печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу, захисника - адвоката: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: не з`явився,

прокурора: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою захисника - адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 368 КК України, в межах кримінального провадження № 0000937 від 01.04.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 (далі - особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 ), який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 368 КК України, в межах кримінального провадження № 0000937 від 01.04.2025 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000937 від 01.04.2025 року.

23.06.2025 року слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України за погодженням із прокурором Офісу Генерального прокурора повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 368 КК України.

Разом з тим, сторона захисту вважає, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх доказів, крім того останні у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 є недопустимими, а повідомлення про підозру останньому є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

03.10.2025 року у судовому засіданні, адвокат ОСОБА_3 , надав пояснення, скаргу підтримав, просив суд задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги та відмовити в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги здійснювалось фіксування провадження технічними засобами.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заперечення на скаргу та документи, подані на підтвердження доводів викладених у скарзі, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000937 від 01.04.2025 року.

23.06.2025 року слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України за погодженням із прокурором Офісу Генерального прокурора повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 368 КК України.

Крім того, ухвалою слідчого судді Печерського суду м. Києва від 24.06.2025 року ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.08.2025 року включно.

Разом з тим, постановою прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 25.06.2025 року, підслідність кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000937 від 01.04.2025 року визначено за слідчими Центрального апарату Державного бюро розслідувань.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Так, на підставу для скасування підозри адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що повідомлення про підозру вручене ОСОБА_5 є необґрунтованими, зібрані докази органом досудового розслідування є недопустимими, які спростовуються наданими доводами сторони захисту, факт вчинення кримінального правопорушення не підтверджується жодними наявними доказами, а відтак відсутні ознаки кримінального правопорушення інкриміновані ОСОБА_5 , тому підозра є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, згідно положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Так, підставою скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 , як вважає адвокат ОСОБА_3 є те, що підозра є необґрунтованою, матеріали кримінального провадження не містять доказів підтвердження вчинення інкримінованих правопорушень ОСОБА_5 передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 368 КК України.

Разом з тим, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, та може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Так, відповідно до матеріалів справи, повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено Старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , у порядок і спосіб передбачений ст. 278 КПК України, що підтверджується розпискою про отримання від підозрюваного ОСОБА_5 .

Крім того, постановою Заступника Генерального прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 04.09.2025 року доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000937 від 01.04.2025 року, Головному слідчому управлінню Національної поліції України.

Отже, із наданих доказів слідчий суддя дійшов висновку, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, здійснюються слідчі дії, крім того повідомлення про підозру вручено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_5 був причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 3 ст. 368 КК України.

Зокрема, як вбачається з матеріалів скарги, доводи сторони захисту з приводу необґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 спростовуються наявними в матеріалах справах документами, які на переконання слідчого судді, вказують на його вірогідну причетність до вчинення інкримінованого йому злочину, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення/рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти Польщі».

При цьому слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

За таких обставин, скарга захисника - адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 368 КК України, в межах кримінального провадження № 0000937 від 01.04.2025 року, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 9, 17, 22, 89, 107, 276-278, 303-307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги захисника - адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 368 КК України, в межах кримінального провадження № 0000937 від 01.04.2025 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1