Номер провадження: 11/813/25/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , при секретарі судового засідання ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Одесі кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого, щодо якого справу закрито ОСОБА_6 , на постанову Пересипського районного суду міста Одеси від 23 червня 2025 року про закриття кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,-

установив:

Постановою Пересипського районного суду міста Одеси від 23 червня 2025 року було закрито кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

На зазначену постанову захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого, щодо якого справу закрито ОСОБА_6 , подав апеляцію, в якій просить скасувати постанову та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Водночас, при перевірці матеріалів справи головуючим суддею встановлені обставини, які перешкоджають прийняттю справи до розгляду за поданою апеляційною скаргою.

Пункт 11 Розділу XІ «Перехідні положення» КПК України (в ред. 2012) передбачає, що кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених §3 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Пунктом 15 ч.1 ст.32 КПК України (в ред. 1960 року) визначено, що скаргою прокурора і скаргою учасника процесу про скасування або зміну судового рішення в апеляційному порядку є «апеляція».

Апеляція це документ, який сприймається і оцінюється судом у цілому, враховуючи наведені в ній вимоги та їх обґрунтування. Від викладених в апеляції формулювань, доводів і прохань залежать наслідки апеляційного розгляду. Саме тому до форми і змісту апеляції пред`являються жорсткі вимоги, недотримання яких призводить до наслідків, передбачених ст. 352 КПК України (в ред.1960 року).

Статтею 350 КПК України (в ред.1960 року) визначені вимоги, яким має відповідати апеляція, а саме в апеляції зазначаються: 1) назва суду, якому адресується апеляція; 2) особа, яка подає апеляцію; 3) вирок, ухвала чи постанова, на які подається апеляція, і назва суду, який їх постановив; 4) вказівка на те, в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи на її обґрунтування; 5) прохання особи, яка подає апеляцію; 6) перелік документів, які додаються до апеляції.

Згідно ст.352 КПК України (в ред.1960 року) у разі невиконання особою, яка подала апеляцію, вимог, передбачених ст.350 цього Кодексу, головуючий своєю постановою залишає апеляцію без руху та повідомляє про необхідність виконання зазначених вимог закону протягом семи діб з моменту одержання повідомлення. Постанова оскарженню не підлягає.

Якщо у визначений строк ці вимоги не будуть виконані, то апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду. Постанову може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції, який має право своєю ухвалою визнати апеляцію такою, що підлягає розгляду, і дати розпорядження суду першої інстанції щодо виконання ним вимог ст.351 цього Кодексу.

Однак, у порушення вимог ст. 350 КПК України (в ред.1960 року) в апеляції захисника ОСОБА_5 відсутнє обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість постанови Пересипського районного суду міста Одеси від 23 червня 2025 року.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, встановивши, що апеляція не відповідають вимогам законодавства, керуючись приписами ст. 352 КПК України (в ред. 1960 року), повинен був своєю постановою залишити її без руху та надати апелянтам строк для усунення недоліків та приведення своїх апеляцій у відповідність до вимог ст. 350 КПК України (в ред. 1960 року).

Також, необхідно звернути увагу, що вимогами ч. 1 ст. 351 КПК України (в ред. 1960) визначено, про надходження апеляції суд першої інстанції оповіщає прокурора, інших зазначених у ст. 348 цього Кодексу осіб, інтересів яких стосується апеляція, направленням відповідних повідомлень та шляхом поміщення оголошення на дошці об`яв суду. Протягом п`яти діб з часу поміщення оголошення зазначені особи мають право одержати в суді копію апеляції або ознайомитися з нею в суді. Одночасно з врученням копії або з ознайомленням з апеляцією їм роз`яснюється право протягом п`яти діб з цього часу подати свої заперечення на апеляцію.

У свою чергу, відповідно до приписів ч.ч. 2-4 ст. 354 КПК України (в ред. 1960), після виконання вимог, передбачених ст. 351 цього Кодексу, суд, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, протягом семи діб передає справу разом з поданою апеляцією і запереченнями на неї до апеляційного суду і визначає дату розгляду ним справи. Справа призначається до розгляду не пізніше трьох місяців з дня направлення її до апеляційного суду. Справа повинна надійти до апеляційного суду не пізніш як за один місяць до визначеної судом першої інстанції дати розгляду.

Про дату призначення справи до апеляційного розгляду суд першої інстанції оповіщає заінтересованих осіб направленням відповідних повідомлень та шляхом поміщення оголошення на дошці об`яв суду.

На підставі аналізу матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції зазначених вище вимог кримінально-процесуального закону не дотримався та після надходження апеляційної скарги захисника не сповістив осіб, яких стосується зазначена апеляційна скарга, зокрема обвинуваченого, а також, передаючи справу до Одеського апеляційного суду разом із апеляцією, не визначив дату розгляду ним справи.

Згідно з п. 4 ч. 4 ст. 357 КПК України (в ред. 1960 року) при попередньому розгляді справи апеляційний суд може прийняти рішення про повернення справи до суду першої інстанції.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 359 КПК України (в ред. 1960 року) передбачено, що справа повертається суду першої інстанції у випадку, якщо суд першої інстанції прийняв апеляцію, яка не відповідає вимогам ч. 1 ст. 350, ст.ст. 351 чи 352 цього Кодексу, для виконання вимог, передбачених ст.ст. 353 чи 354 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що кримінальну справу слід повернути до Пересипського районного суду міста Одеси для виконання вимог ст.ст. 349-354 КПК України (в ред. 1960 року).

Керуючись статтями 350-352, 357, 359 КПК України (в ред. 1960 року), пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідних положень» КПК України,-

постановив:

Кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого, щодо якого справу закрито, ОСОБА_6 , на постанову Пересипського районного суду міста Одеси від 23 червня 2025 року про закриття кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,- повернути до Пересипського районного суду міста Одеси для виконання вимог ст.ст. 349-354 КПК України (в ред. 1960 року).

Постанова набирає законної сили з моменту винесення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2