Справа № 305/837/22
Номер провадження № 1-кп/305/392/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2025. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 28.02.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 28 лютого 2022 року, близько 00 годин 10 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі національного значення Н-09, з сполученням «Мукачево-Рогатин-Львів», на 195 кілометрі автошляху, по вул. Визволення, в селищі Ясіня Рахівського району, в напрямку с. Лазещина, грубо порушив вимоги п.п.10.1, 12.1 та 1.10 (безпечна швидкість) Правил дорожнього руху України, а саме, п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.12.1 ПДР України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.1.10 «безпечна швидкість» ПДР України - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Тобто, під час руху, водій ОСОБА_4 , при керуванні транспортним засобом, маючи можливість оцінити дорожні умови і дорожню обстановку, у момент виникнення йому небезпеки для руху, а саме коли водій, рухаючись автодорогою міжнародного значення Н-09, в селищі Ясіня Рахівського району Закарпатської області, на 195 кілометрі автошляху, заходячи в правий поворот, на якому розміщені попереджувальні знаки 1.4.1 ПДР України «напрямок повороту», не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з металевою опорою моста через річку Чорна Тиса, внаслідок чого пасажир автомобіля марки HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: рвано-скальпована рана верхньої повіки лівого ока, синець в ділянці «зовнішнього носа», крововилив в м`які тканини лобно-тім`яно-скроневої ділянки зліва, крововилив (незначна кількість крові) під тверду мозкову оболонку (субдуральний крововилив) над випуклою поверхнею лівої півкулі (лобно-тім`яно-скронева ділянка) мозку, крововилив під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальний крововилив) в ділянці лівих скроневої та лобних часток, перелом лівої виличної дуги (скроневий відросток виличної кістки та виличний відросток скроневої кістки), перелом латеральної стінки лівої гайморової пазухи, з крововиливом в її порожнину (наявність незначної кількості крові - гемосинус), перелом обох носових кісток зі зміщенням; травми лівої нижньої кінцівки: перелом кісток лівої гомілки (багатоуламковий перелом проксимального епіметафізу лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, перелом лівої малогомілкової кістки в нижній третині (зовнішньої кісточки), багатоуламковий перелом лівої п`яткової кістки, рвана рана в ділянці лівого гомілково-ступневого суглобу.

З технічної точки зору, причиною настання дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам пункту 1.10 (в частині значення терміну «безпечна швидкість») та пунктів 10.1 та 12.1 ПДР України, і ці невідповідності, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання даної пригоди.

Таким чином, орган досудового розслідування обвинувачує ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , 09.09.2025, подав через канцелярію суду клопотання, у якому просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України. Водночас зазначає, що з моменту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, з 28.02.2022, минуло більше трьох років, отже передбачений ст.49 КК України строк притягнення до відповідальності на даний час закінчився.

В судовому засіданні, в режімі відеоконференції підтримав подане клопотання просив таке задовольнити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні ствердив, що винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає пвністю. Подане його захисником клопотання підтримав та зазначив, що згідний на закриття кримінального провадження стосовно нього у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження, з таких підстав йому відомі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, подала письмове клопотання у якому просила проводити судове засідання без її участі, проти задоволення заявленого захисником клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності не заперечувала.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другоюстатті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 285 КПК України передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Однією з підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є закінчення строків давності. Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Зокрема, суд встановлює наявність певного обвинувачення, закінчення відповідних строків, передбачених ст.49 КК України, і за таких умов зобов`язаний задовольнити клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності.

Під час розгляду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, через те, що положення статті 49 КК України не є реабілітуючою підставою для звільнення від кримінальної відповідальності. Проте, ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та просив таке задовольнити.

Крім того, суд ретельно перевірив, відповідно до вимог ст.49 КК України, перебіг та строки давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 , як вбачається з обвинувального акту, інкриміноване діяння ОСОБА_4 скоїв 28.02.2022. Отже, з моменту події кримінального правопорушення пройшло більше трьох років.

Санкція ч.1 статті 286 КК України, у вчиненні якої обвинувачується ОСОБА_4 , на час вчинення інкримінованого йому діяння (28.02.2022), так і станом на сьогоднішній день передбачає покарання у виді штрафу від трьох до пяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Таким чином, кримінальне правопорушення, відповідальність за вчинення якого встановлена у санкції ч.1 ст.286 КК України на час вчинення, та на сьогоднішній день, згідно ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Так, звільнення особи від кримінальної відповідальності у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності - є обов`язком суду.

Разом з тим, у відповідності до вимог ч.ч.2 та 3 ст.49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачений ОСОБА_4 ухилявся від слідства або суду чи вчинив новий злочин.

Отже, заявлене захисником клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Як зазначила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своєму висновку по справі №203/241/17 від 12.09.2022, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Таким чином, судові витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи зброї у вказаному кримінальному провадженні у розмірі 3775 гривень 40 копійок у кримінальному провадженні, слід віднести за рахунок держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284, 314, 368-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за №0000122 від 28.02.2022за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрити.

Процесуальні витрати у розмірі 3775 гривень 40 копійок у кримінальному провадженні - віднести за рахунок держави.

Речовий доказ: автомобіль HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 , по вступу ухвали суду у законну силу - залишити йому, як законному власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1