Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-кп/4805/700/25
Категорія ч.1 ст.111, ч.7 ст.111-1КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

прокурора: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000009 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 02 травня 2025 року, яким засуджено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бобрикове Антрацитівського району Луганської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч.1 ст.111 КК України (в редакції Закону України №1183-18 від 08.04.2014) - на 13 (тринадцять) років позбавлення волі.

- за ч.7 ст.111-1 КК України - на 14 (чотирнадцять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України, органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України, органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст.54 КК України позбавлено ОСОБА_8 спеціального звання «майор міліції».

Строк відбуття основного покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з моменту його затримання на виконання цього вироку.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах України, органах державної влади та місцевого самоврядування, вирішено рахувати з моменту відбуття основного покарання.

в с т а н о в и л а:

Як встановив суд, ОСОБА_8 у відповідності до наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області №213 від 23.05.1997 призначений на посаду старшого інспектора дорожньо-патрульної служби (за рахунок посади старшого інспектора дорожньо-патрульної служби Краснолуцького взводу дорожньо-патрульної служби) Антрацитівської роти дорожньо-патрульної служби Державної автоінспекції при управлінні Державної автоінспекції УМВС України в Луганській області.

В подальшому, відповідно до наказу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області №345 від 13.02.2012 ОСОБА_8 призначено на посаду командира взводу з обслуговування стаціонарного посту №4 роти ДПС ДАІ ГУМВС України в Луганській області.

Під час роботи в органах внутрішніх справ України ОСОБА_8 склав присягу і урочисто поклявся завжди залишатися відданим народові України.

ОСОБА_8 30.11.2010 присвоєно спеціальне звання майор міліції.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівники органів внутрішніх справ відносяться до правоохоронних органів.

На офіційному веб-сайті МВС України 04.07.2014 розміщено звернення колегії МВС України до особового складу органів і підрозділів внутрішніх справ Донеччини та Луганщини, згідно якого всі працівники були зобов`язані прибути до м. Сватово Луганської області до 07.07.2014.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки регулюється Законом України від 20.12.1990 №565-XII «Про міліцію», в редакції чинній станом на 2014 рік, Дисциплінарним статутом ОВС, затвердженим Законом України 3460-IV від 22.02.2006.

Визначення службової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту та означає дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту наказ є формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати. Накази можуть даватись як в усній, так і в письмовій формі. У разі одержання наказу від старшого прямого начальника підлеглий зобов`язаний виконати його та повідомити про це свого безпосереднього начальника.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку тощо.

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в статті 12 Дисциплінарного статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

3 тексту присяги працівника внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, вбачається, що кожний працівник органів внутрішніх справ України, який склав таку присягу, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України: поклявся завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю; присягнув з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, поклявся мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Визначення дисциплінарного проступку міститься в статті 2 Дисциплінарного статуту та означає невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Підстави звільнення зі служби осіб рядового і начальницького складу, в тому числі за порушення дисципліни, вчинення адміністративного чи кримінального правопорушення, встановлені пунктами 63- 65 Положення №114.

Не пізніше 07.07.2014, точнішої дати досудовим розслідуванням не встановлено, громадянин України ОСОБА_8 , маючи спеціальне звання майор міліції, будучи працівником правоохоронного органу України, підтримуючи збройну агресію Російської Федерації проти України, умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, усвідомлюючи, що він вчиняє державну зраду, не виконав звернення колегії МВС України до особового складу органів і підрозділів внутрішніх справ Донеччини та Луганщини, згідно якого всі працівники були зобов`язані прибути до м. Сватово Луганської області до 07.07.2014, добровільно перейшов на бік ворога - до т.зв. «Министерства внутренних дел по ЛНР», що контрольоване кероване та фінансоване Російською Федерацією, де в подальшому і проходив службу на різних посадах.

Окрім того, за викладених обставин, громадянин України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у тимчасово окупованому Російською Федерацією місті Хрустальний (кол. Красний Луч) Ровеньківського (кол. Антрацитівського) району, Луганської області, не пізніше 27.10.2023 добровільно зайняв посаду поліцейського в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території України, а саме у т.зв. «Отделе Министерства внутренних дел Российской Федерации «Краснолучский»,

прийнявши присягу на вірність країні агресору.

