Справа №760/869/26 1-кс/760/899/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника, адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Дичня, Курської області, Російської Федерації, громадянина України, проживаючого на території АР Крим, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні за № 0000501 від 18.04.2025, за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 113 Кримінального кодексу України,

встановив:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання мотивовано тим, що громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи негативне ставлення до чинної влади України, а також народу України, будучи прихильником проросійських поглядів та ідей, підтримуючи збройну агресію російської федерації проти України, за невстановлених досудовим розслідуванням та час, але не пізніше 24.02.2022 виїхав на постійне проживання до окупованої країною агресором території України - АР Крим, де вступив на службу до силових структур країни агресора.

Після початку збройної агресії російської федерації проти України 24.02.2022 ОСОБА_7 , проходячи службу в силових структурах російської федерації, почав вчиняти дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, надавати країні агресору допомогу в проведенні підривної діяльності проти України. Так, останній на постійній основі здійснює пошук та подальшу вербовку громадян України, перебуваючих на території України, з метою відпрацювання їм завдань щодо організації збору інформації про наслідки ракетних ударів по території України, місць дислокації підрозділів ЗС України, військової техніки та озброєння, розвідки окремих об`єктів інфраструктури, проведення диверсійних операцій на території України.

ОСОБА_7 в ході своєї протиправної діяльності постійно контактує з іншим співробітником силових структур країни-агресора - громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в 2017 році виїхав на постійне проживання до окупованої АР Крим та на постійній основі взаємодіє з ОСОБА_7 в ході планування, організації та реалізації завдань щодо вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, на початку вересня 2024 року, підшукуючи на території України осіб для вербування, які володіють необхідними якостями, знаннями та навичками, розділяють проросійські погляди та можуть рішуче виконувати поставлені завдання в інтересах країни агресора, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вийшли на зв`язок за допомогою засобів мобільного зв`язку, а саме використанням месенджеру «Telegram», із раніше знайомим останнім громадянином України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_8 , на початку вересня 2024 року був залучений вказаними представниками країни-агресора до виконання завдань щодо розвідувально-підривної діяльності на шкоду обороноздатності та безпеці України. В цей час у ОСОБА_8 , який був обізнаний щодо протиправних дій, спрямованих проти основ національної безпеки України, до вчинення яких його залучили вищевказані особи, сформувався стійкий умисел, спрямований на завдання шкоди національним інтересам та обороноздатності України, а також на ослаблення держави.

З метою конспіративного спілкування один з одним, під час здійснення протиправної діяльності, вказані особи почали використовувати месенджер «Telegram». Так, ОСОБА_8 використовував номер мобільного телефону НОМЕР_1 та ім`я користувача « ОСОБА_9 » в месенджері «Telegram». В свою чергу ОСОБА_6 використовував номери телефонів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та НОМЕР_5 та ім`я користувача « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_11 » в месенджері «Telegram», а ОСОБА_7 використовував номери телефонів НОМЕР_6 та НОМЕР_7 з ім`ям користувача « ОСОБА_12 » та « ОСОБА_13 ».

На початку вересня 2024 року, ОСОБА_6 , за погодженням із ОСОБА_7 , шляхом використання у вищенаведений спосіб месенджеру «Telegram», поставили ОСОБА_8 завдання щодо вчинення дії, направлених на підготовку до диверсії та завдання шкоди обороноздатності України, шляхом приховування в певній лісовій ділянці місцевості у м. Харків боєприпасів. За виконання вказаного завдання вищевказані особи пообіцяли ОСОБА_8 грошову винагороду в розмірі 200 доларів США. Будучи обізнаним з негативними наслідками виконання такого завдання, ОСОБА_8 погодився на його виконання. Так, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 розробили план, згідно якого ОСОБА_8 , за допомогою довірених осіб, що перебувають на території м. Київ, отримає в користування автотранспортний засіб, оренду якого у невстановлений спосіб забезпечать ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , після чого прослідує на ньому до м. Харків, де в певній ділянці місцевості він відшукає зброю та боєприпаси до неї, після чого вчинить дії щодо пошуку нового місця зберігання такої зброї та заховає у ньому вказану зброю та боєприпаси. В подальшому, ОСОБА_6 , діючи на виконання розробленого плану, передав ОСОБА_8 у невстановлений спосіб інформацію щодо місця розташування вказаної зброї та боєприпасів.

