Справа № 288/8/26
Провадження № 1-кп/288/67/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року. селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 12 грудня 2025 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Мохначка Попільнянського району Житомирської області, громадянка України, українка, освіта середня, непрацююча, неодружена, на утриманні неповнолітніх дітей не маюча, зареєстрована та проживаюча в АДРЕСА_1 , раніше не судима,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_4 , з якою вона проживає в одному помешканні, що призвело до психологічних та фізичних страждань останньої, а також погіршенні якості її життя. Так, ОСОБА_5 , не маючи підґрунтя, вчиняла щодо своєї матері дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликала у ОСОБА_4 побоювання за свою безпеку, спричиняла емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.

Так, 26 квітня 2025 року о 21 год. 15 хв. ОСОБА_5 , яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення частини першої статті 173-2 КУпАП, за місцем проживання по АДРЕСА_1 , затіяла сімейний скандал, в ході якого ображала нецензурною лайкою та образливими словами свою матір ОСОБА_4 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

У зв`язку з вчиненням домашнього насильства в сім`ї, ОСОБА_4 викликано працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_5 та склали відносно неї протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП. Надалі, постановою Попільнянського районного суду від 22 травня 2025 ОСОБА_5 визнано винною за частиною третьою статті 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень 00 копійок.

Надалі, 08 вересня 2025 о 20 год. 25 хв. ОСОБА_5 , яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення частини третьої статті 173-2 КУпАП, за місцем проживання по АДРЕСА_1 , затіяла сімейний скандал, в ході якого ображала нецензурною лайкою та образливими словами свою матір ОСОБА_4 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

У зв`язку з вчиненням домашнього насильства в сім`ї, ОСОБА_4 викликано працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_5 та склали відносно неї протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП. Надалі, постановою Попільнянського районного суду від 08 жовтня 2025 року ОСОБА_5 визнано винною за частиною третьою статті 173-2 КУпАП та накладено на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень 00 копійок.

В подальшому, незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ОСОБА_6 на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та 25 листопада 2025 року близько 20 год. 00, перебуваючи у веранді будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинила психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , що виразилося у формі образ словами нецензурної лайки та фізичної розправи, а також фізичне насильство, а саме ОСОБА_5 своїми руками взяла за кисті рук потерпілу, стиснула їх, та надалі праву руку заламала за спину потерпілій, внаслідок чого у ОСОБА_4 утворилися тілесні ушкодження у вигляді дісторзії зв`язок правого плечового суглобу, яке відносяться до легкого тілесного ушкодження, та фізичний біль.

У зв`язку із вчиненням ОСОБА_5 систематичного психологічного та фізичного насильства щодо своєї матері ОСОБА_4 , вказані дії призвели до розладів її здоров`я, погіршення якості життя потерпілої, а також до психологічних та фізичних страждань останньої.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо своєї матері, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, яке призвело до психологічних та фізичних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України.

З обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення в порядку статті 469 КПК України, укладена між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Відповідно до частини третьої статті 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Так, 05 січня 2026 року в селищі Попільня Житомирського району Житомирської області між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог статті 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за статтею 126-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, розкаюється у вчиненому та вибачилася перед потерпілою. Обвинувачена ОСОБА_5 погоджується з кваліфікацією її дій за статтею 126-1 КК України.

Також вказаною угодою узгоджено покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 за статтею 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік. Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки, передбачені статтею 59-1 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства». На підставі пункту 5 частини першої статті 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників на строк 2 місяці. Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені статтею 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України визнала та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені статтею 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до неї буде застосовано в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Суд, вислухавши пояснення потерпілої, обвинуваченої, думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, перевіривши зміст угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною (обвинуваченою) від 05 січня 2026 року, вивчивши надані матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно статті 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, яке згідно статті 12 КК України, є нетяжким злочином та, відповідно до частини першої статті 469 КК України, ініціатором укладення даної угоди про примирення була потерпіла по даному кримінальному провадженню.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені пунктами 1-4 частини п`ятої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною першою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені частиною першою статті 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Обставинами, згідно статті 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 не встановлено.

ОСОБА_5 раніше не судима, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно в кримінальному провадженні не накладався.

Також вбачаються підстави для продовження щодо обвинуваченої запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 376, 394-395, 468-469, 471, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену між ОСОБА_4 , яка є потерпілою за кримінальним провадженням, внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000182 від 12 грудня 2025 року, з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі статей 468, 469, 471 КПК України, у селищі Попільня Житомирського району Житомирської області.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання за статтею 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки, передбачені статтею 59-1 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

На підставі пункту 5 частини першої статті 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників на строк 2 місяці.

До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання продовжити до закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, або до ухвалення рішення суду апеляційної інстанції у разі подання ним апеляційної скарги на нього, але не довше шістдесяти днів з дня його проголошення, а саме по 27 березня 2026 року включно із покладенням на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме: - на першу вимогу прибувати до суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку, відповідно до частини першої статті 473 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вступна та резолютивна частина вироку проголошена 27 січня 2026 року відповідно до частини п`ятнадцятої статті 615 КПК України

Повний текст вироку негайно після проголошення резолютивної частини вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1