КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 22 грудня 2025 року, апеляційну скаргу прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2025 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Київ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

за участі: у режимі відеоконференцзв`язку прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою залишено без задоволення скаргу захисника ОСОБА_8 на незаконне затримання підозрюваного.

Задоволено частково клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 06 січня 2026 року включно.

Не погоджуючись з таким рішення, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Вказує, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що вчинений злочин є насильницьким, тяжким, а також на ті обставини, що підозрюваний втік з місця вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про його намір уникнути відповідальності.

Також зазначає, що підозрюваний може впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, у тому числі за допомогою телефонних дзвінків та повідомлень, з метою змушування їх змінити чи не надавати покази, оскільки свідки є неповнолітніми, а підозрюваний знає їх анкетні дані, місце проживання та коло спілкування.

Крім того, наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на те, що підозрюваний не піддав критичні оцінці вчинене діяння та не розкаявся.

Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Звертає увагу, що відсутні медичні застереження щодо неможливості перебування ОСОБА_6 в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 05 листопада 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування під № 0003250, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

06 листопада2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

07 листопада 2025 року, слідчий Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2025 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді, виходячи з наступного.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного ОСОБА_6 , заслухано думку прокурора та позицію захисника та законного представника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, з чим погоджується і колегія суддів, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи при цьому наявні докази про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, дані про особу підозрюваного, який на момент вчинення інкримінованого злочину не досяг повноліття, його стан здоров`я.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що на даний час, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідками у даному кримінальному провадженні є неповнолітні особи, які добре знайомі підозрюваному ОСОБА_6 , він знає їх анкетні дані та місце проживання, коло їх спілкування.

Однак, як зазначено слідчим суддею, існування ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду, підтверджується лише тяжкістю покарання за вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчий суддя врахував тяжкість покарання за ч. 1 ст. 121 КК України, особу підозрюваного, який на момент вчинення злочину не досяг повноліття, а також стан його здоров`я. Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов до переконання, що на цій стадії провадження суспільна потреба у позбавленні волі ОСОБА_6 відсутня, а запобігти існуючим ризикам та забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків зможе такий запобіжний захід, цілодобовий домашній арешт за адресою його постійного місця проживання, з покладенням низки обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КК України. З таким висновком погоджується колегія суддів.

Окрім цього, колегією суддів враховано, що підозрюваним ОСОБА_6 , за час дії запобіжного заходу не було порушено обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді, що підтвердив прокурор, під час апеляційного провадження.

Слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без змін.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2025 року, відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 ,- без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12

Єдиний унікальний № 759/26726/25 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Провадження № 11сс/824/9155/2025 Доповідач ОСОБА_14

Категорія ст.181 КПК України