Дата документу 03.12.2025
Справа № 334/9842/25
Провадження № 1-кп/334/838/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2025 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості біля парку імені Чуйкова, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Петра Сагайдачного, 4а, діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які виникли внаслідок попереднього конфлікту між ними, маючи прямий умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх суспільно небезпечних наслідків, підійшов до останнього та наніс не менше одного удару рукою по обличчю, чим спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді забійної рани слизової верхньої губи справа, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Після того, як ОСОБА_4 впав на землю, підозрюваний ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, умисно наніс ОСОБА_4 не менше одного удару ногою в ділянку тулуба, спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом селезінки, гемоперитонеум, крововтрата II ступеню, геморагічний шок II ступеню, гостра постгеморагічна анемія II ступеню, які кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав, фактичні обставини справи не заперечував. Пояснив, що 27 вересня 2025 року, близько 20 години 00 хвилин, біля парку імені Чуйкова, він умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_4 , підійшов до останнього та наніс йому один удар долонею по обличчю, а після того як потерпілий впав, умисно наніс йому удар ногою в ділянку тулуба, спричинивши тілесні ушкодження. У судовому засіданні вибачився перед потерпілим, висловив щире каяття у скоєному.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 27 вересня 2025 року, у вечірній час, він знаходився біля парку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних відносин підійшов до нього і кулаком наніс удар по обличчю. Після того, як потерпілий впав на землю, ОСОБА_5 продовжив наносити удари ногою в область тулуба, спричинивши таким чином ряд тілесних ушкоджень, зокрема, розрив селезінки. Потерпілий самостійно покинув місце злочину, сторонні особи допомогли йому викликати швидку медичну допомогу, після чого його доставили до лікарні. Після того він з обвинуваченим не спілкувався, заподіяну шкоду обвинувачений не відшкодовував, цивільний позов до обвинуваченого він наразі не пред`являв. Покарання просить призначити на розсуд суду.

Показання обвинуваченого, потерпілого відповідають фактичним обставинам справи, і учасниками судового провадження не оспорюються.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 349 КПК України, суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин по даному кримінальному провадженню, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 і які іншими учасниками судового провадження не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення повністю доведена. Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд бере до уваги характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу винного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює не офіційно, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра. Також при призначенні покарання суд враховує, що відносно обвинуваченого на розгляді суду перебуває інше кримінальне провадження за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України, яке ухвалою Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 07.10.2024 було зупинене у зв`язку з призовом під час мобілізації. Втім, було встановлено, що ОСОБА_5 фактично військову службу не проходив, у зв`язку з чим провадження у справі поновлено.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.1 ст. 121 КК України. На думку суду, таке покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для досягнення мети його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів. Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2025 на вилучені під час обшуку особисті речі ОСОБА_7 підлягає скасуванню.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк покарання обчислювати з моменту затримання - 28.09.2025, зарахувавши попереднє ув`язнення, у співвідношенні день за день, за період з 28.09.2025 до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2025 на вилучені під час обшуку особисті речі ОСОБА_7 - скасувати.

Речові докази:

- синю куртку, пару кросівок, футболку, сині джинси, чорну кофту, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, повернути власнику ОСОБА_4 ;

- куртку чорного кольору, чорні спортивні штани, пару кросівок, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1