ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/398/25 Справа № 711/4082/23 Категорія: ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарів судових засіданьОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участі:
прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

представника потерпілих ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження №0001671 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05 лютого 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інваліда II групи, учасником бойових дій, депутатом не являється, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання:

за ч.1 ст.122 КК України - у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

за ч.1 ст.125 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Вирішено долю речових доказів на підставі ст.100 КПК України.

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_8 , 06.05.2023 року близько 14 години 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час конфлікту, що виник ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс своєму брату ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , декілька ударів кулаком лівої руки в обличчя, після чого правою рукою умисно викрутив йому ліву руку за спину. В результаті своїх умисних дій ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: травми лівого плечового суглобу з внутрішньо-суглобовим переломом суглобової западини лівої лопатки, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/446 від 29.05.2023 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, а також крововиливу правої орбітальної ділянки, які відповідно до вказаного висновку експерта, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 06.05.2023, близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_8 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, завдавав ударів ОСОБА_11 , а в той час коли їх сестра ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою припинення сварки намагалась відтягнути його від брата, він умисно наніс останній один удар кулаком правої руки в обличчя, в результаті чого заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді забою з крововиливом, набряком та садном верхньої губи, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/488 від 12.06.2023, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення: злочин передбачений ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я; та проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вирок суду щодо нього та призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції. Просить долучити до справи нові докази скріншоти смс-повідомлень від ОСОБА_10 з Viber та Telegram. Повторно дослідити протоколи слідчих експериментів і відповідні висновки експертиз; дослідити всі докази у справі, у тому числі нові та аудіозапис зі сторони захисту; повторно допитати свідка ОСОБА_13 , потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також залучити до справи та вислухати нового свідка ОСОБА_14 .

Апеляційні вимоги обгрунтував тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини, що мають значення для справи, недостатньо опрацював докази, протоколи слідчих експериментів й висновки експертиз, не надав належної, критичної оцінки свідченням потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а також свідка ОСОБА_13 , недостатньо вивчив мотиви обставин щодо поведінки самих потерпілих, які безпосередньо передували діям обвинуваченого, та не встановив чітку хронологію подій.

Зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 неодноразово зазначали про наявність неприязних стосунків із ним, що можна вважати, як мотив обмови й змови проти нього й умисним наданням неправдивих свідчень з фактичним перекручуванням всієї хронології подій та фактів. Суд критично не оцінив те, що потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а також свідок ОСОБА_13 плуталися у своїх показах, як в ході слідчого експерименту, коли по різному демонстрували дії обвинуваченого, так і у своїх свідченнях в залі суду. Вони неодноразово змінювали відомості щодо механізму тілесного ушкодження у ОСОБА_11 , що зафіксовані у заяві самого потерпілого, та згаданих осіб, а також у поясненнях і первинних показаннях, наданих під час допиту. Суд першої інстанції не врахував суперечності в показах вказаних осіб, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, і вони ставлять під сумнів достовірність усіх свідчень та висновків і можуть бути підставою для повторного дослідження доказів апеляційним судом.

Апелянт зауважує, що під час судового розгляду, судом першої інстанції не була надана належна оцінка такому речовому доказу як ніж та його присутність в руках потерпілого, чітко не окреслено час (момент) демонстрації ножа ОСОБА_11 , від даних обставин залежить те, чи перебував він - обвинувачений в стані необхідної оборони. Наявність встановленого факту демонстрації йому ножа ОСОБА_11 з умисною спробою налякати та заподіяти йому шкоди безпосередньо під час сутички тягнуть за собою отримання ним тілесних ушкоджень, що своєю чергою, дає достатні підстави стверджувати те, що він, міг перебувати у стані оборони коли завдавав удар потерпілому.

Також вказує, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доказу зі сторони захисту аудіозапису подій, що мали місце 06.05.2023, який може допомогти встановити чітку хронологію подій того дня, та підтвердити факти неправомірних дій з боку ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , та за допомогою нього можна почути, як на початку словесної суперечки він - обвинувачений звертає увагу присутніх на те, що ОСОБА_11 перший вдарив його.

Апелянт вважає, що слідчі експерименти за участю ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 від 22.05.2023, 23.05.2023, 25.05.2023 не повністю відповідають вимогам законодавства щодо їх проведення, суд не провів належного дослідження протоколів слідчих експериментів та відповідних висновків експертиз.

Разом з тим, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не були досліджені нові обставини, що впливають на справу у цілому, та значущість яких виявилася пізніше доказ у вигляді скріншотів смс-повідомлень від ОСОБА_10 до його дружини ОСОБА_14 , які містять образи, приниження, погрози як на його адресу так і його родини. Дані повідомлення були надіслані 08.01.2025, що було причиною неможливості представити їх суду раніше. Залучення цих доказів дозволить суду правильно оцінити ситуацію в контексті емоційної та психологічної атмосфери між сторонами, довести чи спростувати наявність провокаційної поведінки з боку потерпілих, і допомогти у визначенні правильної правової кваліфікації його дій.

На апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 представник потерпілих - адвокат ОСОБА_12 подала заперечення в якому просить відмовити обвинуваченому у задоволенні апеляційної скарги та його клопотанні про повторне дослідження доказів. Зазначила, що потерпілі повністю не погоджуються з доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та вважають, що судом першої інстанції ухвалено справедливий вирок, який відповідає вимогам ст.370 КПК України.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку обвинуваченого та його захисника які підтримали клопотання про звільнення від призначеного покарання за ч.1 ст.125 КК України, думку прокурора, потерпілих та їх представника, які не заперечили проти задоволення клопотання обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи клопотання обвинуваченого, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що інкриміновані злочини вчинено ОСОБА_8 06.05.2023 року. Органом досудового розслідування та судом першої інстанції його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 122 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

У відповідності до положень ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло: - два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на час перегляду вироку Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05.02.2025 апеляційним судом 23.10.2025 минуло два роки з дня вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, що є підставою для застосування ч. 1 ст. 49 КК України.

В судовому засіданні колегією суддів було роз`яснено ОСОБА_8 про наявні підстави та наслідки, відповідно до ст.49 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України.

Колегія суддів вважає, що оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - 06.05.2023 минули строки давності, обвинувачений протягом цього періоду не ухилявся від слідства або суду, в судових засіданнях обвинувачений був присутній, притягається до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України вчинення кримінального проступку та не вчинив нового кримінального правопорушення, тому обвинуваченого необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з чим вирок суду, на підставі п.4 ч.1 ст.409, п.1 ч.1 ст.413 КПК України, підлягає скасуванню в частині засудження за ч.1 ст.125 КК України, а кримінальне провадження в цій частині закрити.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності задоволення клопотання обвинуваченого, та звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від призначеного покарання на підставі ст.49 КК України.

Керуючись ст.404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05 лютого 2025 року в частині засудження ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України - скасувати.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження в цій частині закрити.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками судового процесу шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді