Номер провадження: 11-кп/813/1378/25
Справа № 522/5257/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 28.09.2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000475 від 03 жовтня 2014 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, має вищу освіту, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працював головним державним інспектором ВМО №2 митного посту «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Одеси, має вищу освіту, працювала старшим державним інспектором ВМО №2 митного посту «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів, працює головним інспектором відділу митно-тарифного регулювання управління адміністрування митних платежів Одеської митниці ДФС, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-

установив

Вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 28.09.2023 року ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, визнано невинуватим на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку із недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, і виправдано.

Також даним вироком ОСОБА_7 у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, визнано невинуватою на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку із недоведеністю, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення, і виправдано.

Не погодившись із зазначеним вироком суду, прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок скасувати і ухвалити новий, яким ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та призначити їм відповідне покарання.

Водночас, до суду апеляційної інстанції від обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та їх захисника адвоката ОСОБА_9 надійшли клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення їх від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.368 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисник, кожен окремо підтримали заявлені клопотання, у зв`язку з чим колегією суддів роз`яснено ним наслідки поданого клопотання, а також і те, що кримінальне провадження буде закрито з нереабілітуючих підстав, на що обвинувачені погодились.

Захисник ОСОБА_9 підтримала клопотання своїх підзахисних.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотань, у зв`язку з чим просив апеляційну скаргу задовольнити частково, кримінальне провадження закрити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

У відповідності до положень ст. 2 КПК одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

При розгляді поданих клопотань, апеляційний суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові ККС ВС від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23 (провадження № 51-2807км24) про те, що кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності невідкладно.

При цьому, КПК України не встановлює обмежень для розгляду клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності під час апеляційного розгляду.

Положення ч. 13 ст. 49 КК України, якими передбачено підстави та умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не наділяють суд дискрецією, оскільки законодавець чітко визначив, що суд звільняє від кримінальної відповідальності особу в разі існування підстав для застосування положень ст. 49 КК України. Ця підстава звільнення від кримінальної відповідальності є безумовною.

Як зазначив ККС ВС, у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально караного діяння. Адже, у разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Так, згідно вироку суду, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, а саме: отримання від заступника директора ПП «Темп» громадської організації «Київська міська асоціація інвалідів по слуху» ОСОБА_10 неправомірну вимогу у сумі 16200,00 грн за безперешкодне митне оформлення для зазначеного підприємства 324 декларацій вантажу лісоматеріалів у режимі «експорт» протягом серпня-жовтня 2014 року.

Дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кваліфіковані за ч.3 ст.368 КК України як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

На час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України воно передбачало покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна..

01 липня 2020 року в Україні набув чинності Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. У свою чергу, злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно з ч. 5 ст. 12 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Вчинене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, відповідно до ст. 12 КК України (в ред. Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) віднесено до тяжкого злочину.

Частиною 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2 роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 3 роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 2 років; 5 років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї частини; 10 років - у разі вчинення тяжкого злочину; 15 років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 грудня 2021 року (справа № 521/8873/18, провадження № 51-413 кмо 21), за змістом п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, частинами 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК України, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК України, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

Таким чином, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, так як інкриміновані їм дії були вчинені не пізніше 11.11.2014 року та на час апеляційного розгляду минуло більше 10 років.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, апеляційним судом роз`яснено обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин передбачених п.п. 1-3 ч.1 ст.284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати).

Як прямо передбачено ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення і до цього часу, враховуючи ту обставину, що вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 28.09.2023 року не набрав законної сили, минули строки притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з чим обвинувачені підлягають звільненню від кримінальної відповідальності, оскільки останні не тільки надали свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а й заявили про це відповідне клопотання, яке, відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, має бути розглянуто невідкладно.

Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для зупинення перебігу строку давності, зокрема даних про вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нового кримінального правопорушення чи вчинення умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, клопотання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття з цих підстав кримінального провадження підлягає задоволенню, оскільки воно ґрунтується на вимогах закону та не суперечить даним, які наявні у матеріалах кримінального провадження.

Згідно п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є , зокрема, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, натомість клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню, а вирок суду 1-ої інстанції скасуванню, з підстав, викладених вище.

Керуючись статтями 24, 49, 370, 376, 403, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив

Клопотання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та їх захисника адвоката ОСОБА_9 - задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 28.09.2023 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнані невинуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та виправдані, на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що в їх діяннях є склад кримінального правопорушення скасувати.

Звільнити ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000475 від 03 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4