Справа №766/30/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2026 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсоні клопотання слідчого СВ ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 02.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про арешт майна,

встановив:

03.01.2026 року слідчий, за погодженням з прокурором, в ході досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 02.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, звернувся засобами поштового зв`язку «Нова пошта» до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення огляду від 02.01.2026 в ході огляду місця події за адресою: м. Херсон, вул. Шенгелія, буд. 3, Кв. 288, майно: теплу чорну чоловічу куртку, яку поміщено до картонної коробки яку обклеєно ліпкою стрічкою з надписом національна поліція та наліплено контрольний талон, шапку чорного кольору яку поміщено до картонної коробки яку обклеєно ліпкою стрічкою з надписом національна поліція та наліплено контрольний талон.

В обґрунтування клопотання зазначено що вилучені речі можуть бути використані досудовим розслідуванням як доказ вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

03.01.2026 року зазначені речі визнані слідчим речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України неявка учасників не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді вказаного вище клопотання.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Слідчим відділом ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000008 від 02.01.2026 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.01.2026 до ч/ч ВП № 2 ХРУП ГУНП Херсонської області надійшло повідомлення, про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.01.2026 о 15:00, знаходячись біля під`їзду № 2 корпусу №3 будинку АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту під час вживання спиртних напоїв наніс два удари кулаком в область голови потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження від яких останній помер.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

В ході проведення огляду місця події від 02.01.2026 в період часу з 14.20 год. по 16.25 год. був проведений огляд місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення якого виявлено та вилучено:

теплу чорну чоловічу куртку, яку поміщено до картонної коробки яку обклеєно ліпкою стрічкою з надписом національна поліція та наліплено контрольний талон;

шапку чорного кольору яку поміщено до картонної коробки яку обклеєно ліпкою стрічкою з надписом національна поліція та наліплено контрольний талон.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасовому вилученню підлягає майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Слідчим суддею встановлено, що постановою від 03.01.2026 року слідчого СВ ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 вилучені в ході проведення огляду місця події речі було визнано речовими доказами з загальним посиланням на те, що вони є предметом вчиненого кримінального правопорушення та становлять інтерес для досудового розслідування.

Згідно із частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховуються вимоги ст. 173 КПК України, а саме правові підстави для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Речовими доказами, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначені в клопотанні речі, відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку із доведеністю слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення.

При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 02.01.2026 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , майно: теплу чорну чоловічу куртку, яку поміщено до картонної коробки яку обклеєно ліпкою стрічкою з надписом національна поліція та наліплено контрольний талон, шапку чорного кольору яку поміщено до картонної коробки яку обклеєно ліпкою стрічкою з надписом національна поліція та наліплено контрольний талон.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1