Справа № 734/2443/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/732/25
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 серпня 2025 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою суду, яку було винесено під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме, до 20 жовтня 2025 року включно, з визначенням розміру застави та покладенням обов`язків, передбачених пп. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_7 обвинувачується вчиненні тяжкого злочину, з урахуванням доведеності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовжують існувати, а саме, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з урахуванням особи обвинуваченого, тому визнав за можливе продовжити обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Не погодившись з ухвалою суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити міру запобіжного заходу та звільнити його з-під варти. Вказує, що він знятий з військового обліку у 2023 році за станом здоров`я, а досудове слідство базується на незаконних діях працівників поліції та ТЦК. Наголошує на відсутності доказів його вини у вчиненому.

Обвинувачений ОСОБА_7 з проханням про його доставку в залу судових засідань не звертався.

Від прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 надщійшла заява з проханням розгляду справи без його участі та з проханням залишити ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу сторони захисту без звадоволення.

Заслухавши доповідача, позицію захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно із ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч. 1 ст.183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Як убачається з матеріалів судового провадження, у провадженні Козелецького районного суду здійснюється розгляд кримінального провадження за № 0000436 від 22.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Немишлянського районного суду міста Харкова від 16.05.2025 щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 14.07.2025 включно.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 липня 2025 року запобіжний захід ОСОБА_7 було продовжено до 09 вересня 2025 року включно.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку перебування під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Отже, беручи до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який за місцем несення служби характеризується негативно, звільнений умовно-достроково і був раніше судимий, які суд оцінює у сукупності з іншими даними, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, оскільки відсутні підстави вважати, що інший (менш суворий) запобіжний захід, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невиправданості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого, при цьому, будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апелянтом у скарзі не наведено.

Посилання у апеляційній скарзі на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження суду.

Твердження про необгрунтованість оскаржуваної ухвали є безпідставними, оскільки на цей час підстав для обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів, суд апеляційної інстанції не вбачає. Лише найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Отже, наведені прокурором у клопотанні та підтверджені у судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому на цей час не змінилися.

Крім цього, будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_7 апеляційний суд на теперішній час не установив.

Установлені на стадії застосування запобіжного заходу ризики є достатньо суттєвими на даній стадії кримінального провадження і дають підстави дійти висновку, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе їм запобігти, що, в свою чергу, не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК.

З врахуванням наведеного та особи обвинуваченого ОСОБА_7 , тяжкості інкримінованого йому діяння, апеляційний суд відхиляє доводи про зміну йому запобіжного заходу, оскільки визнає таке недостатньо обґрунтованим, виходячи з існуючих на цей час ризиків, вважає, що запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, запобігти можливості настання таких ризиків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , а ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 серпня 2025 року, якою продовжено йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме, до 20 жовтня 2025 року включно, з визначенням розміру застави та покладенням обов`язків - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4