Єдиний унікальний номер № 333/79/26
Провадження № 1-кс/333/416/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Василівка Запорізької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який перебував на посаді старшого інспектора чергового чергової частини відділення поліції №2 Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, в кримінальному провадженні, що 13.11.2025 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007804, за участі прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділі Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 .

В обґрунтування якого зазначив, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, при цьому зібраними під час досудового розслідування доказами встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,який є особливо тяжким злочином та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Прокурор під час розгляду клопотання його підтримав та просив задовольнити, зазначив, що добровільність зайняття посади підозрюваним підтверджується показами свідків.

Захисник заперечувала проти застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як прокурором не доведено та не надано доказів добровільної співпраці підозрюваного, не була особисто вручена підозра ОСОБА_3 , не відомо чи обізнаний підозрюваний про існування вказаного кримінального провадження, вона не змогла конфіденційно поспілкуватись з підозрюваним, ризики є надуманими і не підтверджуються фактами, підозрюваний раніше не був судимий.

З огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_3 перебуває у місті Василівка, Запорізької області, яке на даний час є тимчасово окупованою територією України і де на даний час діє окупаційна влада Російської Федерації, а також враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_3 оголошений у розшук, слідчий суддя вважає за можливе розглянути вказане клопотання без його участі, відповідно до ч.6 ст.193 КПК України.

Розглянувши дане клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

ОСОБА_3 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді старшого інспектора чергового чергової частини відділення поліції №2 Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання РФ території м. Василівка Василівського району та інших населених пунктів Запорізької області, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади російської федерації, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на тимчасово окупованій території Запорізької області та, зокрема, на тимчасово окупованій території м. Василівка Василівського району, системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, приблизно з початку квітня 2022 року, але не пізніше 23 травня 2022 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф.

Після цього, ОСОБА_3 з власної ініціативи добровільно розпочав «службу» в підпорядкуванні окупаційної влади РФ, а саме у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території м. Василівка Василівського району Запорізької області, а також виконував вказівки і розпорядження окупаційної влади РФ, здійснював чергування у складі вказаного незаконно створеного правоохоронного органу на тимчасово окупованій території м. Василівка Василівського району Запорізької області, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказані дії шкодять суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

У межах кримінального провадження №0000064 від 16.04.2022, 22 жовтня 2025 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у державній зраді, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Складене 22 жовтня 2025 року повідомлення про підозру ОСОБА_3 та повістки про виклик останнього на 29 жовтня 2025 року, 30 жовтня 2025 року та 31 жовтня 2025 року до Запорізької обласної прокуратури (м. Запоріжжя, вул. Дмитра Апухтіна, 29а) були опубліковані 27 жовтня 2025 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та 25 жовтня 2025 року у газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, таким чином відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 136, 278 КПК України було вжито заходів для вручення ОСОБА_3 повідомлення про підозру.

Так, після повідомлення про підозру ОСОБА_3 за викликами до органу досудового розслідування та прокуратури не з`явився.

Разом з тим, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 умисно переховується від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним особливо тяжкий злочин.

31.10.2025 слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_3 у розшук.

Постановою прокурора від 13.11.2025 матеріали відносно підозрюваного виділені в окреме провадження №0007804.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допитів свідків; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Встановлено, що на даний час підозрюваний перебуває на території м. Василівка Василівського району Запорізької області, яка є тимчасово окупованою, та продовжує незаконну діяльність. Зазначені обставини свідчать про умисне ухилення підозрюваним від виконання своїх процесуальних обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України, а також переховування від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_3 з 24.02.2022 Державний кордон України не перетинав.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 10 січяня 2025 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, в кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007804 від 13.11.2025.

З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, на які вказує прокурор.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується, тим, що ОСОБА_3 на теперішній час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавленням волі, з конфіскацію майна. У зв`язку з викладеним, ОСОБА_3 , усвідомлюючи невідворотність та тяжкість покарання, яке йому загрожує, враховуючи запровадження по всій території України воєнного стану та тимчасовою окупацією деяких територій, перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом нiж тримання під вартою, матиме можливість переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Зазначений ризик, окрім іншого підтверджується тим, що ОСОБА_3 на теперішній час перебуває на території, яка тимчасово контролюється та утримується російськими військами та не підконтрольна органам державної влади України. Також, по теперішній час ОСОБА_3 за викликами не з`явився та жодним чином не повідомив про причини своєї неявки. При цьому, його розшук триває.

Крім того, ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 на даний час фактично продовжує проходити службу в підпорядкуванні окупаційної адміністрації РФ, виконує їх вказівки і розпорядження на території м. Василівка Запорізької області, а відтак, останній, з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, показання яких мають доказове значення для підтвердження вини останнього. При цьому, підозрюваний може вчиняти на них тиск та провокувати у них бажання змінити або відмовитися від наданих свідчень, що викривають його у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, у тому числі шляхом особистих зустрічей, застосування методів залякування, фізичного та морального впливу на близьких для свідків осіб та їх членів родини, які залишились проживати на тимчасово окупованій території Запорізької області.

Так, ризик передбачений, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_3 обґрунтовується тим, що підозрюваний на даний час фактично продовжує проходити службу в підпорядкуванні окупаційної адміністрації РФ, виконує їх вказівки і розпорядження, а відтак вчиняє інші злочини на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який також виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_3 може вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності.

Крім того, судовий розгляд зазначеного кримінального провадження не розпочато, а також не вчинені всі дії, необхідні для встановлення об`єктивної істини у справі.

Крім того, варто зазначити, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчим суддею відхиляються доводи захисника щодо недоведеності добровільної співпраці підозрюваного, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Документи додані до клопотання про застосування запобіжного заходу, у своїй сукупності свідчать про достатність підстав на даному етапі кримінального провадження вважати висунуту ОСОБА_3 підозру обґрунтованою.

Зазначені обставини свідчать про необхідність ізоляції ОСОБА_3 задля нівелювання ризиків можливості переховуватися від суду і слідства, впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом котрий зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного буде саме тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі ухвалення вироку, підвищену суспільну небезпечність злочину та особи, яка його скоїла, слідчий суддя вважає, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та дасть можливості запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КК України.

Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_3 не можливо, оскільки відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

З огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне, не визначати розмір застави.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, на підставі частини 6 статті 193 КПК України, строк дії такої ухвали не зазначається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193-194, 196-197, 205 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням в установі для попереднього ув`язнення.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, розглянути за його участі питання про подальше застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1