Провадження № 1-кп/643/1080/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025 року м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у спрощену провадженні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000447 від 22.08.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, тимчасово непрацевлаштованого, раніше неодноразово судимого: 08.04.2025 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; 21.04.2025 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 120-ти годин громадських робіт із застосуванням ч. 3 ст. 72 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та покарання у вигляді 120-ти годин громадських робіт; 10.06.2025 Салтівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 160-ти годин громадських робіт із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 200-та годин громадських робіт та штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; 16.09.2025 Салтівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна та штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, вирок не набрав законної сили; 28.05.2025 року до Салтівського районного суду м. Харкова направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 125, ст. 386 КК України, який на теперішній час перебуває на розгляді вказаного суду; який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений 10.06.2025 Салтівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 160-ти годин громадських робіт із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді 200 годин громадських робіт та штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

ОСОБА_5 , отримавши копію вироку Салтівського районного суду м. Харкова від 10.06.2025, який набрав законної сили 15.07.2025, погоджуючись із встановленими судом обставинами та мірою покарання, не оскаржував його в апеляційному порядку. Також ОСОБА_5 був присутній у відкритому судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження № 0000224 від 19.03.2024 за ч.1 ст. 125 КК України та під час оголошення вироку і дізнався про покладене на нього судом остаточне покарання у вигляді 200 годин громадських робіт та штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який постановлено виконувати самостійно.

21.07.2025 вказаний вирок суду від 10.06.2025 року разом з розпорядженням про його виконання надійшов для виконання у Салтівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

30.07.2025 ОСОБА_5 з`явився за викликом до Салтівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та наслідками за ухилення від відбування покарання, попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, про що ОСОБА_5 надав письмову розписку та отримав направлення для відпрацювання громадських робіт до Салтівського районного суду міста Харкова, розташованого за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний 38-Є. Згідно вказаного направлення ОСОБА_5 повинен був приступити до відбування покарання з 04.08.2025.

Після отримання направлення на відбування покарання у виді громадських робіт за вказаним вироком суду від 10.06.2025 у приміщенні Салтівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області повідомив уповноваженому працівнику органу пробації про відсутність наміру та бажання відбувати призначене судом покарання, тому 04.08.2025 ОСОБА_5 до відпрацювання громадських робіт не приступив, до Салтівського районного суду міста Харкова для відбування покарання не з`явився без поважних причин і вирішив стати на шлях умисного ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт і усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, ОСОБА_5 , відповідно до положень ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, до Салтівського районного суду міста Харкова для відбуття покарання у вигляді громадських робіт з 04.08.2025 жодного разу не з`являвся, не маючи при цьому поважних причин для звільнення від громадських робіт, тим самим умисно ухилявся від відбування покарання.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи належним чином ознайомленим з вироком суду, яким йому призначено остаточне покарання, зокрема, у вигляді 200 годин громадських робіт, з порядком та умовами відбування покарання, будучи попередженим про передбачену законодавством кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, в порушення умов відбування покарання, будучи працездатним, умисно, без поважних причин, маючи реальну можливість відбувати громадські роботи, всупереч інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, на відпрацювання громадських робіт у Салтівському районному суді м. Харкова, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 38-Є, систематично з 04.08.2025 жодного разу не з`являвся, не відпрацювавши призначені йому судом 200 годин громадських робіт, чим умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Разом із обвинувальним актом до суду надійшла заява ОСОБА_5 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Добросовісність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник.

Також, обвинувальний акт містить клопотання прокурора про розгляд вказаного обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні на підставі правил ч.1 ст. 302 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, доведена повністю.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, не працює, має постійне місце мешкання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише за умов реального обмеження його свободи, що сприятиме усвідомленню ним протизаконності своїх дій, а тому, призначає йому покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті, за якою він засуджується за вчинення кримінального проступку.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Салтівського районного суду міста Харкова від 16.09.2025 за ч. 1 ст. 125, ч.4, ст. 187 КК України до покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна та штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України призначене ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок визначено виконувати самостійно. Вказаний вирок суду не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в ч.ч. 1, 3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

З урахуванням зазначеного, при призначенні покарання за новим вироком суд керується ч. 4 ст. 70 КК України та призначає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання шляхом часткового складання покарань, призначеного за цим вироком та за вироком Салтівського районного суду міста Харкова від 16 вересня 2025 року.

Крім того, згідно з положеннями ч. 6 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачено, що за правилами ч. 4 ст. 70 КК України призначається покарання коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Одночасно, стосовно цього об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 01.06.2020 по справі № 766/39/17 зробила такі висновки щодо застосування норм права: При визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили, якщо злочин, за яким засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України (за сукупністю злочинів).

За цим кримінальним провадженням запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирався.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Салтівського районного суду міста Харкова від 16.09.2025, більш суворим, призначеним за цим вироком, визначити ОСОБА_5 покарання у виді 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією майна та штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України призначене ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок - виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку суду.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 24 серпня 2023 року до 24 жовтня 2023 року з розрахунку: три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1