Продовжуючи свої колабораційні діяння, громадянин України ОСОБА_8 станом на 31.12.2023 обіймав посаду начальника т.зв. «Отдела государственної инспекции безопасности дорожного движения (ГИБДД) «Краснолучский» Управления ГИБДД МВД по Луганской народной республике».

Кримінальна відповідальність за вчинене передбачена ч.1 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, а саме за державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту (в редакції Закону України №1183-18 від 08.04.2014), а також за добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

В апеляційний скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати.

Вважає, що вирок не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Зазначає, що за відсутності можливості безпосереднього допиту ОСОБА_8 в судовому засіданні залишився недоведеним факт саме його умисного переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, не встановлені мотиви обвинуваченого щодо таких дій та причини, що їх викликали.

Вважає, що стороною обвинувачення не доведено наявність умислу в діях ОСОБА_8 , що виключає його кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону України №1183-18 від 08.04.2014).

Також вважає, що подальші зайняття ОСОБА_8 , який вже займав посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, інших посад в інших незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, не створюють додатково склад злочину за ч. 7 ст. 111-1 КК України і такі його дії повністю охоплюються ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону України №1183-18 від 08.04.2014).

А тому, на думку захисника, в діях ОСОБА_8 відсутній склад злочину, передбачений ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце апеляційного розгляду матеріалів даного кримінального провадження, шляхом опублікування оголошення про виклик в газеті «Урядовий кур`єр».

З урахуванням наведеного та вимог кримінального процесуального закону щодо розумності строків апеляційного розгляду, колегією суддів прийнято рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 ..

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, якій підтримав подану апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги захисника про відсутність умислу за ч.1 ст.111 КК України, та відсутності складу злочину, передбаченого ч.7 ст.111 1 КК України, колегія суддів зазначає наступне.

Проаналізувавши матеріали справи, а також зміст оскаржуваного вироку, колегія суддів дійшла висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, повністю та об`єктивно підтверджується дослідженими у ході судового розгляду доказами, які, в свою чергу, є належними, достовірними і допустимими, а також взаємодоповнюючими та, при їх системному аналізі, достатніми для вирішення кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду судом першої інстанції було допитано та надано об`єктивну оцінку показанням, а саме:

-свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що з 2005 року по 2010 рік він працював оперуповноваженим карного розшуку, а з 2010 року по 2014 рік працював оперуповноваженим у Внутрішній безпеці в місті Красний Луч Луганської області. По роду своєї діяльності він знав і спілкувався з ОСОБА_8 , який був у 2014 році начальником ДАІ (ДПС) та місце його роботи знаходилось на в`їзді в м.Антрацит Луганської області та ОСОБА_10 . Також свідок бачив як в 2014 році, коли піднялися сепаратистські настрої і місто Антрацит захопили незаконні озброєні формування та російські військові, ОСОБА_8 знаходився на своєму робочому місті разом із російськими військовослужбовцями. В 2014 році, приблизно в травні-червні, було оголошення керівництва обласного управління міліції та всім працівникам наказали виїхати з тимчасово окупованої території Луганської області до міста Сватово або в м.Сєвєродонецьк. Згодом їх всіх перевели працювати в місто Сєвєродонецьк. Але ОСОБА_8 не виїхав та залишився в місті працювати з російською окупаційною владою. Також в 2024 році він побачив в інтернет мережі відео на одному із сайтів як ОСОБА_8 у російській формі приймає присягу окупаційній владі Російської Федерації в Луганській області.

- свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що в період з 2007 по 2014 рік працював на різних посадах в ГУ НП в Луганській області та вході роботи його неодноразово залучали для відпрацювання по різних робочих питаннях. У складі групи входили працівники ДАІ в м.Атрацит, в тому числі і ОСОБА_12 , який був старшим групи в м.Антрацит. З ним він тоді і познайомився в ході виконання робочих завдань. В 2014 році половину Луганської області було окуповано російськими збройними угрупуваннями. І в квітні 2014 року ГУМВС поставили завдання виїхати на підконтрольну територію України. Але багато хто із працівників залишились на окупованих територіях і почали співпрацювати з окупаційною владою. Серед таких осіб був і ОСОБА_12 , який почав виконувати команди окупаційною влади. Інша частина працівників переїхало в м. Сєвєродонецьк. В 2024 році він побачив на сайті, як ОСОБА_12 приймає присягу перед російською владою в м.Луганську.

