1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2265/25 1-кс/335/3372/2025
30 вересня 2025 року м. Запоріжжя
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Краматорськ Донецької області, неодруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,, проживаючого адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.
Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_8 від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_8 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» безоплатна допомога (пересилка, виконання робіт, надання послуг) - це надання гуманітарної допомоги без будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсацій донорам.
Гуманітарна допомога це - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров`я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог ст.3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації».
Положеннями ст. 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» визначено, що цілями благодійної діяльності є надання допомоги для сприяння законним інтересам бенефіціарів у сферах благодійної діяльності, визначених цим Законом, а також розвиток і підтримка цих сфер у суспільних інтересах. Сферами благодійної діяльності є: 1) освіта; 2) охорона здоров`я; 3) екологія, охорона довкілля та захист тварин; 4) запобігання природним і техногенним катастрофам та ліквідація їх наслідків, допомога постраждалим внаслідок катастроф, збройних конфліктів і нещасних випадків, а також біженцям та особам, які перебувають у складних життєвих обставинах; 5) опіка і піклування, законне представництво та правова допомога; 6) соціальний захист, соціальне забезпечення, соціальні послуги і подолання бідності; 7) культура та мистецтво, охорона культурної спадщини; 8) наука і наукові дослідження; 9) спорт і фізична культура; 10) права людини і громадянина та основоположні свободи; 11) розвиток територіальних громад; 12) розвиток міжнародної співпраці України; 13) стимулювання економічного росту і розвитку економіки України та її окремих регіонів та підвищення конкурентоспроможності України; 14) сприяння здійсненню державних, регіональних, місцевих та міжнародних програм, спрямованих на поліпшення соціально-економічного становища в Україні; 15) сприяння обороноздатності та мобілізаційній готовності країни, захисту населення у надзвичайних ситуаціях мирного і воєнного стану.
Для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне використання з метою отримання прибутку гуманітарної допомоги, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою здійснення діяльності, пов`язаної з розпорядженням гуманітарною допомогою ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , підшукано релігійну громаду «Львівська реформаторська церква Святої Трійці».
ОСОБА_9 увійшов в довірливі відносини з керівником вищевказаної громади ОСОБА_10 , шляхом обману, повідомивши неправдиву інформацію про те, що він уповноважений командуванням військової частини НОМЕР_3 на отримання гуманітарної допомоги, яку нібито потребує військова частина для виконання завдань, узгодив вході особистого спілкування за допомогою мобільного зв`язку та листування в месенджері «WhatsApp», перелік необхідних для військової частини НОМЕР_3 предметів гуманітарної допомоги.
ОСОБА_9 продовжуючи виконання злочинного плану спрямованого на незаконне використання з метою отримання прибутку гуманітарної допомоги, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання запропонував зв`язатись з керівником Релігійної громади «Львівська реформаторська церква Святої Трійці» ОСОБА_10 , з метою отримання товарів (предметів) гуманітарної допомоги до своєму знайомому ОСОБА_4 . В свою чергу ОСОБА_4 розуміючи про те, що дії, які його прохає вчинити ОСОБА_9 , є незаконними, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання погодився на пропозицію ОСОБА_9 .
В подальшому ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , не пізніше ніж 24.02.2025 точний час та дату в ході досудового розслідування не встановлено, за допомогою мобільного зв`язку та мобільного месенджеру «Whatsapp» звернувся до керівника Релігійної громади «Львівська реформаторська церква Святої Трійці» ОСОБА_10 , з метою отримання товарів (предметів) гуманітарної допомоги, представившись військовим медичної служби ВЧ НОМЕР_1 та повідомив, що Релігійну громаду «Львівська реформаторська церква Святої Трійці» йому порекомендував військовослужбовець НОМЕР_3 ОСОБА_9 .
В ході листування, ОСОБА_4 , прохав ОСОБА_10 надати предмети гуманітарної допомоги для забезпечення військової частини НОМЕР_1 , для забезпечення військових необхідними медичними засобами, для стримання військової агресії російської федерації.