13 вересня 2024 року для виконання даного злочинного завдання представників іноземної держави, ОСОБА_8 , перебуваючи в Оболонському районі міста Києва, отримав в користування від невстановлених осіб автотранспортний засіб марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_8 , на якому вирушив на до м. Харків. З метою виявлення сторонніх осіб під час виконання вказаного завдання та попередження можливого переслідування останнього представниками правоохоронних органів, ОСОБА_8 взяв з собою свого собаку.

Того ж дня, слідуючи в м. Харків, приблизно о 13 годині, проїжджаючи магазин «Епіцентр» за адресою: м. Полтава, Київське шосе, 41, продумуючи план переміщення та приховування зброї, ОСОБА_8 зупинився та зайшов в даний магазин, де придбав лопату, клейку стрічку та пакет. Після цього ОСОБА_8 повернувся до автомобіля та продовжив подорож. Приблизно о 15 год. 30 хв. він прибув за вказаними ОСОБА_6 та ОСОБА_7 координатами (36°08'32.3'Е та 49°54'20.7N) та відзвітувався ОСОБА_6 в месенджерів «Telegram» про факт свого прибуття. Після цього ОСОБА_8 разом із собакою прослідував в ліс, де через деякий час відшукав схрон зі зброєю та боєприпасами, що являли собою ручний протитанковий гранатомет РПГ-7 № КД-324, гранатоментний постріл ПГ-7М, з маркуванням «406-5-81 А-ІХ-1», гранатометний постріл ПГ-7М, з маркуванням «….-26-76 А-IX-1», транспортувальний тубус для гранатометного пострілу ОG-7V, запакований, з пострілом всередині, з запобіжною биркою білого кольору, з написом «Open here» та транспортувальний тубус для гранатометного пострілу з маркуванням «OG-7V», запакований з пострілом всередині, з запобіжною биркою білого кольору, з написом «Open here».

Після цього, ОСОБА_8 підшукав інше місце для приховування зброї, а саме ділянку місцевості з координатами 49.9067726, 36.1424745, розташовану неподалік, де викопав яму й переніс туди вказану зброю та боєприпаси. Після цього, за допомогою підручних засобів у вигляді гілок дерев замаскував вказане місце. Надалі останній прослідував з собакою до автомобіля, поклав в багажне відділення лопату та вирушив в напрямку м. Києва.

14 вересня 2024 року приблизно о 13 год. ОСОБА_8 прибув до Оболонського району м. Києва. Так, ОСОБА_8 виконавши завдання представників іноземної держави, забезпечив своїми діями подальшу можливість використання невстановленими особами вищевказаної зброї та боєприпасів для завдання шкоди основам національної безпеки України, шляхом ведення підривної діяльності.

Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України № КСЕ-19/111-24/53546 від 01.11.2024 вищевказаний гранатомет належить до бойової вогнепальної зброї та є ручним протитанковим гранатометом «РПГ-7В», № КД324, калібру 40 мм, що призначений для боротьби з танками, самохідно-артилерійськими установками та іншими броньованими засобами противника. Крім того, він може використовуватись для знищення живої сили противника, яка знаходиться в легких укриттях, а також спорудах міського типу. Крім того, два постріли ОГ-7В є вибуховими пристроями промислового виготовлення та бойовими припасами.

Продовжуючи реалізацію злочинного задуму, направленого на завдання шкоди національним інтересам України, у вересні 2024 року ОСОБА_6 , за погодженням з ОСОБА_7 , з використанням месенджеру «Telegram», надав ОСОБА_8 нове завдання щодо вчинення дій, з метою ослаблення держави - диверсії на залізно-дорожній колії, розташованої на західній території України, сполученням якої прямують потяги із цивільними особами, а також з вантажем, що являє собою гуманітарний вантаж та інші товари військового призначення, необхідні для забезпечення обороноздатності України. За виконання вказаного завдання представники країни-агресора обіцяли заплатити ОСОБА_8 винагороду в розмірі 40000 доларів США та останній погодився виконати вказане завдання.

Для планування та організації даного злочину, ОСОБА_8 , будучи уродженцем м. Рівне та добре орієнтуючись в ньому та області, самостійно обрав місце вчинення злочину - залізнодорожню колію поруч з розташуванням оборонної споруди «Тараканівський форт», а також позиції, де він в подальшому зможе розмістити приховані відеокамери для фіксації обставин вчинення диверсії. Відповідний задум останній погодив з ОСОБА_6 , шляхом пересилання йому в месенджері «Telegram» відповідної інформації.