Поряд з цим суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені показання свідків об`єктивно підтверджуються, узгоджуються та доповнюються ще й наступними доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.02.2024 за № 0000009;

- рапортом т.в.о. заступника начальника відділу протидії-корупції Житомирського управління ДВБ України, з якого слідує, що згідно отриманої інформації колишній командир взводу з обслуговування стаціонарного посту №4 роти дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУМВС України в Луганській області ОСОБА_8 , переслідуючи власні корисні мотиви, в умовах воєнного стану, вчинив перехід на бік ворога, добровільно звернувся до представників окупаційної влади так званого «Министерства внутренних дел по ЛНР» щодо співпраці та його призначення на посаду до НЗФ МВД ЛНР та в подальшому був призначений на посаду «полицейского ОМВД России «Краснолучский». (а.с.121 том 1).

- повідомленням про початок досудового розслідування від 26.01.2023; постанова про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень № 0000034 від 26.01.2023 та № 0000035 від 26.01.2023 та присвоєння їм одного номера - № 0000034 від 26.01.2023;

- довідкою Житомирського управління ДВБ НП України щодо можливого вчинення державної зрази з боку окремих колишніх працівників ГУМВС України в Луганській області. (а.с.122-123 том 1).

- довідкою ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області від 12.03.2024, згідно якої майор міліції ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював в органах МВС з 07.05.1997р. на різних посадах, звільнений 17.10.2014 з посади командира взводу з обслуговування стаціонарного посту №4 роти дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУМВС України за п.64 «є» (за порушення дисципліни), наказ ГУМВС №327 о/с від 17.10.2014. (а.с.124-126, 142-143, 179-181 том 1, а.с.75-76 том 2).

-копією паспорту серії НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бобрикове Антрацитівського району Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.127-129, 154-155 том 1).

- Довідкою, згідно якої ОСОБА_8 має посвідчення водія категорії А, А1, В, В1, ВЕ, С, С1, С1Е, СЕ, видане Центром ДАІ 4403. (а.с.130 том 1).

- протоколом огляду від 21.02.2024 та додатком до нього, за участю спеціаліста ОСОБА_13 оглянуто публікацію на Інтернет сайті «Луганск адрес сайту: https://lugansk-news.ru» під назвою «27 октября в Красном Луче состоялась торжественная церемония принятия Присяги сотрудника органов внутренних дел Российской Федерации личным составом отдела Министерства внутренних дел Российской Федерации «Краснолучский» (дата публікації 28.10.2023), яка розміщена за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2

(а.с.169-178 том 1).

Згідно зображення з сайту «Миротворець» виявлені дані ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колишнього працівника міліції, «работника роты Антрацит МВД ЛНР». (а.с.182 том 1).

- протоколами огляду від 24.02.2024 додатками до них, за участю свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 було оглянуто публікацію на Інтернет сторінці в соціальній мережі «Telegram» на каналі «МВД ЛНР» під назвою «27 октября в Красном Луче состоялась торжественная церемония принятия Присяги сотрудника органов внутренних дел Российской Федерации личным составом отдела Министерства внутренних дел Российской Федерации «Краснолучский», яка розміщена за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході огляду відео на вказаному Telegram каналі встановлено, що на 00 хв. 32 сек. в кадрі з`являється чоловік у форменому одязі. В ході огляду свідок ОСОБА_14 повідомив, що на фрагменті відеозапису зображений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який раніше обіймав посаду командира взводу з обслуговування стаціонарного посту №4 роти дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУМВС України в Луганській області. Під час перегляду відеозапису в період з 00 хв. 32 сек. по 00 хв. 45 сек. ОСОБА_8 складає присягу на вірність країні агресору, а саме Російській Федерації, зокрема вголос зачитує наступні фрази «клянусь для осуществления полномочий сотрудника органов внутренних дел уважать и защищать права и свободу человека, и гражданина, свято соблюдать конституцию Российской Федераций и федеральные законы, быть мужественным, честным и бдительным». (а.с.156-161, а. с.162-167 том 1).

-рапортом т.в.о. заступника начальника відділу протидії корупції Житомирського управління ДВБ НП України встановлені родинні зв`язки ОСОБА_8 : батько ОСОБА_15 , 13.04.1952 ОСОБА_16 , матір ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , брат ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дружина ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , донька ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які мешкають в Антрацитівському районі Луганської області (а.с.186-187 том 1).

