Справа № 587/5124/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 08 серпня 2025 року за № 0000154 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сіверськ, Артемівського району, Донецької області, українця, громадянина України, розлученого, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2671-VІІІ від 17.01.2019 домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство у тому самому місці, що й постраждала особа а також погрози вчинення таких діянь.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , вчинив умисний кримінальний проступок проти життя та здоров`я особи з ознаками домашнього насильства за наступних обставин.

Так, 07.08.2025 близько 18:30 год. потерпіла ОСОБА_4 разом зі своїм чоловіком перебували за місцем мешкання у кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де між подружжям виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті.

Після чого, у ході конфлікту ОСОБА_3 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання фізичного болю своїй дружині ОСОБА_4 долонею правої руки наніс три удари в ділянку обличчя з лівої сторони, а саме в ділянку лівої вушної раковини, ділянку затилка та ділянку лівої щоки, в результаті чого потерпілій було завдано фізичного болю.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_3 кулаком руки наніс потерпілій одного удару в ділянку правої щелепи.

Відповідно до акту судово-медичного обстеження за № 1306 від 08.08.2025 у ОСОБА_4 , на момент огляду тілесних ушкоджень не виявлено.

Відповідно до наданої довідки «Центру первинної медико-санітарної допомоги» Садівської сільської ради Сумського району Сумської області ОСОБА_4 звернулась зі скаргами на біль правої підщелепної ділянки.

У результаті протиправних дій ОСОБА_3 , що виразились в умисному нанесенні ударів своїй дружині ОСОБА_4 було завдано фізичного болю та не спричинено тілесних ушкоджень.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників судового провадження.

Потерпіла ОСОБА_4 також надала заяву, в якій не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників справи, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження.

Суд, шляхом дослідження відповідних заяв, встановив, що сторони обізнані із своїми правами, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.

На підставі ст.ст.302, 381, 382 КПК України суд здійснює розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження (ч.2 ст.382 КПК України).

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов переконання, що встановлені органом досудового розслідування обставини щодо винуватості ОСОБА_3 у умисному вчиненні насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, доведені повністю, а дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 126 КК України.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психіатричному та наркологічному закладах не перебуває, за попереднім місцем проживання характеризується нейтрально.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо дружини з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Враховуючи всі ці обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 126 КК України, оскільки саме це покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до правового висновку, зробленого Об`єднаною палатою Кримінального касаційного суду Верховного Суду у постанові від 12 липня 2020 року усправі № 453/225/19, формулювання поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» є ширшим за поняття «домашнє насильство» у нормі ст. 126-1 КК України і може полягати не лише у вчиненні цього злочину, а й в інших суспільно небезпечних діяннях, які мають ознаки домашнього насильства. Тому поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» не є відсилочним, у розумінні законодавця має комплексний характер й регламентується у різних сферах суспільних відносин. Тому при встановленні змісту згаданого поняття слід виходити з конкретних фактичних обставин справи, а не тільки з кваліфікації дій винуватця.

Злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству», незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК України як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.

Оскільки у кримінальному провадженні потерпілою є дружина обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 , з якою обвинувачений ОСОБА_3 проживав однією сім`єю, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством, то суд в інтересах потерпілої, вважає за необхідне одночасно з призначенням обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, застосувати до нього обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, направивши обвинуваченого ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст.302, 368, 370, 371, 373, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1