Справа № 352/67/26
Провадження № 1-кп/352/150/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в місті Івано-Франківську в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2026 року за № 0000003

відносно ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Бурштин Івано-Франківської області, проживає: АДРЕСА_1 , пенсіонер, РНОКПП НОМЕР_1 , не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 126 Кримінального кодексу України ( далі- КК України)

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини

12 січня 2026 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000003 від 02 січня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 126 КК України.

В обвинувальному акті міститься клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, в якому зазначено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

До обвинувального акта долучено заяву ОСОБА_2 , яка складена за участю захисника ОСОБА_3 , в якій обвинувачений зазначає, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 126 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права на апеляційне оскарження згідно статті 302 Кримінального процесуального кодексу України, згодний на розгляд обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні,

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Також до обвинувального акта долучено заяву потерпілої ОСОБА_4 , яка згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена із обмеженням права на апеляційне оскарження та не заперечує проти розгляду обвинувального акта в спрощеному провадженні.

Відповідно до частини другої статті 382 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В зв`язку із викладеним, обвинувальний акт розглянутий в порядку, передбаченому статтями 381,382 Кримінального процесуального кодексу України.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які не оспорюються учасниками судового провадження та підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_3 , а також потерпіла ОСОБА_4 не оспорюють обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 126 КК України, вважають, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення кримінального проступку ОСОБА_2 та кваліфікує його дії за частиною першою статті 126 КК України за ознаками: умисного завдання побоїв та вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень

2.Органом досудового слідства встановлені обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження обставини та Судом визнане доведеним формулювання обвинувачення в тому, що

ОСОБА_2 13 грудня 2025 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, перебуваючи неподалік будинку № 35 по вулиці Липовій в місті Тисмениця умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, на грунті довготривалих неприязних відносин, наніс потерпілій ОСОБА_4 декілька ударів у ділянку потилиці, голови і обличчя, внаслідок чого завдав потерпілій ОСОБА_4 фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною першою статті 126 КК України за ознаками умисного завдання побоїв та вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

3.Щодо призначення покарання

Відповідно до частини другої статті 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до частини першої статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі статтею 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є пенсіонером, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

щодо обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання

В обвинувальному акті вказано що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 , є його щире каяття. Суд вважає, що матеріалами кримінального провадження не підтверджується щире каяття з огляду на наступне.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Вказані висновки узгоджуються із послідовною практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 15 листопада 2021 року у справі 199/6365/19.

Однак, окрім визнання ОСОБА_2 своєї вини, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про його конкретні дії, спрямовані на виправлення ситуації, зокрема скеровані на відшкодування заподіяної шкоди.

При цьому за участі ОСОБА_2 проведено тільки одну слідчу дію, а саме допит його в якості підозрюваного, після якого будь-які інші слідчі дії не проводились, докази за ініціативою ОСОБА_2 до матеріалів кримінального провадження не долучались, відомості щодо відшкодування потерпілій шкоди не долучались, а досудове розслідування завершено і обвинувальний акт складено в той же день після допиту підозрюваного.

Таким чином, Суду не надані докази щирого каяття ОСОБА_2 розкриттю кримінального правопорушення.

В обвинувальному акті не зазначені обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 і Судом такі обставини не встановлені.

щодо особи обвинуваченого

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_2 встановлено, що він не судимий, пенсіонер, позитивно характеризується за місцем проживання, є ліквідатором аварії на ЧАЕС.

У відкритому доступі на сайті Судова влада України відсутні будь-які відомості щодо притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення інших правопорушень.

щодо виду та розміру покарання

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При обранні конкретного виду покарання суд враховує, що санкцією частини першою статті 126 КК України передбачені такі альтернативні види покарання, як штраф, громадські та виправні роботи.

Враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягується до відповідальності, позитивно характеризується, є ліквідатором аварії на ЧАЕС, Суд вважає, що для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів достатнім буде призначення покарання найбільш м`якого виду, а саме у вигляді штрафу.

При обранні конкретного розміру обраного покарання Суд враховує, що санкцією статті перебачено покарання в розмірі від 30 до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відсутність обставин, що пом`якшують, а також відсутність доказів відшкодування спричиненої шкоди, в зв`язку із чим покарання не може бути призначено в мінімальному розмірі.

Таким чином, необхідним для досягнення мети, передбаченої статтями 50,65 КК України, буде покарання ОСОБА_2 у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4.Щодо речових доказів і документів

В ході досудового розслідування речові докази не долучались.

5. Щодо процесуальних витрат

Відповідно до обвинувального акта, процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 369-371, 373, 374, 376, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381,382 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6