Справа № 275/980/25
В И Р О К

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000256 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Базар Народицького району Житомирської області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, який депутатом та особою з обмеженими можливостями не являється, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, являється особою без постійного місця проживання, раніше судимий:

14.11.2008 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 152 КК України до позбавлення волі на строк 7 років;

02.07.2016 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

27.01.2017 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

26.04.2017 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 02.07.2016 та 27.01.2017 та остаточно призначено покарання строком 5 років позбавлення волі. Звільнений 27.05.2020 ухвалою Бердичівського міського суду Житомирської області умовно-достроково з невідбутим терміном 1 рік 3 місяці 10 днів;

16.09.2021 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 26.04.2017 та остаточно призначено покарання строком 3 роки 6 місяців позбавлення волі; звільнений 11.07.2025 по відбуттю строку покарання,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на часткову зміну ст. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами), неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні, зокрема - Указом Президента України від 14.07.2025 №478/2025, затвердженим Законом України від 15.07.2025 №4524-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 07.08.2025 строком на 90 діб.

Незважаючи на введений режим воєнного стану, ОСОБА_4 , будучи неодноразово засудженим за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 24 серпня 2025 року о 16 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , побачив в одній з кімнат будинку на кріслі грошові кошти в жіночій сумці. У вказаний день, час та місці, за вказаних обставин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на крадіжку грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що його дії помічені неповнолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрито забрав жіночу сумку з грошима та вийшов у веранду будинку, де його дії також були помічені потерпілою ОСОБА_6 , яка намагалась зупинити ОСОБА_4 , але останній, не реагуючи на вимоги ОСОБА_6 вибіг з сумкою з грошима з будинку.

Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, повторно, відкрито викрав жіночу сумку в середині якої знаходилися гроші в сумі 20590 грн., що належать потерпілій ОСОБА_6 та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, яві виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся. Вказав, що в той день наприкінці серпня 2025 року весь день працював з чоловіком потерпілої, вживав алкогольні напої. В кінці дня пішов до будинку потерпілої, зайшов у кімнату, де на стільці побачив сумку з грошима та забрав її. В кімнаті була дитина, вона сказала положити гроші назад, але обвинувачений вийшов з будинку та через короткий час до нього під`їхали поліцейські та син потерпілої і останньому було повернуто кошти. Коли виходив з будинку та потерпілу не бачив. Деталей вчиненого не пам`ятає, але шкодує про це, просить суворо не карати.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що в той день її чоловік працював по господарству з ОСОБА_8 . Потім ОСОБА_9 зайшов до будинку, вона була у веранді, а чоловік спав на ліжку. ОСОБА_4 пішов у будинок і через деякий час вона почула, що її дитина каже, що ОСОБА_10 забрав гроші. Потерпіла сказала ОСОБА_4 повернути гроші, але той швидко вийшов з будинку та з двору. Вона зателефонувала сину ОСОБА_11 та в поліцію, через якийсь час ОСОБА_4 з грошима затримали, а гроші вилучили. Викрадено було 20 590 грн, всі ці кошти повернув ОСОБА_4 сину. Претензій до обвинуваченого не має, просить суворо не карати.

Суд в межах висунутого обвинувачення у відповідності до положень ч.1 ст. 337 КПК України, дослідивши докази, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину за встановлених судом обставин, яка, окрім показів обвинуваченого та потерпілої, підтверджується сукупністю зібраних доказів, які досліджені та перевірені в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 24.08.2025 з фототаблицею до нього, в ході якого зафіксовано обставини викрадення коштів з житла потерпілої;

- заявою ОСОБА_12 про видачу коштів, які йому кинув ОСОБА_8

- протоколом огляду предметів від 25.08.2025, яким оглянуто грошові купюри, перемотані жовтою резинкою, на загальну суму 20 590 грн;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.09.2025 з участю підозрюваного;

- висновком за результатами участі психолога при допиті неповнолітньої ОСОБА_7 від 09.09.2025;

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 24.08.2025.

-постановами про визнання речовини доказами грошових купюр та майна ОСОБА_4 .

Від допиту свідків сторони відмовились, при цьому судом роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України щодо наслідків недослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Оцінка доказів має здійснитись судом за критеріями належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать один одному і узгоджуються між собою.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Судом не встановлено допущення істотних порушень прав та свобод обвинуваченого під час досудового розслідування та збирання та фіксування доказів по даному кримінальному провадженню, а інформація, яка в них міститься, не дає суду жодних підстав, щоб сумніватися у їх допустимості та достатності.

Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши надані суду сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин, викладених в обвинувальному акті, знайшла своє повне підтвердження поза розумним сумнівом.

Тому суд кваліфікує умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно.

