Справа № 953/2701/25
н/п 1-кс/953/6308/25
УХВАЛА
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, доходить наступного:
Згідно з ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Відповідно до ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст.132 КПК України передбачено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Приписами ч.1 ст.174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Виходячи із системного аналізу норм Кримінального процесуального законодавства України слідчий суддя доходить висновку, що клопотання про застосування заходів кримінального провадження, а відтак і про їх скасування подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права .
Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2.06.2016 №1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (п.98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).
11.04.2025 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова задоволене клопотання слідчого СВ УСБУ в Харківській області про арешт майна.
21.05.2025 на адресу суду надійшов лист УСБ України в Харківській області вих.№70-1/70/22-1674 від 21.05.2025 з якого вбачається, що з 21.05.2025 фактичне розташування органу досудового розслідування слідчого відділу УСБ України в Харківській області знаходиться у межах територіальної юрисдикції Салтівського районного суду м. Харкова.
З огляду на зазначене, клопотання про скасування арешту майна має бути подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, тобто до Салтівського районного суду м. Харкова.
Частиною 6 ст.9 КПК України, яка визначає зміст законності, як загальної засади кримінального провадження, передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.
Згідно п.2 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо, зокрема, скарга не підлягає розгляду в цьому суді.
Таким чином, виходячи із загальних засад кримінального провадження, враховуючи викладені обставини та аналогію закону і права, слідчий суддя дійшов переконання, що клопотання про скасування арешту майна підлягає поверненню.
Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Керуючись ст. 5, 9, 26, 32, 132, 174 , 304 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1