Справа № 346/5458/25
Провадження № 1-кс/346/1123/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия клопотання слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2025 року слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням, в якому посилається на те, що Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 призваний по мобілізації та перебуває на посаді водія 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

08.03.2025 по теперішній час солдат ОСОБА_5 проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_5 , у порушення вимог вказаних нормативних актів, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, в період часу з 08.03.2025 по 14.06.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, солдат ОСОБА_5 проходячи військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 , виконуючи бойові завдання щодо захисту територіальної цілісності і безпеки України, перебуваючи неподалік населеного пункту Юнаківка Сумської області, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, знайшов два предмети ззовні схожі на корпус гранати GH-1-1, корпус гранати М67-1, запал AF11-2, запал М213-1, які належать до категорії бойових припасів.

При цьому, солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем, усвідомлюючи, що вказані предмети є бойовими припасами, про свою знахідку командування частини не повідомив, незаконно, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, не маючи відповідної ліцензії МВС України на здійснення господарської діяльності з виробництва, ремонту вогнепальної зброї невійськового призначення і боєприпасів до неї, та їх продажу з метою подальшого зберігання та носіння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом привласнення знайдених бойових припасів, придбав два предмети ззовні схожі на корпус гранати GH-1-1, корпус гранати М67-1, запал AF11-2, запал М213-1, які належать до категорії бойових припасів, які за невстановлених досудовим розслідуваннях обставинах, переніс до міста Коломия, вул. Довбуша, 119, та зберігав при собі, які 24.10.2024 в ході проведення огляду місця події в період часу 02 год 20 хв по 03 год 10 хв у дворі будинку, що по АДРЕСА_1 під час затримання ОСОБА_5 виявлено та вилучено два предмети ззовні схожі на корпус гранати GH-1-1, корпус гранати М67-1, запал AF11-2, запал М213-1, які належать до категорії бойових припасів, які останній носив та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 в період часу з 08.03.2025 по 14.06.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, проходячи військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 , виконуючи бойові завдання щодо захисту територіальної цілісності і безпеки України, перебуваючи неподалік населеного пункту Юнаківка Сумської області, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, з метою подальшого носіння та зберігання, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, шляхом привласнення знайдених двох предметів ззовні схожих на корпус гранати GH-1-1, корпус гранати М67-1, запал AF11-2, запал М213-1, які належать до категорії бойових припасів, які за невстановлених досудовим розслідуваннях обставинах, переніс до міста Коломия, вул. Довбуша, 119, які останній носив та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції, тобто до 03 год 10 хв 24.10.2024.

Чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, з загальною середньою освітою, військовослужбовець призваний по мобілізації, який перебуває на посаді водія 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, розлучений, на утриманні одна дитина, засуджений 28.08.2024 вироком Коломийського міськрайонного суду за ч. 3 ст. ст. 296 та ч. 1 ст. 263 КК України та призначено у вигляді 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробування з іспитовим строком 1 рік, депутатом не являється.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачене законом покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Тому, просить застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідча та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні просили обрати йому запобіжний захід у виді застави.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам :

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24 жовтня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків, протоколом затримання, постановою про визнання речовим доказом та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Вирішуючи клопотання, суд вважає доведеними наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

- усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, передбачений за вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки йому відомо місце їх проживання.

- може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вже притягався до кримінальної відповідальності та на шлях виправлення не став, знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Крім того, суд враховує, що підозрюваний не працює, розлучений. Наведене свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків, а тому неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведене, вважає, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Однак, відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028 грн.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд доходить до висновку про необхідність визначення застави ОСОБА_5 , з урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, його майнового та сімейного стану та ризиків, наявність яких встановлено, в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 87, 107, 176-178, 182, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 23 грудня 2025 року.

Визначити підозрюваному заставу у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: одержувач коштів: МФО: 820172, Код отримувача: 26289647, Банк отримувача: ДКС України, м. Київ, Рахунок: UA0002265, призначення платежу: застава по кримінальному провадженню за ОСОБА_5 .

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

1) з`являтися за викликом слідчого, прокурора, суду,

2) не відлучатися за межі АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора суд про зміну свого місця проживання.

Підозрюваного ОСОБА_5 утримувати під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає негайному виконанню та набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1