Справа № 344/187/26
Провадження № 1-кс/344/314/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , яке погодженого з прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000264 від 17.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, 06.01.2026 року звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000264 від 17.10.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України, за процесуального керівництва Івано-Франківської обласної прокуратури.

Із матеріалів досудового розслідування вбачається, що військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_1 штаб-сержант ОСОБА_5 та старший сержант ОСОБА_6 за посередництва ОСОБА_7 та за сприяння військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 (Чернівці) 23.11.2025 організували незаконне переправлення через Державний кордон України, на ділянці кордону у Чернівецькій області військовозобов`язаного ОСОБА_8 , за що одержали грошові кошти в сумі 8 000 доларів США.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, рапортами оперативних співробітників УСБУ в Івано-Франківській області, заявами про вчинення кримінального правопорушення, протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

03.01.2026 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Також встановлено, що ОСОБА_5 має у власності наступне нерухоме майно: земельна ділянка з кадастровим номером: :02:001:0011 площею 1,965 га; земельна ділянка з кадастровим номером: :01:015:0071 площею 0,1 га.

Враховуючи викладене, нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_5 , може бути у неї конфісковані у випадку визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просив розгляд клопотання здійснювати без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Також у поданому клопотанні просив розгляд клопотання проводити без виклику особи (представників), у володінні якої знаходиться майно.

Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено, що це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Встановлено, що у власності ОСОБА_5 знаходиться нерухоме майно, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером: :02:001:0011 площею 1,965 га; земельна ділянка з кадастровим номером: :01:015:0071 площею 0,1 га.

Водночас, клопотання в частині арешту стосовно користування вказаного майна його власником, не є доведеним перед судом, а тому слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання, без позбавлення права користування даними земельними ділянками.

Санкція ч.3 ст.332 КК України, передбачає конфіскацію майна, як додатковий вид покарання.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення конфіскації майна.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення частково клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме: земельна ділянка з кадастровим номером: :02:001:0011 площею 1,965 га; земельна ділянка з кадастровим номером: :01:015:0071 площею 0,1 га, із забороною відчуження, розпоряджання без позбавлення права користування.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9