До вказаного відправлення гуманітарної допомоги, яку безпосередньо замовив та отримав ОСОБА_4 , входило:
- Чоловічі шкарпетки зимові в кількості 30 шт. (пар) на загальну вартість 4514,40 грн. (вартість за одну шт. 150,48 грн.);
- Жіночі шкарпетки зимові в кількості 25 шт. (пар) на загальну вартість 3762,00 грн. (вартість за одну шт. 150,48 грн.);
- Чоловіча термобілизна розмір M в кількості 10 шт. на загальну вартість 9614,00 грн. (вартість за одну шт. 961,40 грн.);
- Чоловіча термобілизна розмір L в кількості 10 шт. на загальну вартість 9614,00 грн. (вартість за одну шт. 961,40 грн.);
- Чоловіча термобілизна розмір XL в кількості 10 шт. на загальну вартість 9614,00 грн. (вартість за одну шт. 961,40 грн.);
- Жіноча термобілизна розмір M в кількості 15 шт. на загальну вартість 16 929,00 грн. (вартість за одну шт. 1128,60 грн.);
- Жіноча термобілизна розмір L в кількості 10 шт. на загальну вартість 11 286,00 грн. (вартість за одну шт. 1128,60 грн.);
- Зимові рукавиці розмір M в кількості 20 шт. на загальну вартість 7524,6,00 грн. (вартість за одну шт. 376,23 грн.);
- Зимові рукавиці розмір L в кількості 20 шт. на загальну вартість 7524,60 грн. (вартість за одну шт. 376,23 грн.);
- Термопокривала в кількості 100 шт. на загальну вартість 4180,00 грн. (вартість за одну шт. 41,80 грн.);
- Турнікети в кількості 150 шт. на загальну вартість 154 620,00 грн. (вартість за одну шт. 1030,80 грн.);
- Оклюзивні наліпки в кількості 150 шт. на загальну вартість 81 259,50 грн. (вартість за одну шт. 541,73 грн.);
- Ізраїльські бандажі в кількості 200 шт. на загальну вартість 50 920,00 грн. (вартість за одну шт. 254,60 грн.);
- Гемостатичні бандажі в кількості 60 шт. на загальну вартість 94 125,00 грн. (вартість за одну шт. 1568,75 грн.);
- Гідрогелеві пов`язки в кількості 150 шт. на загальну вартість 15 048,00 грн. (вартість за одну шт. 100,32 грн.);
- Гнучка шина в кількості 100 шт. на загальну вартість 49 240,00 грн. (вартість за одну шт. 492,40 грн.);
- Тактична аптечка в кількості 60 шт. на загальну вартість 262 336,80 грн. (вартість за одну шт. 4372,28 грн.);
- Парамедичні ножиці в кількості 150 шт. на загальну вартість 60 442,50 грн. (вартість за одну шт. 402,95 грн.).
Відповідно до клопотання слідчого, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , заволодів товарам (предметами) гуманітарної допомоги релігійної громади «Львівська реформаторська церква Святої Трійці» на загальну суму 855 022,80 гривень, які повинні були постачатися до військової частини НОМЕР_1 , яку в подальшому незаконно використав з метою отримання прибутку, шляхом здійснення її продажу невстановленим в ході досудового розслідування особам.
30.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Так як, на думку органу досудового слідства під час досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий вважає, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи, що він підозрюється у вчиненні злочинів серед яких є особливо тяжкі, відповідальність за які передбачено покарання у вигляді позбавлені волі від 5 до 7 років з конфіскацією майна, існує ризик, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні. Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 , в подальшому може як у спосіб погроз, так і реально незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки він обізнаний про місце їх роботи та місце мешкання, йому відомі номера їх мобільних телефонів.
Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання. Вказує на наявність обґрунтованої підозри відносно підозрюваного та ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Просив клопотання задовольнити. Просив застосувати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти наявним ризикам.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. Ризиків викладених в клопотанні не вбачає, вважає, що вони недоведені та безпідставні. Підозрюваний має на утриманні неповнолітню дитину та стійкі сімейні зв`язки.
