УХВАЛА

26 січня 2026 року

м. Київ

справа № 760/34030/25

провадження № 51- 227ск26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 січня 2026 року,

встановив:

ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 звернулись до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Так, обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.

Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , порушуючи питання про перегляд ухвали Київського апеляційного суду від 12 січня 2026 року, не зазначили, які порушення закону допустив суд апеляційної інстанції при постановленні вказаного судового рішення і чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування або зміни касаційним судом, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК.

Відповідно до ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак скаржники не зазначили вимоги щодо оскаржуваного судового рішення, натомість виклали ряд вимог, які не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК, якою визначені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, а відтак,підлягають уточненню.

Крім того, згідно з положеннями ч. 4 ст. 427 КПК касаційна скарга підписується особою, яка її подала.

Ці вимоги спрямовані на встановлення того факту, що саме конкретна особа, як відповідний учасник провадження у межах закріпленого ст. 425 КПК права на касаційне оскарження звернулася з касаційною скаргою.

Однак, усупереч цим положенням, ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 надіслали електронною поштоюдо Касаційного кримінального суду касаційну скаргу, яка не містить електронного цифрового або кваліфікованого електронного підпису.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до пунктів 12, 23 ч. 1 ст. 1 вищезгаданого Закону електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Проте, касаційна скарга подана від імені ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , яка надійшла на адресу Верховного Суду електронним засобом зв`язку, не містить цифрових підписів осіб, які її подали.

Таким чином, зазначені обставини не дають можливості ідентифікувати осіб, які направили касаційну скаргу від імені ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 .

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 427 КПК, якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно з до пунктами 1, 2 ч.1 ст. 50 КПК повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:

- свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;

- ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Однак, усупереч вищезазначеним нормам, захисник ОСОБА_5 не надав Суду копії зазначених документів.

Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Колегія суддів зазначає, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо, всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 січня 2026 року залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3