Справа № 405/5428/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

законного представника потерпілої ОСОБА_5

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0001700 у відношенні:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ Київської області, громадянки України, не заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, з вищою освітою, є фізичною особою підприємцем, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 23 червня 2025 року близько о 18-38 години, керуючи легким персональним електричним транспортним засобом (електросамокатом) марки «Krosser», який згідно із ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» є колісним транспортним засобом, який оснащений та приводиться у рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину, рухаючись пішохідною зоною по вул. Театральна, зі сторони вул. Володимира Панченка в напрямку вул. Чорновола В`ячеслава в м. Кропивницький, ігноруючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) ПДР України (п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі) проявила власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки, чим позбавила себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом.

У подальшому здійснюючи рух пішохідною зоною, порушуючи вимоги дорожніх знаків 3.1 «Рух заборонено» (Забороняється рух усіх транспортних засобів у разі, коли: початок пішохідної зони позначено знаком 5.36) та 5.36 «Пішохідна зона» (Інформує про особливості та умови дорожнього руху, передбачені цими Правилами) ПДР України, будучи обізнаною, що рух електросамокатів по пішохідній зоні заборонений, маючи об`єктивну можливість рухатись по проїзній частині та не створювати своїми діями небезпеки для інших учасників дорожнього руху, усвідомлюючи, що пішохідна зона є елементом дороги, який призначений для руху пішоходів, і в будь-який момент обстановка може змінитися в результаті появи пішохода, не зменшила швидкість керованого нею легкого персонального електричного транспортного засобу (електросамокату) до повної його зупинки та навпроти будинку № 28 по вул. Театральна в м. Кропивницький допустила наїзд керованого нею транспортного засобу (електросамокату) марки «Krosser» на малолітнього пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснювала рух в межах пішохідної зони з права на ліво відносно руху електросамоката.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи № 570 від 11.08.2025 отримала тілесні ушкодження у вигляді: втисненого перелому шийки лівої променевої кістки, забою правого суглобу, правої стопи та правого стегна, які в сукупності відносяться до категорії СЕРЕДНЬОЇ ступені тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнала повністю, пояснивши що всі обставин скоєного нею протиправного діяння в обвинувальному акті викладені вірно та вона їх не оспорює, погоджується з правильністю кваліфікації її дій. Вона дійсно 23.06.2025 приблизно о 19-00 годині керувала належним їй (електросамокатом) марки «Krosser». Коли вона проїжджала біля Пікоріні, із-за кутка на дорогу вибігла дитина. Вона не встигла своєчасно загальмувати та наїхала на дитину. Дитина впала, потім побігла до мами. Вона ( ОСОБА_7 ) підійшла до мами. Вони разом оглянули дитину на місці, у неї були подряпини. Вона принесла свої вибачення за те, що трапилося. Мама дитини відповідала, що все добре, з ким не трапляється та забрала дитину до закладу. Вона на самокаті поїхала додому. Додатково повідомила, що вона має посвідчення водія на керування транспортними засобами. Її водійський стаж складає 5 років. Не оспорює факту того, що вона рухалася на електросамокаті в зоні дії дорожнього знаку «Пішохідна зона». Вона рухалася зі швидкістю приблизно 10 км/год. Коли вона зустрічалася з мамою дитини під час досудового розслідування, остання повідомила, що не має потреби у відшкодуванні матеріальної чи моральної шкоди. В скоєному щиро кається, зробила для висновки, що треба бути більш уважною. Вибачилася перед законним представником малолітньої потерпілої.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченої, визнавши недоцільним допит потерпілої, свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення доведена.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ст. 291 КК України, як необережні дії, що виразилися у порушенні чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, а також нормативно-правових актів, норм і правил виготовлення, переобладнання, ремонту транспортних засобів, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченої, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_7 раніше не засуджена, не заміжня, офіційно зареєстрована як фізична особа підприємець, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

При цьому, судом виключається зазначена стороною обвинувачення у обвинувальному акті обтяжуюча обставина - вчинення злочину щодо малолітньої дитини, оскільки ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 291 КК України, яке характеризується такою обов`язковою юридичною ознакою, як необережна форма вини. За встановлених в ході судового розгляду фактичних обставин завдання малолітній потерпілій тілесних ушкоджень внаслідок наїзду (з необережності) на неї не охоплювалось умислом ОСОБА_7 , а тому правові підстави для врахування передбаченої п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України обставини, яка обтяжує покарання, відсутні.

Наведене узгоджується з позицією колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеною в постанові від 02.03.2023 у справі № 570/32/18, провадження № 51-1927км19.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_7 , яка вперше вчинила неумисне (необережне) кримінальне правопорушення, щиро розкаялася, усвідомивши протиправність своїх необережних дій, на що вказує її процесуальна поведінка, має на утриманні двох малолітніх дітей, яких утримує самостійно, за місцем проживання має виключно позитивні характеристики, офіційно здійснює підприємницьку діяльність, тобто має регулярний дохід, слід призначити покарання у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 291 КК України, врахувавши, окрім іншого, її поведінку одразу після настання дорожньо-транспортної пригоди щодо намагання негайного надання допомоги потерпілій, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання.

Саме таке покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання та буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_7 і попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, та забезпечуватиме співмірність діяння та кари, відповідатиме дотриманню розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Підстав для застосування до ОСОБА_7 положень статті 69 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням експертизи в даному кримінальному провадженні в сумі 1782,08 гривень /згідно довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0001700/.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят два) гривень 08 копійок.

Речові докази по справі, а саме:

?два оптичних компакт диска з відеозаписами, які (диски) зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0001700 після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження № 0001700 в Кропивницькій окружній прокуратурі Кіровоградської області;

?електросамокат марки «Krosser», який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили залишити власнику ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Подільського

районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_11