Справа № 504/3503/25
Номер провадження 1-кп/504/385/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши обвинувальний акту у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000309 від 21.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, українця який має середню освіту, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

на розгляді Доброславського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В ході судового розгляду, прокурор звернувся до суду з клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи таке тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що передбачений ч. 5 ст. 407 КК України. На думку прокурора існують ризики переховування від суду, впливу на інших учасників провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення. Перешкодити зазначеним ризикам може продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав вищевказане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечували, щодо задоволення клопотання прокурора

Дослідивши клопотання учасників провадження та вислухавши думки прокурора, захисника обвинуваченого, обвинуваченого суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

На стадії досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому, саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить з такого.

Суд враховує можливу причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Вказане підтверджується сукупністю наявних у кримінальному провадженні матеріалів. Відомості, викладені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення.

Щодо продовження існування передбачених ризиків поза процесуальної поведінки обвинуваченого, то в цій частині суд зазначає про таке.

ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.5 ст.407 КК України, яке є тяжким за правилами ст. 12 КК України. Санкція інкримінованого діяння передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років. Обвинувачений є непрацевлаштованим, малолітніх дітей на утриманні не має. Доказів наявності тісних соціальних зв`язків у м. Одеса та Одеській області обвинуваченого суду не надано.

В рішенні ЄСПЛ від 26.06.2001 у справі "Ilijkovv.Bulgaria" (§80,заява N33977/96), суд зазначив, що суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Таким чином, враховуючи тяжкість інкримінованого діяння, а також соціальні зв`язки обвинуваченого ОСОБА_6 , які не є настільки міцними, щоб унеможливити його втечу від суду, ризик переховування від суду останнього є надвисоким.

В свою чергу, не доведеним є ризик незаконного впливу на свідків кримінального провадження, оскільки свідки у цьому провадженні судом вже допитані, а також ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений не судимий, є особою працездатного віку, може працювати та утримувати свою особу.

Відповідно до ч.8 ст. 177 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Враховуючи наведене, а також наявність ризику переховування від суду, на даному етапі кримінального провадження саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого і зможе запобігти ризику, що доведений прокурором.

При цьому, враховуючи покарання, що загрожує обвинуваченому, беручи до уваги його вік, стан здоров`я, наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому клопотання прокурора слід задовільнити.

Керуючись правилами ч. 5 ст. 182 КПК України, ст. 183 КПК України, суд знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому застави, в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 199680 гривень, оскільки внесення застави в такому розмірі буде достатнім для забезпечення виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Підстав для зменшення застави, враховуючи особу обвинуваченого, відсутність у нього соціальних зв`язків, тяжкість покарання, що йому загрожує, суд не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись статтями 176, 177, 178, 183, 184, 194, 197, 331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах слідчого ізолятору до 29.03.2026 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Заставу визначити у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на 01.01.2026 складає 199680 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Одеській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави та з моменту звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, наступні обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до суду; - не відлучатися із Одеського району Одеської області без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; - здати на зберігання до Головного управління ДМС в Одеській області вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65045 документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд до України.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1