Справа № 487/9203/25
Провадження № 1-кс/487/5399/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001549 від 05.12.2025, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 05.12.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001549, звернувся 08.12.2025 до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 05.12.2025 під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: планшет марки АТМРС, моделі ІТ-801В, який упаковано в сейф пакет №WAR1398867; полімерну пляшку, заповнену рідиною об`ємом 140 мл., із різким запахом легкозаймистої речовини - бензину, з назвою "Бензин-Вогник", яку поміщено до сейф пакету РSP 1101068.

Прокурор у судове засідання не прибув, до початку розгляду клопотання подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим відділом Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001549 від 05.12.2025, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.12.2025 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заяві від ОСОБА_5 по те, що невстановлена особа 04.12.2025 близько 23:50 годин, шляхом підпалу пошкодила вантажний автомобіль марки МAN з д.н.з. НОМЕР_1 разом з причепом KOEGEL з д.н.з. НОМЕР_2 , який був розташований біля буд №2/2 по вул. Лазурній, м. Миколаєва.

05.12.2025 в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, у зв`язку із тим, що склалася ситуація, яка потребувала невідкладних дій, пов`язаних із врятуванням майна спрямованого на виявлення та вилучення слідової інформації, а саме: комп`ютерної техніки, легкозаймистих речовин, ємності із легкозаймистими речовинами, одягу в якому перебувала під час вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення знаряддя скоєння злочину та інших предметів, які можуть мати значення для встановлення об`єктивної істини по справі, та в наступному стати речовими доказами, 05.12.2025 в період часу з 18:20 по 19:31 відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України проведено невідкладний обшук за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: планшет марки АТМРС, моделі ІТ-801В, який упаковано в сейф пакет №WAR1398867; полімерну пляшку, заповнену рідиною об`ємом 140 мл., із різким запахом легкозаймистої речовини - бензину, з назвою "Бензин-Вогник", яку поміщено до сейф пакету РSP 1101068, які постановою слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 05.12.2025 року визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Вилучені в ході проведення обшуку вищезазначеної квартири, речі мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та є знаряддями кримінального правопорушення, у зв`язку з чим є необхідність накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначені в клопотанні матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку із доведеністю слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 05.12.2025 під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: планшет марки АТМРС, моделі ІТ-801В, який упаковано в сейф пакет №WAR1398867; полімерну пляшку, заповнену рідиною об`ємом 140 мл., із різким запахом легкозаймистої речовини - бензину, з назвою "Бензин-Вогник", яку поміщено до сейф пакету РSP 1101068.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1