В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за № 0001628 внесеному до ЄРДР 22.07.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 14.04.2025 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту Перелік), в тому числі і «Амфетамін», включеного до списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено», допускається лише у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

В порушення вищевказаних вимог Закону, встановлено, що ОСОБА_3 , 22 липня 2025 року близько 15 години перебуваючи біля під`їзду № 2 будинку № 65 по вулиці А. Шептицького в м. Біла Церква Київської області незаконно придбав - знайшов на лавці прозорий полімерний зіп-пакет з пазовою застібкою, в середині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, ззовні схожа на психотропну речовину - «амфетамін».

В подальшому, ОСОБА_3 усвідомлюючи та переконавшись, що знайдена ним речовина є психотропною, а саме «амфетамін», оскільки в минулому мав досвід вживання психотропних речовин, залишив її при собі незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту та поклав вказаний зіп-пакет до правої кишені шортів, в які був одягнений.

Так, 22 липня 2025 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_3 перебуваючи по вулиці А.Шептицького в м. Біла Церква Київської області на запитання працівників поліції чи зберігає він заборонені в обігу речі, повідомив, що в правій кишені шортів, в які він одягнений, знаходиться зіп-пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, всередині якого міститься психотропна речовина, а саме - «амфетамін», яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Цього ж дня в період часу з 16 год. 18 хв. по 19 год. 35 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи поряд з будинком № 65 по вул. А. Шептицького в м. Біла Церква, Київської області, затриманий працівниками поліції Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області за підозрою у зберіганні заборонених в обігу предметів чи засобів. У подальшому, під час особистого обшуку ОСОБА_3 в присутності понятих, з правої кишені шортів, в які він був одягнений, виявлено та вилучено прозорий полімерний зіп-пакет з пазовою застібкою, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено «амфетамін» (хімічна назва - метилфенетиламін). Маса «амфетаміну» в речовині становить 0,199 г., яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК Україниє, тобто незаконно придбав та зберігав психотропні речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею, .

В судовому засіданні до суду надано угоду про визнання винуватості, укладену 18 грудня 2025 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , яку сторони просили затвердити.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2025 року у виді 5 місяців 14 днів пробаційного нагляду. Визначити остаточне покарання у виді 5 місяців 14 днів пробаційного нагляду та штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. Покарання у вигляді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн узгоджено виконувати самостійно.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України. Підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення погодився з встановленими обставинами. Також просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання з урахуванням ст. 71 КК України.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зазначає наступне.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчинений протягом року після засудження за цією статтею, згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Розгляд проведено стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах висунутого обвинувачення за ч. 2 ст. 309 КК України, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжує, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні.

Узгоджена міра покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України.

Судом враховується, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України ОСОБА_3 вчинив після постановлення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2025 року, але до повного відбуття покарання, а тому обвинуваченому необхідно призначити остаточне покарання, за сукупністю вироків, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України.

Також, суд вважає необхідним, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. виконувати самостійно.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 3565 (три тисячі шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 18 грудня 2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 18 грудня 2025 року покарання за ч 2 ст. 309 КК України - штраф в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2025 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання - штраф у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн та 5 місяців 14 днів пробаційного нагляду.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу, у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн виконувати самостійно.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 3565 (три тисячі шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Речовий доказ об`єкт дослідження та залишки первинного упакування, що знаходиться в спеціальному пакеті 3638570, який перебуває на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_6