Підозрюваний ОСОБА_4 просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, приходить до наступного висновку.
30.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- протоколом щодо результатів проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем з мобільного телефону iPhone 12 Pro з карткою мобільного оператора стільникового зв`язку;
- протоколом щодо результатів проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем з ноутбуку HP Omen, який на праві власності належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- отриманими у мобільного оператора матеріалами телефонних з`єднань та місць знаходжень абонентів за номерами телефонів ОСОБА_9 та інших учасників його злочинної групи;
- протоколом допиту представника Релігійної громади «Львівська реформатська церква Святої Трійці» ОСОБА_10 ;
- наданими Релігійною громадою «Львівська реформатська церква Святої Трійці» ТТН та накладними поштового оператора «Нова пошта», в яких конкретно вказано отримувача гуманітарної допомоги та його мобільний телефон;
- протоколом огляду ноутбуку представника Релігійної громади «Львівська реформатська церква Святої Трійці» ОСОБА_10 , де зафіксовані чати листування з вказаними вище особами з приводу замовлення на військові частини гуманітарної допомоги та її отримання;
- відповіддю від військової частини НОМЕР_1 , в якій повідомляють, що не отримували та не прохали гуманітарну допомогу;
- протоколами щодо результатів проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж з мобільного телефону ОСОБА_9 , та з мобільного телефону ОСОБА_11 ;
- протоколом щодо результатів проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем з планшета Samsung Galaxy Tab S6 Lite, який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
- протоколом щодо результатів проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем з мобільного телефону Xiaomi Redmi Note 11 Pro, в якому містяться дві сім-картки мобільного оператора стільникового зв`язку, які належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
- іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що зазначені у клопотанні обставини підозри пред`явленої ОСОБА_4 мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах.
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування, підтверджується тим, що ОСОБА_9 , підозрюється у вчинення тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до семи років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим розуміючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних дій та рішень в розумні строки.
Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків та потерпілихяк у спосіб погроз, так і реально незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки він обізнаний про місце їх роботи та місце мешкання, йому відомі номера їх мобільних телефонів. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.
Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Заявлений слідчим ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає обґрунтованим у зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування не було встановлено наявність офіційного працевлаштування підозрюваного ОСОБА_4 , останній не має стійкого грошового доходу щоб забезпечити себе в повному обсязі, та проаналізувавши характер скоєних ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме за ст. 201-2 КК України свідчить про те, що останній отримує дохід внаслідок продажу гуманітарної допомоги та іншого майна, та у разі не обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може продовжувати вчиняти подібні злочини з метою отримання доходу.
З огляду на вищевказане, слідчим доведено та підтверджено вищевказаними матеріалами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання доцільності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри пред`явленої йому у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.201-2 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; дані про його особу: вік, стан його здоров`я, наявність соціальних зв`язків, тому приходить до висновку про доведеність обставин необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Щодо клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 242 240 грн., слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.
Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан, наявність на утриманні у підозрюваного дитини, слідчий суддя вважає, що застава у межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та вважає за необхідне визначити розмір застави у виді 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. 00 коп, що буде пропорційним щодо підозрюваного, достатньою мірою гарантуватиме виконання ним покладених на нього обов`язків та, на переконання суду, не буде завідомо непомірною для нього.
Одночасно, враховуючи доведені прокурором обставини, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду з місця його проживання; повідомляти про зміну місця проживання та місця роботи слідчого, прокурора або суд; утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
З огляду на викладене, слідчий суддя вбачає обґрунтовані підстави для задоволення клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 19 днів до 17.10.2025 включно, з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Строк тримання під вартою підозрюваного рахувати з 30.09.2025.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду з місця його проживання;
- повідомляти про зміну місця проживання та місця роботи слідчого, прокурора або суд;
- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк до двох місяців з моменту звільнення з-під варти.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , чи іншому заставодавцю відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 , вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Визначити строк дії ухвали до 17.10.2025 включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 30.09.2025.
Повний текст ухвали виготовлено 01.10.2025.
Слідчий суддя ОСОБА_1