ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2025 Справа №607/16938/25 Провадження №1-кп/607/1777/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0001341 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України,-

в с т а н о в и в :

згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Частиною 10 ст.62 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський користується повноваженнями, передбаченими цим законом, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу.

Згідно ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

24 липня 2025 року о 08 год. 00 хв., поліцейський взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції ОСОБА_6 спільно з поліцейським взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції ОСОБА_7 заступили на чергування в складі екіпажу «Юпітер- 203», у форменому одязі із спецзасобами та табельною вогнепальною зброєю.

25 липня 2025 року о 06 год. 48 хв., під час несення служби, перебуваючи по вул. Степана Будного, 4А в м. Тернополі, за допомогою лазерного пристрою «Trucam LTI 20/20 ТС000750» поліцейським ОСОБА_7 зафіксовано адміністративне правопорушення та зупинено транспортний засіб «Кіа Rio X», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , за порушення п.12.9.6 ПДР України, а саме перевищення водієм транспортного засобу встановлених обмежень швидкості руху, передбаченими знаками 3.29.3 та 31.30.3.

В подальшому працівником поліції ОСОБА_7 відносно ОСОБА_4 розпочалось складання адміністративних матеріалів щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України, під час якого ОСОБА_6 , відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», перевірив дані ОСОБА_4 за допомогою «Інформаційного порталу Національної поліції України» (ІПНП), діючого на підставі наказу МВС України від 03.08.2017 №676 Про затвердження Положення про інформаційно- комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», та виявив облікові відомості про перебування останнього в розшуку за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 210, 210-1 КУпАП України.

У цей же час, про виявлені обставини ОСОБА_6 повідомив водія ОСОБА_4 та зазначив про необхідність доставления його до найближчого відділу ТЦК та СП з метою складання необхідних матеріалів. У свою чергу, ОСОБА_4 повідомив поліцейському ОСОБА_6 , що прибуде до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою м. Тернопіль, вул. Тролейбусна 5, на автомобілі «Кіа Rio X», д.н.з. НОМЕР_2 в супроводі зазначених працівників патрульної поліції, які в подальшому здійснювали його супровід на службовому авто, рухаючись позаду.

В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на невиконання законних вимог поліцейських, втечу та вчинення опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними свої службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 25 липня 2025 року з 07:05 год по 07:11 год здійснив проїзд за кермом транспортного засобу «Кіа Rio X», д.н.з. НОМЕР_2 в напрямку від вул. Степана Будного, 4а, м. Тернопіль на вул. Тролейбусна, 5, м. Тернопіль.

Проїжджаючи повз будівлю ІНФОРМАЦІЯ_2 на вул. Тролейбусна 5, м. Тернопіль, ОСОБА_4 не зупинився, а збільшивши швидкість автомобіля, продовжив рух в напрямку вул. Сергія Короля м. Тернопіль.

В подальшому, повернувши на вул. Сергія Короля, зрозумівши, що ОСОБА_4 намагається уникнути виконання законних вимог поліцейських та втекти, поліцейський ОСОБА_6 , який перебував за кермом службового автомобіля за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів та численних звукових сигналів подавав останньому команди зупинитись, проте на вказані законні вимоги поліцейських ОСОБА_4 не реагував та продовжував свій рух, приїхавши в двір будинку АДРЕСА_2 .

Зупинившись о 07:13 год в дворі будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 вийшов із зазначеного автомобіля та направився в напрямку входу в під`їзд №2 даного будинку, проте в цей же час був зупинений поліцейськими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які підбігли до нього.

Надалі, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 про те, що він затримується, у зв`язку із невиконанням законних вимог поліцейських про зупинку транспортного засобу та до нього буде застосовано спеціальний засіб кайданки, згідно з ст.45 Закону України «Про Національну поліцію», а також про те, що в порядку ст.261 КУпАП України, з метою виконання ч.1 ст.27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та на підставі постанови Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» його буде затримано.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 25 липня 2025 року о 07:14 год, ОСОБА_4 , перебуваючи в дворі будинку №53 по вул. Глибока Долина в м. Тернополі, розуміючи, що перед ним працівники поліції, які перебували у форменому одязі, почав вчиняти активну фізичну протидію адміністративному затриманню, а саме відштовхував працівників поліції від себе обома руками, рухаючись до під`їзду №2 зазначеного будинку втікав від них, із застосуванням сили утримував руки в різних положеннях, які не надавали за можливе поліцейським застосувати кайданки. В подальшому, під час вказаних протиправних дій, ОСОБА_4 , на вимоги працівників поліції припинити вчиняти правопорушення не відреагував та продовжував тікати від поліцейського взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_6 та поліцейського взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_7 , забігши в під`їзд №2 вказаного будинку.

Перебуваючи в коридорі будинку №53 по вул. Глибока Долина в м. Тернополі, ОСОБА_4 продовжив чинити активну протидію діям поліцейських, шляхом штовхання та шарпання своїми руками, відштовхування поліцейських від себе, зайшовши в ліфт, де його злочинна поведінка продовжилась та він, не реагуючи на вказівки працівників поліції припинити опір, з допомогою ліфта піднявся на 5 поверх та, вирвавшись від правоохоронців, о 07:16 год забіг в кв. АДРЕСА_3 вказаного будинку, замкнувшись там.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_4 порушено суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість поліцейських, під час виконання ними своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів».

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що 25 липня 2025 року близько 06:48 він був зупинений працівниками поліції за перевищення швидкості. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , останні повідомили йому, що згідно з даними Інформаційного порталу Національної поліції, він перебуває в розшуку за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 210, 210-1 КУпАП України, та має бути доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого ОСОБА_4 погодився прибути туди власним авто в супроводі патрульних. Однак, під час руху він вирішив втекти, не зупинився біля вказаного ТЦК, а поїхав далі. Поліцейські, увімкнувши проблискові маячки та звукові сигнали, вимагали зупинитись, однак ОСОБА_4 продовжив рух до будинку АДРЕСА_2 . Прибувши до двору будинку АДРЕСА_2 , намагався втекти до під`їзду, чинив опір поліцейським шляхом штовхання та шарпання, не давав застосувати кайданки, не реагував на вказівки поліцейських припинити опір, намагався уникнути затримання, вирвався та забіг у квартиру АДРЕСА_3 , де зачинився.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, раніше не судимого, щиро розкаявся у скоєному, що є обставиною, яка пом`якшує покарання. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Спільна позиція прокурора, потерпілих та захисту про необхідність призначення покарання у майже мінімальному розмірі штрафу не заслуговує на увагу суду, оскільки не відповідає суспільним інтересам держави України під час війни за право на своє існування, крім того, суд звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою неодноразово притягнутою до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.210,210-1 КУпАП України та у зв`язку із цим перебував у розшуку, застосованих у зв`язку із цим до нього штрафів не сплачував, а тому і застосування до нього в цьому кримінальному провадженні покарання у виді штрафу є не обґрунтованим. Крім того, суд звертає увагу на тривалість вчиненого кримінального правопорушення яке розпочалося з моменту проїзду приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , подальшого переслідування керованого ним автомобіля до АДРЕСА_2 , подальшої влаштованої ним шарпанини і штовханини із працівниками поліції від подвір`я будинку до квартири на п`ятому поверсі, а тому покарання йому слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, Суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком два роки.

Строк відбування призначеного судом ОСОБА_4 покарання рахувати з моменту звернення даного вироку до виконання.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1