Справа № 752/7084/25
Провадження №: 1-кс/752/6332/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000596 від 05.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 25 липня 2025 року звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме:

- земельну ділянку кадастровий номер :06:012:0052, площею 1,998 га, розташовану в с. Тарасівка Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, яка належить на праві власності ТОВ «ГЕРМЕС ТЕХНОЛОГІЇ», ;

- земельну ділянку кадастровий номер :06:017:0028, площею 0,25 га, яка належить на праві власності ОСОБА_4 ;

- земельну ділянку кадастровий номер :06:017:0029, площею 0,2493, яка належить на праві власності ОСОБА_4 ;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва адреси АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, загальною площею 1180, 7 кв. м., житловою площею 98,1 кв. м., який належить на праві власності ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000596 від 05.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території міста Києва діє група осіб, які підробляють офіційні документи - довіреності, договори купівлі-продажу, дарування, заповіти та підшукують осіб похилого віку, до яких входять у довіру, домовляються з приватним нотаріусом щодо посвідчення заповітів, після посвідчення яких через малий відрізок часу заповідач помирає, та члени вказаної групи переоформлюють нерухоме майно померлих на себе чи своїх родичів, або підставних осіб та в подальшому продають квартири, а отримані кошти розподіляють між учасниками групи.

В ході проведення досудового розслідування, отримано інформацію щодо протиправної діяльності приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу, які діючи у групі зі своїми помічниками та сторонніми особами, організували підроблення нотаріальних документів та незаконне втручання в інформаційні електронні комунікаційні системи у періоди відсутності нотаріусів на території України.

В ході проведення досудового розслідування додатково встановлено, що групою осіб за попередньою змовою використовуючи підроблені офіційні документи - довіреності та акти приймання-передачі майна, заволоділи земельною ділянкою громадянина Австрії ОСОБА_4 , який тривалий час перебуває за межами України, та на теперішній час намагаються заволодіти його житловим будинком та ще двома земельними ділянками.

Так, громадянин Австрії ОСОБА_4 , який тривалий час перебуває за межами України, мав у власності наступне нерухоме майно:

- земельну ділянку кадастровий номер :06:012:0052 площею 1,998 га, розташована в с. Тарасівка Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області (право власності набуте згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу від 21.10.2008);

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва адреси АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, загальною площею 1180, 7 кв. м., житловою площею 98,1 кв. м. (право власності набуте згідно із договіром купівлі-продажу від 31.05.2011№ 705);

- земельну ділянку кадастровий номер :06:017:0028, площею 0,25 га (право власності набуте згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку від 30.06.2011);

- земельну ділянку кадастровий номер :06:017:0029, площею 0,2493 га (право власності набуте згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку та договору дарування від 22.07.2013).

Для шахрайського переоформлення всього вказаного нерухомого майна, належного ОСОБА_4 група осіб підробила довіреність від 23.01.2025 видану нібито в Німеччині, згідно якої ОСОБА_4 доручає ОСОБА_5 бути своїм представником на території України та вносити до статутного капіталу юридичних осіб належне йому вищезазначене нерухоме майно.

30.06.2025 ОСОБА_4 без його відома реєструють власником ТОВ «ГЕРМЕС ТЕХНОЛОГІЇ», (основні види діяльності - оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, засновано 03.06.2016). 01.07.2025 директором та керівником ТОВ становиться ОСОБА_6 , юридична адреса товариства - Київська область, м.Біла Церква, вул. Сухоярська, 16.

11.07.2025 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 посвідчується перехід права власності на земельну ділянку кадастровий номер :06:012:0052 площею 1,998 га за ТОВ «ГЕРМЕС ТЕХНОЛОГІЇ», згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 02.07.2025.

Вказаний акт приймання-передачі земельної ділянки підписаний нібито ОСОБА_5 , який діяв від імені ОСОБА_4 по довіреності, та директором ТОВ ОСОБА_6 .

Крім того, згідно показань свідка ОСОБА_8 , який є представником ОСОБА_4 , останній ніколи не був власником ТОВ «ГЕРМЕС ТЕХНОЛОГІЇ», вказану земельну ділянку нікому не відчужував та не передавав, жодних довіреностей на ОСОБА_5 не видавав, актів приймання-передачі не підписував та в цей період взагалі перебував поза межами України.

Вищезазначені обставини вказують на те, що група осіб, шахрайським шляхом заволоділи земельною ділянкою ОСОБА_4 , та в теперішній час вчиняються дії, направлені на заволодіння житловим будинком та ще двома земельними ділянками ОСОБА_4 .

Згідно з Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в теперішній час земельна ділянка кадастровий номер :06:012:0052 площею 1,998 га, розташована в с.Тарасівка Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області на праві власності належить ТОВ «ГЕРМЕС ТЕХНОЛОГІЇ», , земельна ділянка кадастровий номер :06:017:0028, площею 0,25 га, земельна ділянка кадастровий номер :06:017:0029, площею 0,2493 га, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва адреси АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, загальною площею 1180, 7 кв. м., житловою площею 98,1 кв. м. належать на праві власності ОСОБА_4 .

22.07.2025 постановою слідчого вказане нерухоме майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З метою виключення можливості протиправно розпоряджатися земельною ділянкою кадастровий номер :06:012:0052, земельною ділянкою кадастровий номер :06:017:0028, земельною ділянкою кадастровий номер :06:017:0029, житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки їх подальше відчуження унеможливить відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, до моменту закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, для виконання можливих рішень суду в частині забезпечення цивільного позову, повернення права власності на нерухомість законним володільцям, а також враховуючи те, що зазначені об`єкти нерухомого майна є предметом злочину, який вчиняється, з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вищезазначені земельні ділянки та житловий будинок.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, метою арешту майна є збереження речового доказу, що відповідає положенням п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Так, земельні ділянки кадастровий номер :06:012:0052, кадастровий номер :06:017:0028, кадастровий номер :06:017:0029, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктами кримінально протиправних дій.

На підставі викладеного, враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що у разі неприйняття рішення про заборону розпоряджатися земельними ділянками та житловим будинком може призвести до втрати відповідного майна (зміни власника нерухомого майна), що в подальшому унеможливить відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням прокурор просить накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на вказане майно.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглянути за його відсутності.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 від 22 липня 2025 року вказане в клопотанні майно визнано в кримінальному провадженні № 0000596 від 05.12.2023 року речовим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, із врахуванням вимог ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Так, на думку слідчого судді, прокурором доведено правову підставу для арешту майна, надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, дослідивши надані до клопотання матеріали, враховуючи, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, арешт зазначеного майна є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Як вбачається із мотивування накладення арешту, в клопотанні прокурора у встановленому порядку було наведено достатні обґрунтування необхідності арешту майна, що зумовлений потребами досудового розслідування у збереженні речових доказів, що виправдовує втручання у права та інтереси власника.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 131, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони розпорядження та відчуження, а саме:

- земельну ділянку кадастровий номер :06:012:0052, площею 1,998 га, розташовану в с. Тарасівка Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, яка належить на праві власності ТОВ «ГЕРМЕС ТЕХНОЛОГІЇ», ;

- земельну ділянку кадастровий номер :06:017:0028, площею 0,25 га, яка належить на праві власності ОСОБА_4 ;

- земельну ділянку кадастровий номер :06:017:0029, площею 0,2493, яка належить на праві власності ОСОБА_4 ;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва адреси АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, загальною площею 1180, 7 кв. м., житловою площею 98,1 кв. м., який належить на праві власності ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції..

Слідчий суддя ОСОБА_1