№ 207/7536/25
№ 1-кс/207/950/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м.Кам`янське

Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №2 Кам`янського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001110, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2025, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпро, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , стрільця номеру обслуги аеромобільного взводу аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, освіта середня, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 2 Кам`янського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погодженим з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , строком на 60 діб.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, 23.06.2025 приблизно о 18 годин 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебував на веранді кафе за адресою Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Володимира Сіренка, будинок 3-Б, та побачив на одному з столів мобільний телефон "Samsung Galaxy A15", IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , за яким ніхто не спостерігав. В цей час у ОСОБА_6 раптово виник прямий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 приблизно о 18 годин 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на веранді кафе за адресою АДРЕСА_2 , керуючись корисливою метою та корисливим мотивом, діючи умисно, в умовах воєнного стану, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне таємне вилучення вищевказаного мобільного телефону поза волею власника, скориставшись тим, що поряд нікого немає та за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до столу та викрав з його поверхні мобільний телефон "Samsung Galaxy A15", IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 належний потерпілому ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 5449 гривень 75 копійок.

26 листопада 2025 року, солдату ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитом потерпілого ОСОБА_8 , допитом свідків у кримінальному провадженні та проведенням із ними впізнання особи за фотознімками та проведенням слідчих експериментів, проведенням огляду викраденого мобільного телефону "Samsung Galaxy A15", IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 після його вилучення та його арештом.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний має мотив та можливість вплинути на свідків, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом вмовляння, підкупу, залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 не має постійного місця роботи та заробітку, джерела доходу, що вказує на те, що він й у подальшому може вчиняти кримінальні правопорушення майнової спрямованості з метою заробітку коштів.

У судовому засіданні слідчий та прокурор доводи клопотання підтримали у повному обсязі, просили клопотання задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_6 просив відмовити у задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного ОСОБА_6 , захисника, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Дослідивши письмові докази, додані до клопотання, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.11.2025; протокол огляду місця події від 03.11.2025; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 04.11.2025; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 12.11.2025; висновок експерта судової товарознавчої експертизи №2625 від 05.11.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 04.11.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 11.11.2025; протокол огляду речей від 11.11.2025; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.11.2025; протокол проведення слідчого експерименту від 12.11.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 11.11.2025; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.11.2025; протокол проведення слідчого експерименту від 20.11.2025; повідомлення про підозру від 26.11.2025; протокол проведення слідчого експерименту від 27.11.2025, слідчий суддя доходить до висновку, що зазначені докази в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та дають вагомі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у його вчиненні ОСОБА_6 .

Перевіряючи доведеність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, зокрема позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також те, що останній офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, не одружений, не має на утримані малолітніх дітей та непрацездатних осіб, тобто достатньо міцних та сталих соціальних зв`язків, які могли б утримувати його в межах міста; обізнаний про свідків та потерпілого, відомості про яких містяться в долучених до клопотання протоколах допитів.

Відтак наявні ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя доходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У даному випадку слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177,182,183,186,193,194,196,197КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Кам`янського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ( ІНФОРМАЦІЯ_2 із розташуванням у АДРЕСА_3 ) строком на 60 днів, до 25 січня 2026 року.

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваному який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1