Судом також досліджено письмові докази надані як характеризуючі матеріали щодо особи обвинуваченого.

Так, згідно з характеристикою від 25.08.2025, ОСОБА_4 раніше проживав у с.Привороття, тривалий час відбував покарання у виді позбавлення волі, притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності.

Згідно довідки про звільнення, звільнився 11.07.2025 в зв`язку з відбуттям покарання у виді позбавлення волі за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 16.09.2021.

Згідно рапорта-характеристики дільничого інспектора, ОСОБА_4 характеризується негативно.

Згідно з вимогою щодо судимостей та копіями вироків, ОСОБА_4 неодноразово судимий:

14.11.2008 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 152 КК України до позбавлення волі на строк 7 років;

02.07.2016 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

27.01.2017 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

26.04.2017 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 02.07.2016 та 27.01.2017 та остаточно призначено покарання строком 5 років позбавлення волі. Звільнений 27.05.2020 ухвалою Бердичівського міського суду Житомирської області умовно-достроково з невідбутим терміном 1 рік 3 місяці 10 днів;

16.09.2021 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 26.04.2017 та остаточно призначено покарання строком 3 роки 6 місяців позбавлення волі; звільнений 11.07.2025 по відбуттю строку покарання.

Інших доказів для характеристики особи обвинуваченого сторонами надано не було.

Прокурор в судових дебатах, зазначивши про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого злочину, просив призначити покарання в межах санкцій ч. 4 ст. 186 КК України у виді 8 років позбавлення волі.

Захисник просив суд призначити найменш суворий розмір покарання.

Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, вчинене ОСОБА_4 відноситься до тяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки обвинувачений послідовно давав повні за змістом покази, з яких також вбачається розкаяння та критичне ставлення до вчиненого, осуд своїх дій, а також суд враховує активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виразилось в добровільній участі в слідчих діях, повернення викрадених коштів, що прискорило розслідування провадження.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину у присутності дитини та рецидив злочину в зв`язку з непогашеною судимістю за ч. 3 ст. 152 КК України на час вчинення інкримінованого правопорушення.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує межі, установлені у санкціях частин статей Особливої частини КК України, що передбачають відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини вчинення кримінального правопорушення, яке тривало короткий проміжок часу, дані про особу обвинуваченого, який не має утриманців, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку в лікаря нарколога та психіатра та раніше притягувався до кримінальної відповідальності та вчинив злочин за короткий проміжок часу після відбуття попереднього покарання у виді позбавлення волі, позицію потерпілої щодо відсутності претензій до обвинуваченого та її думку про несуворе його покарання, а також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України у виді 8 років позбавлення волі.

На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та відповідатиме цілям покарання.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді від 10.09.2025 слід скасувати.

Процесуальних втрат у провадженні немає.

Питання щодо речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Щодо запобіжного заходу, то суд враховує, що встановлені судом під час обрання та продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу ризики, передбачені статтею 177 КПК України у виді можливості вчинення нового злочину чи ухилення від кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду - на даний час продовжують існувати. Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджується до реального покарання у виді позбавленні волі, суд приходить до висновку, що до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою з визначенням застави та покладенням відповідних обов`язків слід залишити без змін.

Оскільки 24.08.2025 ОСОБА_4 було затримано на підставі ст. 208 КПК України, в подальшому йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалася, то на підставі ст. 72 КК України в строк призначеного обвинуваченому покарання слід зарахувати строк перебування ОСОБА_4 під вартою з 24 серпня 2025 року по день набрання даним вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 100, 369-371, 373, 374 - 376 КПК України, ст. ст. 65-67, 186 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, - продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів, тобто не пізніше ніж до 08.01.2026 включно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі рахувати з дня набуття вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення із 24.08.2025 включно по день набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду від 10.09.2025 у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на майно:

- паспорт на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Redmi моделі 9C з сім картою НОМЕР_2 , чоловічу чорну сумку;

