Провадження №1-кп/447/70/26
Справа №447/3116/24
У Х В А Л А

08.01.2026 суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві Львівської області клопотання представника заявниці ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

представник заявниці ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4

прокурор ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_7

встановив:

В провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження №0000467 від 28.08.2024 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

29.12.2025 від представника заявниці ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 02.09.2024 в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000467 від 28.08.2024. Зазначив, що у ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 02.09.2024 (провадження №1-кс/447/1712/24 справа № 447/2441/24) накладено арешт на автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 516, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 який належить ОСОБА_3 , як на речовий доказ в досудовому розслідуванні. Також, даною ухвалою накладено арешт на трактор колісний марки Скаут ТЕ504, р.н. НОМЕР_3 з Ємкістю (причіпом) марки РОУ-6, р.н. НОМЕР_4 .

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 03.10.2024 (провадження №1-кс/447/1573/24 справа № 447/2441/24) скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 02.09.2024 на трактор марки Скаут ТЕ504, р.н. НОМЕР_3 з Ємкістю (причіпом) марки РОУ-6, р.н. НОМЕР_4 , в частині його користування та переданий на відповідальне зберігання власнику.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області суду від 01.12.2025 (провадження № 1-кп/447/102/25 справа № 447/3116/24) частково задоволено клопотання власниці транспортного засобу ОСОБА_3 , вирішено: «Передати автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 516, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , на який накладено арешт згідно ухвали слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 02.09.2024, на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 паспорт НОМЕР_6 виданий 23.01.2004 Городоцьким РВУМВС України у Львівській області, телефон НОМЕР_7 ), за місцем зберігання: АДРЕСА_1 . Заборонити будь-яким чином змінювати стан транспортного засобу, користуватися ним, використовувати складові частини транспортного засобу та зобов`язати забезпечити умови зберігання, які будуть сприяти збереження транспортного засобу в стані, який був на момент отримання такого з арешт-майданчика.»

Представник заявниці адвокат ОСОБА_4 наголосив, що на сьогодні обставини, які були підставою для накладення арешту, відпали: досудове розслідування завершено, кримінальне провадження призупинене, щодо автомобіля проведені всі необхідні слідчі дії, зберігання автомобіля на штрафмайданчику не впливає на права чи обв`язки обвинувачуваного чи потерпілого, власниця авто не є підозрюваною, а подальше збереження арешту порушує право власності, гарантоване ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та наносить збитки особі яка взагалі не причетна до вчинення кримінального правопорушення, що є предметом судового розгляду.

У судовому засіданні представник заявниці адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання, просив у задоволенні такого відмовити.

Представник потерпілого та потерпілий просили відмовити у задоволенні клопотання.

Суддя, перевіривши матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 02.09.2024 накладено арешт на автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 516, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 який належить ОСОБА_3 , оскільки він є речовим доказом у кримінальному провадженні. Заборонено розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, і згідно ч. 1 ст. 131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч.4 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи, що представник заявниці ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 - уже звертався до суду з аналогічним клопотанням про скасування арешту майна, яке було розглянуто судом по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повторного розгляду такого клопотання, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.Керуючись ст.ст. 26, 107, 174 КПК України, суддя,

постановив:

У задоволенні клопотання представника заявниці ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1