Справа № 191/174/26
Провадження № 1-кс/191/18/26
У Х В А Л А

іменем України

13 січня 2026 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який народився в с. Вербове Синельниківського району Дніпропетровської області, без освіти, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому ,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 , в якому просила застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Клопотання мотивоване тим, що 17 листопада 2025 року в обідній час (точний час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ОСОБА_6 ) прийшов до місця мешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де на той час знаходились ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та почали спільно вживати алкогольні напої. Знаходячись у спальній кімнаті вказаного домоволодіння ОСОБА_6 побачив, що на одному з ліжок, з-під подушки проглядається фрагмент гаманця, та в цей час, ОСОБА_6 припускаючи, що у гаманці можуть бути грошові кошти та визначив їх для себе, як предмет свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_6 реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на таємне, повторне, протиправне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану (введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України №737/2023 від 06.11.2023 продовжено строком на 90 діб до 03.02.2026) та, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, впевнившись, у тому, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , через стан алкогольного сп`яніння сплять, у зв`язку з чим його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 витяг з-під подушки одного з ліжок гаманець та в подальшому викрав з нього грошові кошти у сумі 22 000 гривень, які належать ОСОБА_9 .

З викраденим майном ОСОБА_6 з місця злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

12.01.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Слідчий у своєму клопотанні зазначає, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризик переховування від органів досудового розслідування або суду та ризик можливості вчинення іншого кримінального правопорушення. У зв`язку з наведеним вважає, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 і слідча ОСОБА_4 підтримали клопотання з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання та обрання йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання, надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на день розгляду клопотання обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами допитів свідків, потерпілої, протоколом огляду предмету, протоколом огляду місця події та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, в тому числі вилученими у встановлений законом спосіб речовими доказами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовує необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.

При визначенні запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення є вагомими, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 ,відносяться до тяжкого злочину, підозрюваний не має постійного офіційного місця роботи, тобто не має постійних засобів для існування, немає міцних соціальних зв`язків, є інвалідом 2 групи з дитинства.

Суд також вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наявна інформація у матеріалах клопотання про направлення декількох обвинувальних актів стосовно підозрюваного до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.176-179, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 виконання наступних обов`язків:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Порушення підозрюваним умов особистого зобов`язання має наслідком застосування грошового стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1