- грошові кошти в сумі 20 590 грн: а саме - 4 купюри номіналом по 1000 грн з номерами: АП6718550, АС5783602, АЛ1066643, БМ 0469525; -27 купюр номіналом 500 грн. з номерами: АП5167729, ЄС2472113, ЛИ7206989, ЕА5271007, АМ6578539, ВД3938839, ЄЖ0874997, ЄВ0673630, ХБ3682689, ЛИ7206988, КД5135387, АЕ7886062, ЕГ2017756,ГА2689360, ЄТ1075208, ВЗ1094608, ЕН4426999, ХБ1551171, ХВ5297311, ХВ4967912, ЄС9606654, ЄТ1886275, ЄБ9425450, ЕИ3901995, ЕР5248703, ВЄ8749342; -1 купюра номіналом 200 грн. з номером ГД3707659; -4 купюри номіналом 100 грн. з номерами: ЕГ3363448, АМ5578143, ЗВ5537736, ЄЄ0619339; -35 купюр номіналом по 50 грн. з номерами: ЕД3448029, ЕВ7402182, АМ7168904, ЕА4880759, ЕГ7335365, ЕВ0887283, СЗ5848957, ЕД1924582, АВ3212977, АМ9076971, ЕП3216358, АА9511941, АД4076048, ЕГ7566739, УИ2555803, АМ5527395, АК3561971, ЕА4177848, АЕ9019355, АН1032992, АМ6380572, АР3178991, ЕВ1333364, ЕВ7813174, ЕВ5200100, АМ1305109, АМ9198404, ЕД7078306, АГ7202102, АК8897217, АМ8886190, АЛ6275603, ЕГ10354493, АМ8832577, АН1700355; -37 купюр номіналом 20 грн. з номерами: ДН6930913, ГМ2674493, ВУ0652130, ГП7936902, ГК0194404, ЕД7226287, ЄВ5885644, ГЛ2178914, ЕГ1985306, ГК6670132, ГТ5017572, ГМ0482691, АР5913242, ЄВ0556055, ЮЄ2564007, ВС6088514, ЄВ9632603, АЛ5800948, ГС7873658, АН3276310, ВС7306359, ГС1930487, АМ9229869, ВУ7869544, ГС2959930, ВС4744291, ГС8063774, ВУ7869540, ВС6964343, ГС9924335, ДН0072674, ЄА7575466, ЄА9095575, ЕЕ5584634, ВС8347512, ВУ8794550, АР7565900 скасувати.

Речові докази: паспорт на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Redmi моделі 9C з сім картою НОМЕР_2 , чоловічу чорну сумку, які запаковано до спец пакету НПУ СУ № PSP2060054 та вилучено до ВП № 1 ЖРУП № 2 повернути ОСОБА_4 як власнику; - грошові кошти в сумі 20 590 грн, які було поміщено до паперового пакету НПУ СУ та вилучено до ВП № 1 ЖРУП № 2, а саме: -4 купюри номіналом по 1000 грн з номерами: АП6718550, АС5783602, АЛ1066643, БМ 0469525; -27 купюр номіналом 500 грн. з номерами: АП5167729, ЄС2472113, ЛИ7206989, ЕА5271007, АМ6578539, ВД3938839, ЄЖ0874997, ЄВ0673630, ХБ3682689, ЛИ7206988, КД5135387, АЕ7886062, ЕГ2017756,ГА2689360, ЄТ1075208, ВЗ1094608, ЕН4426999, ХБ1551171, ХВ5297311, ХВ4967912, ЄС9606654, ЄТ1886275, ЄБ9425450, ЕИ3901995, ЕР5248703, ВЄ8749342; -1 купюра номіналом 200 грн. з номером ГД3707659; -4 купюри номіналом 100 грн. з номерами: ЕГ3363448, АМ5578143, ЗВ5537736, ЄЄ0619339; -35 купюр номіналом по 50 грн. з номерами: ЕД3448029, ЕВ7402182, АМ7168904, ЕА4880759, ЕГ7335365, ЕВ0887283, СЗ5848957, ЕД1924582, АВ3212977, АМ9076971, ЕП3216358, АА9511941, АД4076048, ЕГ7566739, УИ2555803, АМ5527395, АК3561971, ЕА4177848, АЕ9019355, АН1032992, АМ6380572, АР3178991, ЕВ1333364, ЕВ7813174, ЕВ5200100, АМ1305109, АМ9198404, ЕД7078306, АГ7202102, АК8897217, АМ8886190, АЛ6275603, ЕГ10354493, АМ8832577, АН1700355; -37 купюр номіналом 20 грн. з номерами: ДН6930913, ГМ2674493, ВУ0652130, ГП7936902, ГК0194404, ЕД7226287, ЄВ5885644, ГЛ2178914, ЕГ1985306, ГК6670132, ГТ5017572, ГМ0482691, АР5913242, ЄВ0556055, ЮЄ2564007, ВС6088514, ЄВ9632603, АЛ5800948, ГС7873658, АН3276310, ВС7306359, ГС1930487, АМ9229869, ВУ7869544, ГС2959930, ВС4744291, ГС8063774, ВУ7869540, ВС6964343, ГС9924335, ДН0072674, ЄА7575466, ЄА9095575, ЕЕ5584634, ВС8347512, ВУ8794550, АР7565900 повернути потерпілій яку власнику; - диск з відеозаписом допиту малолітнього свідка ОСОБА_7 та два диски з відеозаписом з технічних засобів фіксування події на однострої працівників поліції за 24.08.2025 року за участю ОСОБА_4 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1