Провадження 1-кп/522/3302/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 03.06.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в невстановлені дату та час, в невстановленому місці, шляхом знахідки придбав для особистого вживання особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку почав в подальшому зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Після чого, 03.06.2025 приблизно о 16:58 годині ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Одеса, пляж Ланжерон «Зелена зона» був зупинений працівниками СКП ВП 2 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, якими на місце події викликано слідчо - оперативну групу ВП № 2 ОРУГ № 1 ГУНП в Одеській області, якою в ході проведення обшуку 03.06.2025 у період часу з 17:57 години по 18:03 години виявлено та вилучено у гр. ОСОБА_5 один зіп-пакет з кристалічною речовиною бежевого кольору, масою 6,392 г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP, яку ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту. Кількісний вміст PVP становить 4,722 г, що, згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є великими розмірами, а також згідно наказу МОЗ України № 770 від 06.05.2000 року є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Отже, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що під час судового розгляду достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати його виним та призначити покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 рік, враховуючи пом`якшуючу обставину щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, висновки органу пробації, застосувати положення ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання, встановивши 2 роки іспитового строку, поклавши на обвинуваченого обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Запобіжний захід не застосовувати. Судові витрати стягнути з обвинуваченого. Долю речових доказів просила вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, засуджуючи свою протиправну поведінку, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, і обвинувачений їх у повному обсязі підтверджує. Пояснив, що вживає наркотичні засоби та дійсно знайшов згорток з порошкоподібною речовиною, розуміючи, що це наркотична речовина, залишив у себе для власного вживання. Згодом був зупинений працівниками поліції, які і виявили зазначений згорток.

Показання обвинуваченого послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, які ним не оспорювались, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження (надані показання обвинуваченим), за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та письмових доказів та документів щодо речових доказів, процесуальних витрат.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту.

Згідно положень ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Під особою обвинуваченого розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення. Тобто поняття «особа обвинуваченого» вживається у тому ж значенні, що й у п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України поняття «особа винного».

Відповідно до ст.ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути пропорційне характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно досліджених характеризуючи даних, обвинувачений ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України не судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, має постійне місце проживання. Також, отримує ліки за програмою замісної терапії. Крім того, згідно досудової доповіді органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній та виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, суд враховує обставини, які згідно з ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, а саме: щире каяття.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_5 покарання відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.309 КК України, у виді 2 років позбавлення волі.

Разом з тим, суд, беручи до уваги вищевикладене, відношення обвинуваченого ОСОБА_5 до вчиненого та його поведінку після вчинення злочину, висновки органу пробації, викладені в досудовій доповіді, позиції учасників кримінального провадження, висловлені в судових дебатах, вважає, що вказані обставини в своїй сукупності дають підстави дійти висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства при його звільненні від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, згідно вимог ст. 75 КК України, та з покладанням на нього виконання обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.п. 2,4 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, бо призначення покарання є дискрецією суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявляли клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/116-25/13824-НЗПРАП від 15.07.2025 у сумі 5348 грн 40 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.06.2025, на майно, яке було тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №0000323 від 03.06.2025 року, в ході проведення 03.06.2025 року обшуку:

- зіп-пакет з кристалічною речовиною бежевого кольору, який поміщено до спецпакета НПУ № CRI 1202556, слід скасувати.

Доля речових доказів вирішується судом згідно вимог ст. 100 КПК України:

-речовину бежевого кольору, масою 6,392 г., яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, PVP масою 4,722 г, яка поміщена до полімерного сейф-пакету № 300535042 - слідзнищити.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 174, 349, 368 - 370, 373, 374, 376, 392-395, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пунктів 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного основного покарання .

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/116-25/13824-НЗПРАП від 15.07.2025 у сумі 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) грн 40 коп., - стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.06.2025, на майно, яке було тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №0000323 від 03.06.2025 року, в ході проведення 03.06.2025 року обшуку:

- зіп-пакет з кристалічною речовиною бежевого кольору, який поміщено до спецпакета НПУ № CRI 1202556, - скасувати.

Речові докази:

-речовину бежевого кольору, масою 6,392 г., яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, PVP масою 4,722 г, яка поміщена до полімерного сейф-пакету № 300535042 -знищити.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з моменту його проголошення через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1