Провадження по справі № 1-кп/522/3365/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0004733 від 23.07.2018, на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця Одеської області, м. Південне, громадянина України, неодруженого, маючого середню освіту, курсанта навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12.12.2019 Южненським міським судом Одської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

-18.07.2022 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки. Вироком Київського апеляційного суду вирок від 18.07.2022 скасовано, постановлено новий вирок, яким ОСОБА_3 призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Ухвалою Вознесенького міськрайонного суду Миколаївської області від 08.10.2024 ОСОБА_3 звільнено умовно -достроково 1 рік 3 місяці 23 дні;

-03.07.2025 ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 401 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2018, приблизно о 09:20 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу торгівельного центру «Новий Привоз», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, побачив припаркований та залишений без нагляду автомобіль марки «Mazda 3», д/н « НОМЕР_2 », який належить ОСОБА_5 .

У цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме майна, яке знаходилось у салоні зазначеного автомобіля.

У подальшому, приступивши до реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_3 , скориставшись електронним пристроєм для відчинення автомобілю, відчинив даний автомобіль та переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаться не поміченими для оточуючих, умисно, з корисливих мотивів, таємно, викрав з автомобіля футляр для окулярів, чорного кольору, марки «Maranes», який для потерпілого не має матеріальної цінності, сонцезахисні окуляри, марки «Alina Prosi», вартістю 1911 гривень.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 спробував таємно викрасти майно, що належить ОСОБА_5 , на загальну суму 1911 гривень, чим міг спричинити шкоду потерпілому на зазначену суму. При цьому, довести до кінця свій злочинний намір не зміг, з причин, незалежних від його волі, оскільки потерпілий ОСОБА_5 затримав останнього на місці вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. У скоєному каявся, просив суд не призначати покарання, пов`язане з позбавленням волі, так як він має намір повернутись до військової частини для проходження військової служби.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надавши заяву щодо розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 без його участі

Відповідно до вимог ст. 325 КПК України, неявка потерпілого у судове засідання не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Суд з`ясував, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

З урахуванням викладеного, дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_3 не є особою, яка підлагає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, яке він вчинив 23.07.2018, з підстав зупиненням перебігу строку давності, у зв`язку з ухиленням ОСОБА_3 від суду (ухвала про розшук від 01.10.2018) та перериванням строку давності у зв`язку з вчиненням ним 18.07.2022 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (вирок Київського апеляційного суду від 15.09.2022).

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу обвинуваченого, умови його життя та виховання, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує те, що ОСОБА_3 раніше судимий, вчинив умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії нетяжкого злочину, відповідно до ст. 12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 66 КК України, являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, тобто висловив щирий жаль з приводу скоєного та осуд своєї поведінки, відсутність шкоди, спричиненої злочином та позовної заяви потерпілого, а також те, що ОСОБА_3 є курсантом навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону ВЧ НОМЕР_1 , на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, які дають у своїй сукупності підстави суду вважати, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, і необхідності призначення йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від призначеного покарання з іспитовим строком, із застосуванням вимог ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 і для попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд, приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення до винесення вироку Київського апеляційного суду від 15.09.2022, у зв`язку з чим суд повинен був призначити йому покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України.

Проте, з урахуванням вимог п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та усталеній судовій практиці (постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.06.2021 у справі № 443/806/19 та від 15.02.2021 у справі № 760/26543/17 тощо), відповідно до якої суд, який призначає особі покарання за злочин, вчинений до постановлення вироку в першій справі, не може ревізувати міру покарання, призначену особі попереднім вироком, таким чином, покарання визначене ОСОБА_3 вироком Київського апеляційного суду від 15.09.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у виді 4 років позбавлення волі, підлягає самостійному виконанню.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-371, 373, 374, 376, 392, 393, 394, ч.15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у період часу з 18.12.2025 по 23.12.2025, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Покарання, призначене ОСОБА_3 за вироком Київського апеляційного суду від 15.09.2022 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, виконувати самостійно.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши останнього у залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази:

- футляр для окулярів чорного кольору марки «Maranes», сонцезахисні окуляри марки «Alina Prosi», надані потерпілому ОСОБА_5 вважати повернутими за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в Одеський апеляційний суд апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, представнику потерпілої сторони, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_6