Провадження № 11-сс/811/3280/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у кримінальному провадженні №0003154 від 23 травня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 126-1, ч. 5 ст. 407 КК України,-

з участю прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 5 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2025 року за №0003154.

Слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2025 року таке клопотання задоволено та обрано підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, стрільця-санітара 1 десанто-штурмового відділення і десанто-штурмового взводу десанто-штурмової роти, шпк «Матрос» застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесят днів, тобто по 24 січня 2026 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тяжкістю правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, що ставляться йому увину, а також доведеністю прокурором ризиків, врахувавши при цьому, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 та звільнити його з-під варти у залі суду. Розгляд апеляційної скарги проводити за участю підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційних вимог наголошує, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, безпідставною, такою, що підлягає скасуванню.

Стверджує, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б доводили підставність заявлених ризиків. Звертає увагу на те, що під час розгляду клопотання затриманому не було забезпечено конфіденційну зустріч із захисником, що є істотним порушенням процесуальних прав.

Заявляє про те, що оскаржувана ухвала суперечить вимогам п.2 ч.1 ст.372 КПК України, де зазначено, що мотивувальна частина має містити встановлення судом обставин із посилання на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів, мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника та підозрюваного на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який таку заперечив, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003154 внесені відомості за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. 126-1, ч. 5 ст. 407 КК України.

У межах цього досудового провадження, 27 листопада 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи та в самовільному залишенні військової частини тривалістю понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану.

Провівши системний аналіз матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Матеріалами справи доводиться обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 5 ст. 407 КК України.

Зокрема, докази, на які посилається слідчий у поданому клопотанні є фактичними даними, отриманими органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, які свідчать, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 5 ст. 407 КК України, один із який відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинних дій та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 182 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, положеннями ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків слідчого судді не спростовують.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_7 постановлена з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у кримінальному провадженні №0003154 від 23 травня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 126-1, ч. 5 ст. 407 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4