З метою виконання вказаного завдання ОСОБА_8 підшукав в Інтернет-мережі та придбав в невстановленому місці та час у невстановлених осіб дві відеокамери, одну з яких останній помістив в шпаківню, а інший замаскував шляхом обклеювання маскувальною клейкою стрічкою.

Вказані відеокамери ОСОБА_8 , на виконання свого злочинного задуму, мав намір розмістити на ділянці місцевості, в оточенні місця вчинення диверсії, для її фіксації. Вказані замасковані відеокамери останній почав зберігати за адресою свого проживання, а саме в МАФу, розташованому в Оболонському районі міста Києва на ділянці місцевості з координатами 50.5448720, 30.4623846.

Надалі, з метою вчинення диверсії, ОСОБА_8 вирішив скористатись самостійно виготовленим пристроєм, так званим «башмаком», що являє собою шматок міцного металу, відповідної форми, спеціально виготовленого для його розміщення та закріплення на залізничних шляхах - рейках. Згідно злочинного задуму, потяг при наїзді на такий пристрій мав зійти з рейок, що призвело б до руйнування залізно дорожнього полотна, самого потягу та пошкодження вантажу, необхідного та призначеного для підтримання обороноздатності України, що мав прямувати із західної частини України на схід. Крім того, вказані дії призвели б до тривалого перешкоджання руху інших потягів по вказаній колії. Для втілення даного задуму ОСОБА_8 виготовив з пенопласту макет такого пристрою, який зберігав за адресою свого проживання, а також почав шукати в Інтернет-мережі спеціалістів зварників, які б могли виконати відповідне замовлення.

31 жовня 2024 року ОСОБА_8 затримано, у зв`язку з чим останній по незалежним від нього обставинам не зміг довести злочин до кінця.

26 грудня 2024 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 111, та ч. 1 ст. 14 та ч. 2 ст. 113 КК України.

Згідно з відповіддю на доручення оперативного підрозділу встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебувають на ТОТ АР Крим. Крім того, після отримання повідомлення про підозру у вчиненні вищевказаного злочину, переховується від органів слідства та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

25 грудня 2024 року у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на 26.12.2024, 27.12.2024, 30.12.2024 було опубліковано на сайті загальнодержавного засобу масової інформації - «Урядовий кур`єр», за результатами чого підозрюваний не з`явився.

26 грудня 2024 року у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на 26.12.2024, 27.12.2024, 30.12.2024 було опубліковано на сайті «Офіс Генерального прокурора», за результатами чого підозрюваний не з`явився.

Станом на теперішній час, будь-яких відповідей на належне повідомлення про підозру до органу слідства від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не надходило, що свідчить про його умисне ухилення від органів досудового розслідування.

21 квітня 2025 року підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оголошено у розшук.

21 квітня 2025 року підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, та

ч. 1 ст. 14 та ч. 2 ст. 113 КК України повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000501.

На переконання ініціатора клопотання відносно ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому останній підозрюється.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів зазначених в ньому.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши доводи та пояснення учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з проложенням ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000501, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2025 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111,

ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 113 КК України.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_6 , підозра за ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 113 КК України, відповідає вимогам ст.ст. 276-278 КПК України.

Постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області від 21.04.2025 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оголошено в розшук.

Постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області від 21.04.2025 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 113 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшов своє підтвердження ризик, передбачений

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у злочині за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній переховується від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення понесення покарання, також в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 на даний час перебуває на тимчасово окупованій території.

При цьому, його вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, майновий стан дозволяють переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що унеможливлює досягнення мети визначеної ст. 2 КПК України.

Що стосується ризику передбаченого ч. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає доведеним вказаний ризик, оскільки підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування.

Крім цього ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає доведеним оскільки підозрюваний будучи на волі, маючи зв`язки та проходячи службу в силових структурах та державних органах російській федерації, може незаконно впливати на сторони в даному кримінальному провадженні, в тому числі шляхом погроз.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню оскільки ОСОБА_6 знаходиться на окупованій території може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином в ході вільного спілкування з представниками силових структур та державних органів країни-агресора, причетних до вчинення даного кримінального правопорушення.

Також підтверджено ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, шляхом подальшої співпраці з ворогом на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4, 5 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , його майновий та сімейний стан, обставини вчиненого ним кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а також ту обставину, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого під час дії воєнного стану в Україні, на час розгляду клопотання переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим оголошена в розшук, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, положень ч. 6 ст. 176 КПК Уккраїни, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199, 303, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваною - в цей же строк з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Дата та час оголошення поного тексту ухвали 26.01.2026 року о 17 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_14