Справа № 548/650/25
Провадження №1-кп/548/147/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000480

по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чорнобай Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, такого, що не є особою з інвалідністю, одруженого, має на утриманні двох дітей, раніше не судимого,

за частиною першою статті 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», призваний по мобілізації на військову службу до Збройних Сил України 08.08.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до мобілізаційного плану та відправлено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.10.2024 № 300 солдата ОСОБА_4 , колишнього оператора відділення взводу протитанкових ракетних комплексів роти вогневої підтримки стрілецького батальйону, у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, який з 20 жовтня 2024 року справу та посаду прийняв, та приступив до виконання службових обов`язків за посадою гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону ВОС-103061А.

Відповідно до статей 17, 65, 68 Конституції України, статей 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватись вимог Військової присяги, будучи військовослужбовцем військової служби, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України, в разі виявлення правопорушення військовослужбовцем, які містять ознаки кримінального правопорушення, про вказаний факт негайно повідомити командира та утримувати інших військовослужбовців від вчинення кримінальних правопорушень, неухильно виконувати віддані усні та письмові накази командира у зазначений термін та інших.

Згідно із Додатком № 1, затвердженим пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-12 «Про право власності на окремі види майна», зброя військового призначення, та вибухові речовини, засоби вибуху, всі види ракетного палива, а також спеціальні матеріали та обладнання для його виробництва, відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, та не є предметами, щодо яких може бути надано дозвіл МВС України, а тому доступ до цих предметів сторонніх осіб є значною загрозою інтересам держави та безпеки громадян.

Однак, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив злочини у сфері громадської безпеки за наступних обставин.

Так, у невстановленому досудовим розслідуванні місці, невстановленим способом та в невстановлений час ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне поводження з бойовими припасами та вибуховими пристроями, придбав ручну гранату Ф-1 із запалом типу УЗРГМ та ручну гранату М67.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел в сфері незаконного поводження з бойовими припасами та вибуховими речовинами, ручну гранату Ф-1 із запалом типу УЗРГМ і ручну гранату М67, ОСОБА_4 переніс до автомобіля OPEL «VECTRA», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у його фактичному володінні, де залишив зберігати без передбаченого законом дозволу та перевозив при собі.

24.11.2024 під час опрацювання події по факту ДТП (ЄО № 6986 від 24.11.2024) у м. Хорол по вул. Небесної Сотні Лубенського району Полтавської області, у водія автомобіля марки OPEL «VECTRA», д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, в ході перевірки було виявлено предмети ззовні схожі на гранати.

Окрім цього, 25.11.2024 у м. Хорол по вул. Небесної Сотні Лубенського району Полтавської області, у ході проведення невідкладного обшуку автомобіля OPEL «VECTRA» д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на ручну гранату Ф-1 із запалом типу УЗРГМ та предмет зовні схожий на ручну гранату М67.

Згідно із висновком судової вибухово - технічної експертизи № СЕ-19/117-24/20794-ВТХ від 29.11.2024, предмет, наданий на дослідження, є запалом ручної гранати модернізованим УЗРГМ та корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, які в разі поєднання в єдину конструкцію будуть відноситись до категорії вибухових пристроїв (боєприпасів).

Відповідно до висновку судової вибухово - технічної експертизи № СЕ-19/117-24/20793-ВТХ від 29.11.2024, предмет, наданий на дослідження, є ручною осколковою наступальною гранатою М67, яка відноситься до категорії вибухових пристроїв (боєприпасів).

Отже, своїми умисними діями, які виразилися у придбанні, носінні та зберіганні вибухових пристроїв та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 263 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, визнав, підтвердив час, місце, спосіб вчинення інкримінованому йому органами досудового розслідування кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті. Докази щодо фактичних обставин кримінального провадження не оспорював, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, висновки для себе зробив, подібних вчинків не вчинятиме.

Відповідно до частини третьої статті 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

З огляду на те, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, прокурор та обвинувачений у судовому засіданні не оспорювали фактичні обставини провадження, суд зі згоди усіх учасників відповідно до вимог частини третьої статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Водночас, суд попередньо з`ясував правильне розуміння ОСОБА_4 змісту обставин кримінального правопорушення, відсутність сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснив, що в такому разі він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Згідно із довідками, виданими Полтавським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України, витрати на проведення судової експертизи у кримінальному провадженні № 0000480 складають 4775,4 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у придбанні, зберіганні, носінні вибухових пристроїв та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, суд кваліфікує за частиною першою статті 263 КК України.

Відповідно до статті 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

З огляду на мету покарання та принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При визначенні покарання ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує, що діяння, передбачене частиною першою статті 263 КК України, є тяжким злочином.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання передбачені статтею 67 КК України, відсутні.

ОСОБА_4 , є військовослужбовцем, учасником бойових дій, за місцем служби характеризується посередньо, на утриманні має двох дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який є учасником бойових дій та продовжує військову службу, усвідомлення ним своєї вини, суд приходить до висновку про призначення покарання в межах нижньої межі санкції, передбаченої частиною першою статі 263 КК України, та про можливість звільнення ОСОБА_4 на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, із встановленням йому іспитового строку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 на час набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави кошти, затрачені на проведення експертизи.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 369-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (в період проходження військової служби до командира військової частини), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (в період проходження військової служби командира військової частини) про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (в період проходження військової служби командира військової частини).

Запобіжний захід ОСОБА_4 на час набрання законної сили вироку не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 4775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 40 копійок витрат на залучення експертів.

Речові докази, а саме: гранату Ф-1 сірого кольору (корпус), поміщену до спецпакету НПУ №5722955; гранату М-67, поміщену до спецпакету НПУ №5722953, запал до гранати Ф-1, поміщений до спецпакету НПУ №5722954, та які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, після набрання вироком законної сили передати на потреби ЗСУ.

Згідно із частиною шостою статті 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1