-протоколом огляду від 07.05.2024 та додатком до нього, т.в.о. заступника начальника відділу протидії корупції Житомирського управління ДВБ НП України було оглянуто публікацію на Інтернет сайті «Луганск адрес сайту: https://lug-info.com/news» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (дата публікації 15.07.2016). У вказаній статті міститься письмовий текст та 5 фотофайлів, які містяться під текстом публікації. При перегляді фотофайлу №4 встановлено, що в одному ряду розміщено 4 особи, серед яких четвертим зліва на право в форменому одязі перебуває ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який раніше обіймав посаду командира взводу з обслуговування стаціонарного посту №4 роти дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУМВС України в Луганській області. З метою збереження вказаної інформації архівну сторінку та фотофайл завантажено на диск. (а.с.188-197 том 1).

-протоколом огляду від 24.04.2024 та додатком до нього, т.в.о. заступника начальника відділу протидії корупції Житомирського управління ДВБ НП України було оглянуто публікацію на Інтернет сайті «Луганск адрес сайту: https://lugansk-news.ru» під назвою «Руководство управления ГИБДД МВД по Луганской народной республике в лице врио начальника УГИБДД ОСОБА_21 и…» (дата публікації ІНФОРМАЦІЯ_9 ), яка розміщена за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_9 . В ході огляду вказаної статті встановлено наступний письмовий текст: «Руководство управления ГИБДД МВД по Луганской народной республике в лице врио начальника УГИБДД ОСОБА_21 и начальника ОГИБДД ОМВД России «Краснолучский» ОСОБА_12 стали исполнителями мечты 10-летнего Иллиана из Красного Луча. Школьник принял участие в акции «Ёлка желаний» и загадал в подарок конструктор. Полицейские, исполнив мечту мальчика, обеспечили ребенку и его семье праздничное настроение и веру в новогодние чудеса!». Крім того, в ході перегляду зазначеної Інтернет сторінки встановлено, що на ній міститься відеофайл тривалістю 01:35 хв., який розташований над тестом публікації. На 00 хв. 15 сек. в кадрі вказаного відеозапису камера фіксує у форменому одязі, на якому містяться відповідні шеврони та пояснювальні написи «ПОЛИЦИЯ МВД», «ГИБДД» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який раніше обіймав посаду командира взводу з обслуговування стаціонарного посту №4 роти дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУМВС України в Луганській області. В період з 00 хв. 15 сек. по 01 хв. 30 сек. ОСОБА_8 здійснює привітання осіб зі святами та вручає дитині конструктор. З метою збереження вказаної інформації архівну сторінку та відеофайл завантажено на диск. (а.с.198-207 том 1).

-згідно аналітичного досьє встановлені анкетні дані та родинні зв`язки ОСОБА_8 : батько ОСОБА_15 , матір ОСОБА_17 , брат ОСОБА_18 , дружина ОСОБА_19 , донька ОСОБА_20 , які мешкають в Луганській області на території т.зв. «ЛНР». Також встановлено, що ОСОБА_8 та його дружина є власниками будинку АДРЕСА_3 . Також у вказаному досьє наявні фото ОСОБА_8 разом із родичами. (а.с.209-212 том 1).

-протоколами огляду від 25.06.2024 т.в.о. заступника начальника відділу протидії корупції Житомирського управління ДВБ НП України було оглянуто відомості в Інтернет мережі за посиланням: https://egrul.nalog.ru/about.html на офіційному сайті країни агресора «Федеральной налоговой службы РФ»,. (а.с.214-217, 224-227 том 1).

-виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб РФ від 13.06.2024 наявна інформація щодо реєстрації юридичної особи «Министерство внутренних дел по Луганской народной республике» (ОГРН 509), місцезнаходження юридичної особи: «Луганская народная республика, г. Луганск» (а.с.218-223,228-233 том 1).

-протоколом огляду від 27.06.2024 та додатком до нього, прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_22 було оглянуто Інтернет сторінку з назвою «Кореспондент.net» (а.с.234-238 том 1).

Постановою старшого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому від 19.06.2024 оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11-13 том 2).

Згідно повідомлення Житомирського управління Департаменту ВБ НП України заведено оперативно-розшукову справу відносно ОСОБА_8 (а.с.17 том 2).

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.06.2024 надано дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 02.02.2024 відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України. (а.с.29-31 том 2).

