Провадження № 1-кп/175/1892/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисника: адвоката ОСОБА_4

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000077 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на те, що під час досудового розслідування до обвинуваченого був застосований такий запобіжний захід, дія якого під час судового провадження була продовжена, але цей строк спливає, тому вважає, що необхідно продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, ризики, які виправдовують утримання обвинуваченого під вартою нікуди не зникли, є реальними та дійсними.

В судовому засіданні обвинувачений заперечував проти заявленого прокурором клопотання про продовження його тримання під вартою. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 щодо заявленого прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою заперечувала, посилаючись на те, що відсутні будь-які передбачені законом ризики, які виправдовують застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу як утримання під вартою, а тому необхідно застосувати до нього більш м`який у виді домашнього арешту. У разі, якщо суд прийде до висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, просив додатково визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим передбачених КПК України обов`язків, у визначеному законом мінімальному розмірі.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про можливість продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Судом встановлено, що 27 грудня 2025 року спливає строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою. Також, в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують утримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів, він раніше був судимий за вчинення умисного злочину, судимість за скоєння якого не знята і не погашена в установленому законом порядку, міцних соціальних зв`язків не має, не працює, офіційне джерело його доходів невідоме. До того ж, обвинуваченому відомі адреси проживання свідків у цьому кримінальному провадженні, а на цей час вказані особи судом ще не допитані. Тому суд вважає, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді утримання під вартою є обґрунтованим, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, як переховуванню обвинуваченого від суду, незаконному впливу обвинуваченого на свідків в цьому кримінальному провадженні, так і вчинення ним іншого кримінального правопорушення, ризики чого є реальними та дійсними. А обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із утриманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого в процесі розгляду кримінального провадження в суді. До того ж, жодних обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, судом не встановлено. Тому посилання захисника та обвинуваченого можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту є безпідставними. При цьому суд також зауважує, що суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Так, суд враховує стадію перебігу судового розгляду цього кримінального провадження щодо особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, обставини вчинених злочинів та процесуальну поведінку обвинуваченого. Тому суд, згідно з положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України вважає за необхідне наразі не визначати розмір застави у цьому кримінальному провадженні. Тому посилання захисника та обвинуваченого на можливість визначення розміру застави є безпідставними.

Таким чином, суд вважає за доцільне продовжити дію обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді утримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 21 лютого 2026 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: