Справа № 392/1531/25
Провадження № 1-кп/396/203/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.09.2025 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Тарасівка Маловисківського району Кіровоградської області, не одруженого, освіта повна загальна середня, солдата резерву військової частини НОМЕР_1 у військовому званні "солдат", не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України,
ОСОБА_6 , відповідно до Указу Президента України "Про загальну мобілізацію " від 24.02.2022 № 69/2022 призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлений для проходження військової частини НОМЕР_1 , де проходив службу солдатом військової частини НОМЕР_1 у військовому званні "солдат", діючи умисно, 09.03.2025 року близько 11:00 години (більш точного часу досудовипм розслідуванням не встановлено), перебував у домоволодінні ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , де останні спільно розпивали алкогольні напої. Перебуваючи за вказаною вище адресою, в ході розпиття алкогольних напоїв у ОСОБА_6 раптово виникли неприязні відносини та умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись в кімнаті вказаного житлового будинку по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки ібажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, керуючись мотивом особистих неприязних відносин, ОСОБА_6 наніс декілька ударів кулаками двох рук по обличчю ОСОБА_8 , спричинивши такими діями потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх спричинення, - у вигляді відкритої черепно - лицевої травми - синці обличчя, рани обличчя, відкритого перелому кісток носу та надперенісся лобової кістки, що спричинили розвиток механічної аспіраційної асфіксії кров"ю, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_8 .
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України визнав повністю, вказав що обставини вчинення ним кримінального правопорушення викладені в обвинуваченні правильно, разом з тим, він не пам"ятає повністю обставин спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілим, оскільки є військовослужбовцем, має контузію, поранення, через що має значні проблеми з пам"яттю. Також пояснив, що того дня перебував в стані алкогольного сп`яніння потерпілого раніше не знав. Перебуваючи у ОСОБА_9 в гостях, познайомився з потерпілим, з яким у нього виник конфлікт. Пам`ятає, що потерпілий образив його, а що було далі він не пам"ятає. Пам"ятає себе вже в кайданках на вулиці. У вчиненому розкаюється, не мав наміру спричинити потерпілому тілесні ушкодження, тим більш заподіяти смерть потерпілого не мав.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ст.121 ч.2 КК України підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі.
Потерпіла пояснила що ОСОБА_8 є її сином. Того дня він сказав їй, що піде в гості до ОСОБА_9 в гості. Вона не хотіла, щоб син туди йшов, але він всеж таки пішов до ОСОБА_10 . Потім їй зателефонували та сказали що син помер. Характеризує сина позитивно, зазначає що він був доброю, неконфліктною людиною. Також вказала, що син обвинуваченого раніше не знав.
Встановлені судом обставини також підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами, які суд вважає належними та допустимими, а саме:
- Протоколом огляду місця події від 01.03.2025 з фототаблицею, який почато о 12-27 годині та закінчено о 13-35 годині, в присутності понятих, в ході якого оглянуто місце події, а саме домоволодіння ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , - оглянуто кімнати будинку, зафіксовано розташування трупа потерпілого, зафіксовані видимі тілесні ушкодження на ньому. Під час огляду місця події були вилучені та визнані речовими доказами змиви слідів речовини бурого кольору з поверхні та одяг з РБК( а.с. 9-10, 11-15);
- Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті напад з використанням тупого предмета з метою вбивства чи нанесення ушкоджень, механічна асфіксія кров"ю, відкриті переломи кісток лицевого скелету, відкрита черепно - лицева травма. (а.с.58-59)
- Рапортом, зареєстрованим в інформаційно телекомунікаційній системі «Інформаційно телекомунікаційний портал Національної поліції України» 09.03.2025 року № 2511, про отримання заяви від ОСОБА_7 про те, що в АДРЕСА_2 виявлено на ліжку громадянина ОСОБА_8 , 1972 р.н. без ознак життя. Тіло в крові з тілесними ушкодженнями. На місці події встановлено іншу особу - ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями та на одягу бурі плями, схожі на кров.(а.с.2)
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.03.2025 року, який розпочато о 14-43 годині та закінчено о 14-51 годині, за участю свідка ОСОБА_7 , відповідно до якого ОСОБА_7 змістовно повідомив про обставини щодо заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, зокрема, вказавши яким чином наносив потерпілому тілесні ушкодження ОСОБА_6 (а.с.84-90)
- Висновком експерта № 22, при проведенні судово-медичної експертизи, яку розпочато 10.03.2025 та закінчено 07.04.2025, відповідно до якого, при проведенні судово - медичної експертизи трупа ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно - лицевої травми - синці обличчя, рани обличчя, відкритий перелом кісток носу та надперенісся лобової кістки. Усі тілесні ушкодження виникли від достатніх по силі не менше 3-х травматичних дій (ударів) тупого (их) предмета (ів). Тілесні ушкодження у вигляді "відкрита черепно - лицева травма - синці обличчя, рани обличчя, відкритий перелом кісток носу та надперенісся лобової кістки", що спричинили розвиток механічної аспіраційної асфіксії кров"ю у живих осіб мають ознаки тяжких, як небезпечних для життя в момент їх спричинення. Перебувають у прямому причинному зв"язку з безпосередньою причиною смерті. На виявлених тілесних ушкодженнях відобразилися загальні ознаки дії тупого (их) предмета(ів). Виключається можливість утворення тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту. (а.с.62-66).
- Висновком судово-психіатричного експерта № 301 від 22.07.2025 щодо ОСОБА_8 , відповідно до якого ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, психічно здоровий, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.(а.с. 250 - 252).
Отже, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними та допустимими доказами для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.
Недопустимості доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України судом не встановлено, оскільки всі письмові та речові докази встановлені, зібрані та перевірені органом досудового розслідування, а згодом судом, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України. Істотних порушень прав та свобод людини, визначених ст. 87 КПК України, судом не встановлено. Досліджені в судовому засіданні речові докази, документи відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, складені уповноваженими процесуальними особами відповідно, узгоджуються між собою, та не викликають сумнівів у суду. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом встановлено не було.
Дослідивши і перевіривши надані в ході судового розгляду показання потерпілих та свідків, які також є процесуальними джерелами доказів, суд дійшов висновку, що ці показання є конкретними та узгоджуються з сукупністю інших доказів, які судом покладено у вирок.
Дослідивши у змагальній процедурі й зіставивши докази, оцінивши їх в аспекті ст.94 КПК з точки зору належності, допустимості й достовірності, а також з`ясувавши передбачені ст. 91 вказаного Кодексу обставини, що належать до предмета доказування, суд вважає, що ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку доводять факт вчинення обвинуваченим кримінально-караного діяння, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_6 .
Суд, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, вважає вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення встановленою та доведеною у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем, характеризується посередньо, раніше не судимий. ОСОБА_6 є осудним, на обліку лікаря нарколога не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Беручи до уваги наведене, при обранні міри покарання обвинуваченому, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України та враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, які віднесено до тяжких злочинів, конкретні обставини та наслідки, особу винного, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень обрати покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті закону, яку він порушив, однак його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.
Суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для застосування до призначеного покарання ст. 69 КК України, які б давали суду можливість прийти до висновку про застосування до обвинуваченого більш м`якого покарання.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 слід обчислювати з дня його фактичного затримання, тобто з 09.03.2025.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 слід залишити у вигляді тримання під вартою, продовживши її до набрання цим вироком законної сили
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів суд визначає у відповідності ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 100, 107, 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України та призначити ОСОБА_6 покарання за ст. 121 ч.2 КК України 8 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з часу його затримання 09 березня 2025 року.
Речові докази: - змив та контрольний змив РБК зі стіни спальної кімнати, змив та контрольний змив РБК з ліжка спальної кімнати, зрізи нігтьових пластин та змиви з рук ОСОБА_11 , штани сірого кольору, чоловічу футболку чорного кольору, чоловічі штани чорного кольору, кофту сірого кольору, черевики чорного кольору, чоловічу кофту сірого кольору, виріз з полотна сірого кольору з слідами речовини бурого кольору, шматок газети з слідами речовини бурого кольору зі столу в спальній кімнаті - які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити після набрання вироком чинності.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою, в той же строк з моменту вручення вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1