Згідно з витягом з кримінального провадження №0002317 25.06.2024 на підставі рапорту старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості із правовою кваліфікацією ч. 7 ст.111-1 КК України про те, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000009 встановлено, що громадянин України ОСОБА_8 , добровільно зайняв посаду в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території. Так, він не пізніше 27.10.2023 склав присягу на вірність країни агресора та був призначений на посаду поліцейського т.зв. «Отдела Министерства внутренних дел Российской Федерации «Краснолучский». Станом на 31.12.2023 ОСОБА_8 обіймав посаду начальника т.зв. «ОГИБДД Отдела Министерства внутренних дел Российской Федерации «Краснолучский», що розташована у місті Хрустальний (коп. Красний Луч) Рованьківського (кол. Антрацитівського) району Луганської області, які тимчасово окуповані Російською Федерацією. (а.с.40 том 2).

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Житомирської обласної прокуратури від 25.06.2024 об`єднано в одне провадження матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000009 від 02.02.2024, №0002317 від 25.06.2024. Об`єднаному провадженню присвоєно №0000009 від 02.02.2024. (а.с.43-44 том 2).

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Житомирської обласної прокуратури від 25.06.2024 змінено у кримінальному провадженні №0000009 від 02.02.2024 кримінально-правову кваліфікацію вчиненого діяння з ч.2 ст.111 КК України на ч.1 ст.111 КК України. (а.с.45-46 том 2).

Згідно відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України від 01.06.2024, наданої на запит прокуратури, за наявними обліками ДСМ та інформацією територіальних органів ДМС України (крім ГУДМС України в АР Крим, УДМС України в м. Севастополь, та окремих підрозділів ГУДМС України в Донецькій області та УДМС України в Луганській області, які тимчасово не здійснюють свої повноваження, і територіальних підрозділів ДМС, які знаходяться на територіях, де ведуться активні бойові дії), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не значиться. (а.с.65-66 том 2).

Згідно рапорту т.в.о. заступника начальника відділу протидії-корупції Житомирського управління ДВБ України встановлено, що колишній командир взводу з обслуговування стаціонарного посту №4 роти дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУМВС України в Луганській області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області 01.09.2000р., станом на травень 2024р. перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, а саме у м. Хрустальний (попередня назва Красний Луч) Луганської області. На територію України в період часу з 2015 по 2024 згідно наявних обліків жодного разу з окупованої території Луганської області офіційно не прибував. (а.с.68 том 2).

Згідно відповіді Офісу Президента України від 13.05.2024, наданої на запит прокуратури, матеріали щодо припинення громадянства ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з поданою ним заявою або внаслідок втрати громадянства України на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства не надходили. (а.с.70 том 2).

Згідно витягу з наказу ГУ МВС України у Луганській області №327 о/с від 17.10.2014 по особовому складу звільнено з органів внутрішніх справ ЗС України майора міліції ОСОБА_8 командира взводу №4 (а. Антрацит) роти з обслуговування стаціонарних постів батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУМВСУ за п.64 «є» (за порушення дисципліни), підстава: наказ ГУМВСУ від 16.10.2014 №3238. (а.с.74 том 2).

Наведені вище доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, доводять вину ОСОБА_23 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

ОСОБА_8 був обізнаний про те, що в Україні був введений воєнний стан через повномасштабне вторгнення рф на територію України, проте обвинувачений перейшов на бік ворога та допомагав здійснювати злочинну діяльність, яка проявлялася у допомозі підтримання російського режиму на території окупованих міст.

ОСОБА_8 , який раніше обіймав посаду командира взводу з обслуговування стаціонарного посту №4 роти дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУМВС України в Луганській області, добровільно 2023 зайняв нову посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на території Луганської області, а також прийняв урочисту присягу у форменому одязі рф.

Зазначене є беззаперечним свідченням невимушеності його поведінки, відсутності будь-якого примусу щодо нього, а відтак, і цілковитої добровільності його дій.

ОСОБА_8 не тільки усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Так, за змістом ч.1 ст.111 КК України державна зрада - це діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Аналізуючи диспозицію ч.7 ст.111-1 КК України, колегія суддів констатує, що вона передбачає добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних судових або правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованих територіях, а також добровільну участь громадянина України в незаконних збройних чи воєнізованих формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, та/або в збройних формуваннях держави-агресора чи надання таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або само організовані для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, оцінивши докази у їх сукупності, правильно встановив фактичні обставини кримінальних правопорушень, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у висунутому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

ОСОБА_8 , не пізніше 07.07.2014 будучи працівником правоохоронного органу України підтримуючи збройну агресію рф проти України перейшов на бік ворога, добровільно зайняв посаду в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, що було контрольоване та фінансоване рф, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.111 ККК України, в редакції Закону від 08.04.2014 р.

Продовжуючи свої колобораційні дії не пізніше 27.10.2023 склав присягу на вірність країни агресора та був призначений на посаду поліцейського т.зв. «Отдела Министерства внутренних дел Российской Федерации «Краснолучский». Станом на 31.12.2023 ОСОБА_8 обіймав посаду начальника т.зв. «ОГИБДД Отдела Министерства внутренних дел Российской Федерации «Краснолучский», що розташована у місті Хрустальний (коп. Красний Луч) Рованьківського (кол. Антрацитівського) району Луганської області, які тимчасово окуповані Російською Федерацією, а тому його дії вірно кваліфіковані і за ч.7 ст. 111-1 КК України.

Щодо доводів захисника що за відсутності можливості безпосереднього допиту ОСОБА_8 в судовому засіданні залишився недоведеним факт умисного переходу на бік ворога, апеляційний суд спростовуючи доводи захисника, дійшов до наступного висновку.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 у суді першої інстанції розглядалося у порядку, передбаченому главою 24-1 "Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень" КПК України. Згідно з ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК, може проводитися за відсутності обвинуваченого (in absentia), зокрема, якщо особа переховується від слідства і суду на тимчасово окупованій території або в державі, визнаній агресором, з метою ухилення від відповідальності, і/або оголошена в міжнародний розшук.

Відповідно до ст. 297-5 КПК України, при здійсненні спеціального досудового розслідування повістки про виклик підозрюваного надсилаються за останнім відомим місцем проживання або перебування та публікуються в загальнодержавних засобах масової інформації і на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора. Після опублікування повістки вважається, що підозрюваний належним чином повідомлений про виклик.

У цьому провадженні вказані вимоги були дотримані як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду та апеляційного провадження.

Зокрема, як вбачається з матеріалів кримінального провадження 03.09.2024, 16.10.2024, 05.11.2024 підготовче судове засідання відкладалося для розміщення оголошення в газеті та на сайті про розгляд кримінального провадження у зв`язку з відсутністю обвинуваченого ОСОБА_8 ( т.1. а.п. 73,80,83).

Під час підготовчого судового засідання 12.11.2024 прокурор заявив клопотання про розгляд справи у спеціальному судовому провадженні, захисник обвинуваченого не заперечував проти заявленого клопотання (а.с. 99, т. 1). Підготовче судове засідання було проведено за відсутності обвинуваченого у зв`язку зі здійсненням спеціального досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.06.2024 року.

Повідомлення про дату і час судових засідань також були опубліковані на офіційному веб-сайті "Судова влада" та у виданні "Урядовий кур`єр" ( т.1 а.п. 77, 78, 79, 81,82, 90, 91, 93, 97, 98, 111, 112, 240, 242, т.2 а.п. 4, 5, 35, 36, 63, 125, 129, 151, 155, 160, 167).

Крім того, повідомлення про дату і час судового засідання в апеляційному суді також було розміщене в загальнодержавних ЗМІ, зокрема в «Урядовому кур`єрі, а також на офіційному веб-сайті "Судова влада".

Отже, суд першої інстанції та апеляційний суд вжили всіх необхідних заходів для належного інформування обвинуваченого, у зв`язку з чим вказані доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Також колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання є цілком співмірним вчиненим кримінальним правопорушенням.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання й тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги під час призначення покарання.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжкими, санкція яких передбачає безальтернативний вид покарання у виді позбавлення волі з альтернативою застосування додаткових покарань, обставини їх вчинення, характер діянь, форму й ступінь вини, мотиви вчинення кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , покарання у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією всього майна належного на праві власності призначене ОСОБА_8 , буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_8 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, а тому призначене судом першої інстанції покарання є законним, справедливим та співмірним характеру вчинених дій, а тому колегія суддів вважає таке рішення законним та обґрунтованим.

Переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність і умотивованість наведених висновків суду першої інстанцій, у апеляційній скарзі захисника не наведено.

Відтак, апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 02 травня 2025 року без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: