УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 607/3150/14-к

провадження № 51 - 1084 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 грудня 2024 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 27 травня 2025 року щодо нього,

встановив:

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 грудня 2024 року ОСОБА_4 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 367 КК та виправдано у зв`язку з відсутністю у його діянні складу кримінального правопорушення.

Також ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367 КК і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування пов`язані із використанням організаційно розпорядчих функцій строком на 3 роки, без штрафу.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування пов`язані із використанням адміністративно-господарських і організаційно розпорядчих функцій строком на 3 роки, у зв`язку із закінченням строків давності.

Вирішено питання про долю речових доказів, судових витрат та арешт майна.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 27 травня 2025 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Вказана касаційна скарга не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого ч. 2 ст. 426 КПК, та за відсутності клопотання про поновлення цього строку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, рішення апеляційного суду було постановлено 27 травня 2025 рокуза участі самого засудженого ОСОБА_4 , який під час розгляду під вартою не перебував, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для засудженого було 28 серпня 2025 року.

При цьому з вказаною касаційною скаргою до суду касаційної інстанції ОСОБА_4 звернувся лише 03 вересня 2025 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, без порушення питання про поновлення строку із зазначенням поважності причин пропуску.

Таким чином, оскільки засуджений ОСОБА_4 не порушив питання про поновлення строку касаційного оскарження, не навів доводів на обґрунтування поважності причин пропуску такого строку, то його касаційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи викладене і керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 грудня 2024 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 27 травня 2025 року щодо нього, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3