ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2515/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0003820 від 16.10.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь

Донецької області, громадянина України, який зареєстрований та

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0003820 від 16.10.2025, стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 24 грудня 2025 року.

Відповідно до висунутого обвинувачення, яке суд визнає доведеним, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, 12 жовтня 2025 року, приблизно о 15 год. 05 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «НОВУС», за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «НОВУС УКРАЇНА», , переслідуючи корисливу мету, спрямовану на заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, повторно, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу із вітрини магазину викрав 20 стартових пакетів Київстар Start Sim, вартістю без ПДВ 199,95 грн кожний, на загальну суму 3 999 грн без ПДВ.

У подальшому, ОСОБА_4 , сховавши викрадене майно до внутрішнього карману зовнішнього одягу, пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за викрадений товар, що належав ТОВ «НОВУС УКРАЇНА», та вийшов з магазину з викраденим майном.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 , спричинив матеріальну шкоду ТОВ «НОВУС УКРАЇНА», , на загальну суму 3 999 грн без ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна в умовах воєнного стану (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 4 ст. 185 КК України знав повністю та показав, що дійсно 12 жовтня 2025 року, приблизно о 15 год. 05 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «НОВУС», за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, повторно, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу із вітрини магазину викрав 20 стартових пакетів Київстар Start Sim, вартістю без ПДВ 199,95 грн кожний, на загальну суму 3 999 грн без ПДВ. У подальшому, сховавши викрадене майно до внутрішнього карману зовнішнього одягу, пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за викрадений товар, що належав ТОВ «НОВУС УКРАЇНА», та вийшов з магазину з викраденим майном.

Про вчинене щиро шкодує та розкаюється, пояснив вчинене тим, що на час вчинення злочину не мав роботи, жодного доходу, тому потребував грошових коштів, які витратив на продукти харчування.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, та матеріалів щодо залучення експертів й витрат на їх проведення.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , то суд визнає її правильною та кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану (крадіжка), вчинена повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Отже, вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (щиро розкаявся, вину визнав у повному обсязі), особу обвинуваченого, а саме: зрілого віку, з середньо-технічною освітою, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працює не офіційно в готелі, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Також за наявності всіх вказаних вище обставин, суд дійшов висновку, що застосування положень ст. 75 КК України щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням будуть правильними, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання.

При цьому у судових дебатах прокурор висловив позицію щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі статей 75, 76 КК України.

Суд враховує й позицію потерпілого, який відмовився брати участь у судовому розгляді, від заявлення цивільного позову та не просив суд про призначення суворого покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Під час досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішти відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 3 цієї статті, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Під час досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме: оптичний носій із відеозаписом події зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_5