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, не маючи на те законних підстав, не з`явився за викликом та про причини неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив, тим самим умисно, протиправно ухилився від призову на військову службу під час загальної мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 та закриття кримінального провадження у зв`язку зі зміною обстановки, оскільки наразі останній мобілізований та проходить військову службу в Збройних силах України у військовій частині НОМЕР_1 , свою вину останній визнає та щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та підтримав клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження у зв`язку зі зміною обстановки, оскільки він дійсно добровільно з 16 жовтня 2025 року призваний на військову службу під час мобілізації та наданий час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , проходив відповідне навчання в навчальному центрі для військовослужбовці та на даний час проходить військову службу на посаді комірника. Розуміє, що справа у такому випадку закривається з нереабілітуючої підстави. Просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження відносно нього у зв`язку зі зміною обстановки.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_9 та закриття кримінального провадження, у зв`язку зі зміною обстановки.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, крім визнання останнім вини, також доводиться долученими прокурором матеріалами кримінального провадження. Обвинуваченому судом роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із зміною обстановки є нереабілітуючою обставиною та роз`яснено суть обвинувачення, право на судове провадження в повному обсязі в загальному порядку, однак ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав, у вчиненому щиро розкаявся, наполягає на закритті даного кримінального провадження та звільненні його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із зміною обстановки.

Таким чином, з урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження та на підставі досліджених письмових доказів, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_5 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу, під час мобілізації, на особливий період.

Так, відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до статті 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відтак, у зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

Водночас особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Суспільна небезпечність особи виражається, насамперед, у вчиненні злочину, а в наступному визначається, у першу чергу, ступенем можливості вчинення нею тотожного або однорідного злочину. Висновок про таку можливість будується на основі характеристики даної особи (соціальної, психологічної, демографічної, кримінально-правової), а також оточуючої її обстановки, тобто зовнішніх стосовно даної особи умов (оточення в побуті, сім`ї, навчанні, роботі). Встановлення даної обстановки має значення для оцінки її зміни і впливу на суспільну небезпечність даної особи на час кримінального провадження.

Зміна обстановки, внаслідок якої вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність, означає передусім істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок чого втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь.

Під зміною обстановки, внаслідок якої особа перестала бути суспільно небезпечною, слід розуміти об`єктивні зміни умов життєдіяльності такої особи, які позитивно і суттєво впливають на неї і свідчать про те, що вона не вчинятиме кримінально караних діянь у майбутньому (принаймні подібних вже вчиненому).

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином та не є корупційним згідно з приміткою до ст. 45 КК України і не пов`язане з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з вимогами ч.1 та ч.4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005року № 12 передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України, у порядку, встановленому КПК України. Пунктом 2 вищезазначеної Постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК України порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постановах від 26 березня 2019року у справі № 569/20/14-к та від 04 лютого 2021року у справі №953/21593/19, відповідно до якої збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Згідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно примітки до ст. 45 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України не віднесено до корупційного.

Так, згідно довідки військової частини НОМЕР_1 №3248 від 06.11.2025, рядовий ОСОБА_5 перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 з 16 жовтня 2025 року по даний час.

Відповідно листа ІНФОРМАЦІЯ_3 №15028 від 13.12.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 16 жовтня 2025 року до військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 перестав бути суспільно-небезпечною особою, оскільки визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, щиро розкаявся, призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , а тому суд приходить до переконання, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню та обвинуваченого ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 336 КК України на підставі ст. 48 КК України, та відповідно до п. 1 ч. 2ст. 284 КПК України, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 слід закрити.

Обставин, які б виключали можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та закриття кримінального провадження у зв`язку зі зміною обстановки, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає що на час розгляду кримінального провадження в суді ОСОБА_5 не є суспільно-небезпечним та може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, а отже підстав, які б унеможливлювали закриття провадження, судом не встановлено.

Кримінальним правопорушенням шкода не заподіяна, витрати на залучення експертів відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.12, 48 КК України, ст.ст. 314, 284, 286 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого та закриття кримінального провадження - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження №0000035 від 14 січня 2025 року відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Подільський районний суд Одеської області.

Суддя: