КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 10 листопада 2025 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу представника Київської міської ради - ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2025 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника

Київської міської ради ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером: 000, нежитлова будівля літера «IV цифра» цех №5, корпус № 9, загальна площа (кв.м): 13039.3, за адресою: м. Київ, проспект Перемоги (проспект Перемоги, 37 (територія НТУІ "КПІ")), будинок 49/2, що на праві приватної власності належить територіальній громаді, в особі Київської міської ради ().

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо нерухомого майна територіальній громаді, в особі Київської міської ради.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник Київської міської ради - ОСОБА_5 , подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу слідчого судді, скасувати арешт майна, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.08.2025 у справі № 757/39156/25-к, на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером: 000, нежитлову будівлю літера «IV цифра» цех №5, корпус № 9, загальна площа (кв.м): 13039.3, за адресою: м. Київ, проспект Перемоги (проспект Перемоги, 37 (територія НТУІ "КПІ")), будинок 49/2, що на праві приватної власності належить територіальній громаді, в особі Київської міської ради ().

Скасувати заборону, накладену ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.08.2025 у справі № 757/39156/25-к, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо нерухомого майна територіальній громаді, в особі Київської міської ради.

Щодо строку на апеляційне оскарження апелянт зазначила, що 18 серпня 2025 року клопотання прокурора розглянуто без повідомлення власника майна, копію оскаржуваного рішення не направлено, про наявність оскаржуваного рішення Київській міській раді стало відомо 09 вересня 2025 року, апеляційну скаргу направлено, через систему «Електронний суд» 15 вересня 2025 року. З цих підстав, просила поновити строк на оскарження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що накладений арешт перешкоджає реалізації права власності Київською міської ради на нежитлову будівлю літера «IV цифра» цех № 5, корпус № 9, площею 13039,3 кв.м, яка розташована за адресою: місто Київ, проспект Перемоги, 49/2.

Зауважує, що Київська міська рада є законним власником арештованої нежитлової будівлі, що підтверджується Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду №855/13/21 від 1 лютого 2022 року, яким задоволено адміністративний позов Київської міської ради та примусово відчужено у комунальну власність територіальної громади міста Києва з мотивів суспільної необхідності нежитлову будівлю: літера «IV цифра» цех №5, корпус №9, площею 13039,3 кв.м, яка розташована за адресою: місто Київ, проспект Перемоги, 49/2, та перебуває у власності АТ «ПКМЗ» на праві приватної власності з відшкодуванням вартості зазначеного об`єкта нерухомості.

Так, нежитлова будівля літера «IV цифра» цех №5, корпус №9, площею 13039,3 кв.м, яка розташована за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 49/2 була викуплена у АТ «ПКМЗ» для суспільних потреб міста Києва в зв`язку з реконструкцією транспортної розв`язки на перетині проспекту Перемоги з вулицею Вадима Гетьмана у Солом`янському та Шевченківському районах у місті Києві.

Однак, арешт майна перешкоджає Київській міській раді виконати покладені на неї функції та забезпечити проведення будівництва другої черги реконструкції транспортної розв`язки на перетині проспекту Перемоги з вулицею Вадима Гетьмана у Солом`янському та Шевченківському районах. Проведення вказаних робіт неможливе без звільнення земельної ділянки та демонтажу вказаної нежитлової будівлі.

Апелянт вважає, що арештоване майно не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не є об`єктами, які можуть зберегти сліди злочинів, та вони не набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, ні попередній власник майна, ні теперішній власник - Київська міська рада, не є стороною вказаного кримінального провадження, жодній посадовій особі вказаних суб`єктів про підозру не повідомлено.

При цьому, арешт накладено повторно, оскільки вперше арешт накладено ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2022 року та ухвалою слідчого судді цього ж суду від 11 серпня 2025 року його скасовано.

Заслухавши доповідь судді, доводипредставника Київської міської ради - ОСОБА_5 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначила, що 18 серпня 2025 року клопотання прокурора розглянуто без повідомлення власника майна, копію оскаржуваного рішення не направлено, про наявність оскаржуваного рішення Київській міській раді стало відомо 09 вересня 2025 року, апеляційну скаргу направлено, через систему «Електронний суд» 15 вересня 2025 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного Бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 17 листопада 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000970, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 358 КК України.

Прокурор у своєму клопотанні зазначає, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що невстановлені досудовим розслідування службові особи Фонду державного майна України вчинили зловживання службовим становищем в інтересах третіх осіб під час приватизації АТ «Перший київський машинобудівний завод», що спричинило тяжкі наслідки.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено на підставі звернення народного депутата України ОСОБА_8 щодо можливих протиправних дій службових осіб ФДМУ під час приватизації АТ «ПКМЗ».

В ході розгляду вказаного звернення встановлено, що з метою заниження ціни лоту та усунення потенційних покупців під час проведення аукціону з продажу пакету акцій розміром 100% статутного капіталу АТ «ПКМЗ» (, м. Київ, пр-т Перемоги, 49/2) у серпні-жовтні 2019 року здійснено незаконне відчуження частини активів АТ «ПКМЗ» у вигляді п`яти будівель загальною площею 6 399 кв.м. за допомогою ДП «Сетам» шляхом продажу, всупереч Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», на електронних торгах ТОВ «Агроміл Дистрибьюшн» (, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 49/2, корп. 10, цех 9), яке одразу передало вказане майно в іпотеку ТОВ ФК «Меридіан» (, м. Київ, вул. Лаврська, буд. 20 літ А, каб. 136) на забезпечення виконання основного зобов`язання за договором позики.

Так, згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі судових рішень, за наслідками проведення електронних торгів 07.10.2019 ДП «Сетам» сформовано протокол № 435906, в якому переможцем торгів визначено учасника № 13 - ТОВ «Агроміл Дистрибьюшн». На торгах продано майно АТ «ПКМЗ», а саме нежитлові будівлі загальною площею 6399,20 м.кв., що розташовані за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, буд 49/2.

За версією органу досудового розслідування під час реалізації вказаного об`єкту нерухомості допущено заниження її вартості.

Відповідно до постанови слідчого від 20 січня 2022 року, перераховані об`єкти нерухомості визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

18 серпня 2024 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на об`єкт нерухомості - будівлі та споруди, а саме: реєстраційний номер 000, нежитлова будівля літера «IV цифра» цех №5, корпус № 9, загальна площа (кв.м): 13039.3, за адресою: м. Київ, проспект Перемоги (проспект Перемоги, 37 (територія НТУІ "КПІ")), будинок 49/2, що на праві приватної власності належить територіальній громаді, в особі Київської міської ради (), із забороною державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо нерухомого майна територіальній громаді, в особі Київської міської ради.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2025 року клопотання задоволено.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на положення п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000970, про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права та діяльність власника майна з потребами кримінального провадження та його зв`язок із кримінальним правопорушенням.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172 КПК України, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на майно та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням, а відтак доводи апелянта про відсутність правових підстав для арешту майна, є не переконливими.

Майно, на яке накладено арешт є предметом досудового розслідування та відповідає вимогам, передбачених ст. 98 КПК України. Як встановлено ухвалою слідчого судді, нежитлова будівля постановою ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 від 20 січня 2022 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Окрім того, під час апеляційного розгляду прокурором, долучено до матеріалів висновки за результатами проведених експертиз стосовно майна.

Доводи представника Київської міської ради ОСОБА_5 про порушення права користування земельною ділянкою не заслуговують на увагу, оскільки оскаржуваною ухвалою слідчого судді накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а не на земельну ділянку.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Посилання апелянта на те, що арешт накладено повторно, не є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника Київської міської ради - ОСОБА_5 - задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів також звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику Київської міської ради - ОСОБА_5 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2025 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Київської міської ради - ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12

Єдиний унікальний № 757/39156/25-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Справа № 11сс/824/7504/2025 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК