Номер провадження: 11-сс/813/2117/25
Справа № 490/6245/25 1-кс/490/3270/2025
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.08.2025 про повернення його скарги на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за його заявою від 06.07.2025

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді від 05.08.2025 було повернуто ОСОБА_6 його скаргу на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за його заявою від 06.07.2025.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказував на те, що скарга ОСОБА_6 , не підлягає розгляду у Центральному районному суді м. Миколаєва, оскільки ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві знаходиться поза межами територіальної юрисдикції зазначеного суду.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки згідно інформації із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. 18, в межах Центрального району м. Миколаєва.

Посилаючись на викладені обставини заявник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 05.08.2025 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу.

В судове засідання апеляційного суду призначене на 15 год. 10 хв. 03.11.2025 в режимі відеоконференції з Миколаївським апеляційним судом заявник ОСОБА_6 не з`явився, тому було прийнято рішення про його відкладення на 9 год. 45 хв. 14.11.2025.

При цьому, суддею-доповідачем 10.11.2025 було винесено ухвалу про забезпечення участі заявника ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з Миколаївським апеляційним судом, оскільки він раніше направляв про це клопотання в зв`язку із віддаленістю м. Миколаїва до м. Одеси.

Вказану ухвалу судді-доповідача від 10.11.2025 заявник ОСОБА_6 завчасно отримав та навіть подав заяву про виправлення в ній описки.

Водночас в судове засідання апеляційного суду призначене на 9 год. 45 хв. 14.11.2025 сторони апеляційного провадження, як до Одеського апеляційного суду так і до Миколаївського апеляційного суду не з`явилися, із жодними клопотаннями до апеляційного суду не зверталися.

Відтак, відповідно до приписів ч. 4 ст. 107, 405, 422 КПК України розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 проведено без сторін провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши доповідь судді, проаналізувавши доводи апеляційної скаргиОСОБА_6 , перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При цьому, положення ч. 1 ст. 306 КПК України передбачають, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Приписами ст. 3 КПК України передбачено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.06.2006, апеляційний суд застосовує рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» визначив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Згідно із ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК України судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Виходячи із аналізу норм КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування, а тому, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, зазначене правило застосовується й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).

Апеляційний суд приймає до уваги правовий висновок, викладений в ухвалі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі ККС ВС) від 22.04.2020 у справі №487/7605/19 (провадження №51-1901впс20), відповідно до якого територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Відтак, місцезнаходженням відповідного органу досудового розслідування у розумінні ч. 2 ст. 132 КПК України, з огляду на сталу судову практику, є місце розташування територіального підрозділу (управління), який має статус юридичної особи публічного права, або розташування його територіального підрозділу (слідчого відділу), який такого статусу не має, до структури якого входить відповідний орган досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів, які надані апеляційному суду, заявник ОСОБА_6 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві внести відомості до ЄРДР за його заявою від 06.07.2025.

Водночас, наказом директора ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 «Про визначення місця розташування 1-ого слідчого відділу (із дислокацією в м. Миколаєві) ТУ ДБР у розташованого м. Миколаєві» визначено 1-ому свідчому відділу ТУ ДБР в м. Миколаєві, як органу досудового розслідування використовувати територіальну юрисдикцію Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 №4273-IX, який набрав законної сили 25.04.2025, Ленінський районний суд м. Миколаєва перейменовано на Інгульський районний суд м. Миколаєва.

Окрім того, згідно відомостей, які містяться на сайті ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, відповідно до місць розташування органів досудового розслідування визначена територіальна юрисдикція судів, зокрема м. Миколаїв Інгульський (Ленінський) районний суд міста Миколаєва.

За приписами п. 1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги заявника ОСОБА_6 та скасування законної ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 24, 36, 303, 309, 350, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.08.2025 про повернення скарги на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_6 від 06.07.2025 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3