Номер провадження по справі 1-кс/387/294/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

16 грудня 2025 року селище Добровеличківка

Слідчий суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000295 від 14.12.2025 року відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщаний Брід Добровеличківського району Кіровоградської області, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, на утриманні має одну малолітню дитину 2016 року народження, відповідно до ст. 89 КК України такий, що не має судимості,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2025 року до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Добровеличківського відділення Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що згідно наказу ГУНП в Кіровоградській області № 269 09.04.2025 ОСОБА_7 призначено на посаду помічника чергового чергової частини ВП № 2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Згідно наказу ГУНП в Кіровоградській області № 793 від 29.11.2024 ОСОБА_8 призначено на посаду поліцейського СРПП ВП № 2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Згідно наказу ГУНП в Кіровоградській області № 279 від 16.05.2024 ОСОБА_9 , призначено на посаду поліцейського СРПП ВП № 2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Вказані працівники відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» № 3781-ХІІ від 23.12.1993 р. відносяться до правоохоронних органів, які здійснюють правозахисні та правоохоронні функції.

Працівники поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , 14.12.2025 близько 11 години, перебуваючи у форменому одязі працівників ГУНП в Кіровоградській області, на підставі наказу № 272 від 13.12.2025 начальника ВП № 2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, про проведення оперативно-профілактичних заходів правового режиму воєнного стану, прибули на службовому автомобілі Renault Duster СКС д.н.з. НОМЕР_1 в с. Піщаний Брід Новоукраїнського району Кіровоградської області для виконання покладених на них цим наказом службових обов`язків.

Вказані працівники на службовому автомобілі Renault Duster СКС д.н.з. НОМЕР_1 у якому був увімкнений проблисковий маячок «синього» кольору рухались поблизу приміщення Піщанобрідського академічного ліцею розташованого за адресою: вул. Героїв України 23, с. Піщаний Брід, де помітили ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється ухилянтом від мобілізації до лав ЗСУ та зупинились щоб перевірити його обліково реєстраційні документи.

В цей час у ОСОБА_5 , який побачив що патрульний автомобіль поліції зупинився біля нього, розуміючи що його ймовірно після перевірки документів доставлять до відділу ТЦК та СП і небажаючий бути мобілізованим до лав ЗСУ, почав втікати від працівників поліції, в свою чергу працівники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_7 почали переслідувати ОСОБА_5 .

Не маючи наміру підкорятися законним вимогам працівників поліції, які перебували при виконанні своїх службових обов`язків, та відповідно до ч. 1-3 ст.18 КК України, п.1 примітки до ст.364, п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст.ст.1, 2 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 1, 2, 59, 60 Закону України «Про Національну поліцію» були службовими особами, працівниками правоохоронного органу, який здійснює функції представника органу виконавчої влади та постійно обіймали посаду, пов`язану з виконанням владних та організаційно-розпорядчих функцій, з метою зупинити своє переслідування у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 14.12.2025 о 11 годині 31 хвилини, діючи з особливою зухвалістю, демонструючи брутальну зневагу до загальноприйнятих норм суспільного життя, перебуваючи на території Піщанобрідського академічного ліцею, умисно застосував сльозогінний газ приснувши ним з власного балончика в обличчя ОСОБА_9 який наздогнав його, чим перешкодив працівнику поліції себе затримати, та продовжив втечу, однак його наздогнав ОСОБА_7 якому ОСОБА_5 умисно наніс удар ножем в тіло, однак, не зважаючи на це був затриманий працівником поліції ОСОБА_7 .

У зв`язку із отриманням тілесних ушкоджень працівник поліції ОСОБА_7 був доставлений для надання медичної допомоги до КНП «Новоукраїнська міська лікарня» з діагнозом: ножове поранення лівого стегна у верхній зоні, колючо-різана рана лівого стегна з пошкодженням м`язів і верхніх судин лівого стегна, геморагічний шок другого ступеню.

Працівник поліції ОСОБА_9 звернувся за медичною допомогою до КНП «Добровеличківська лікарня» з діагнозом: ураження шкіряних покривів обличчя, очних яблук, шкіри шиї перцевим аерозолем (хімічний опік).

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

14.12.2025 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 345 КК України.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ст. 345 КК України, яке відповідно до ст. 12 закону України про кримінальну відповідальність, відноситься до категорії нетяжких злочинів за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років, і відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що підозрюваний в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, може: переховуватися від органів слідства, суду; незаконно впливати на свідків та можливих очевидців, які підлягають допиту та проведенню за їх участі інших слідчих дій у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно осіб, які можуть давати викривальні та підтверджуючі його вину покази, будучи особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину.

Так, у органу досудового розслідування наявні достатні докази вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, за вчинення якого йому може загрожувати реальне покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Отже ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вище наведені ризики та обставини є реальними і триваючими, об`єктивно існують, тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним.

Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність у запобіжному заході у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України ОСОБА_5 , строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти настанню вищевказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти клопотання слідчого, просив застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має, просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання.

В судовому засіданні батько підозрюваного ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням від свого імені та імені матері ОСОБА_11 про обрання відносно сина ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 . Також надав заяви ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про взяття підозрюваного ОСОБА_5 на поруки.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

В провадженні СВ ВП №2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження за ч. 2 ст. 345 КК України, відомості про яке 14 грудня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000295 (а.с.7).

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, повідомлення про підозру від 15 грудня 2025 року вручено 15 грудня 2025 року о 10 год. 42 хв. (а.с. 46-48).

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язанні оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 року).

Водночас, практика Європейського Суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

А відтак, вимоги ст. 177, 178 КПК України, передбачають, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину повинна бути підтверджена вагомими доказами, які являють собою досить переконливі факти, та в сукупності наданої ним розумної оцінки надають підстави вважати причетність особи до вчинення злочину достатньо вірогідною.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає встановленими наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що свідчать наступні докази: рапорт від 14.12.2025 (а.с.8); рапорт від 14.12.2025 (а.с.9); протокол огляду місця події від 14.12.2025 (а.с.10-16); протокол огляду місця події від 14.12.2025 (а.с. 17-19); довідка КНП «Новоукраїнська міська лікарня» від 14.12.2025 видана ОСОБА_7 (а.с. 20); вкладиш від 14.12.2025 до медичної карти ОСОБА_9 (а.с. 21); протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 15.12.2025 (а.с. 24-26); протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 14.12.2025 (а.с. 28-31) протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 14.12.2025 (а.с. 32, 33) протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 14.12.2025 (а.с. 34, 35); протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 15.12.2025 (а.с. 36-39)та інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності, які слідчим суддею досліджені під час розгляду клопотання.

Наведені вище матеріали кримінального провадження з достатньою імовірністю підтверджують суду існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.345 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є нетяжким злочином, за яке передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 не одружений, фактично проживає у м. Кропивницький без реєстрації, на час розгляду клопотання є особою без реєстрації, офіційно не працевлаштований, на утриманні має малолітню дитину, відповідно до ст. 89 КК України такий, що не має судимості.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що додатково обґрунтовується поведінкою підозрюваного, який з метою уникнення свого затримання умисно наніс працівнику поліції тілесні ушкодження; незаконно впливати на свідків та можливих очевидців, які підлягають допиту та проведенню за їх участі інших слідчих дій у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, адже забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи зазначені вище ризики, наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового слідства є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею не встановлено, а стороною захисту в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 ..

Вирішуючи клопотання захисника, з урахуванням клопотання батька підозрюваного, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що такий захід не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків як в силу тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, так і з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини щодо зняття підозрюваного з реєстрації по АДРЕСА_3 та відсутність такої станом на день розгляду клопотання.

Що стосується долучених до клопотання батька підозрюваного заяв про бажання взяти підозрюваного на поруки, слідчий суддя зважає, що стороною захисту не надано доказів, які б підтвердили, що у разі застосування до ОСОБА_5 особистої поруки, останній буде виконувати покладені на нього обов`язки, а поручителі мають реальну можливість вплинути на підозрюваного та уникнути ризиків, зазначених в клопотанні слідчого.

Разом з тим, слідчий обґрунтував наявність виняткових обставин, які дають можливість слідчому судді обмежити право підозрюваного на свободу, а тому, врахувавши в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення, у яких ОСОБА_5 оголошено про підозру, та особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що лише запобіжний захід, передбачений ст. 183 КПК України, у вигляді тримання під вартою здатен запобігти ризикам, наявність яких була доведена слідчим та прокурором при розгляді клопотання.

Жоден інший із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечать належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти переліченим вище ризикам.

Сторона обвинувачення просить не визначати розмір застави, посилаючись на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, вчинене із застосуванням насильства.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.1ч.4ст.183КПК Українислідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на те, що ОСОБА_5 хоча і підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, але враховуючи, що йому інкримінується саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто, вчинення злочину із застосуванням насильства, слідчий суддя не вважає за доцільне визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного та к еруючись ст. 131-132, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Термін тримання під вартою рахувати з моменту затримання з 11 години 31 хвилини 14 грудня 2025 року до 11 години 31 хвилини 11 лютого 2026 року та затримати його в залі суду.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому, прокурору та направити для відома та виконання Державній установі "Кропивницький слідчий ізолятор".

Строк дії ухвали визначити до 11 години 31 хвилини 11 лютого 2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 18 грудня 2025 року о 17 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_17