Провадження № 1-кс/461/7377/25
04.12.2025року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
Досудовим розслідуванням встановлено, що у відповідності до ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України.
Рішенням Мурованської сільської ради № 162 від 12.02.2021, за підсумками виборів в єдиному одномандатному виборчому окрузі з виборів сільського голови 24 січня 2021 року визнано повноваження сільського голови ОСОБА_5 .

Згідно з вимогами ст. ст. 19, 68 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також неухильно їх додержуватись.

У відповідності до посадової інструкції голови Мурованської сільської ради територіальної громади Львівської району Львівської області:

1.1 Голова територіальної громади (далі голова ТГ) є головною посадовою особою територіальної громади сіл Муроване, Сороки-Львівські, Гамаліївка, Ямпіль та Кам`янопіль та відноситься до категорії посадових осіб місцевого самоврядування.

1.3 Голова ТГ очолює виконавчий комітет сільської ради, головує на засіданнях ради та її виконавчого комітету.

2.1 Забезпечує в межах наданих законом повноважень органам місцевого самоврядування, виконавчої влади на території Мурованської сільської ради, дотримання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади.

2.2 Організовує в межах визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» роботу сільської ради та її виконавчого комітету.

2.3. Підписує рішення ради та її комітету.

2.6 Скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій і головує на пленарних засіданнях сільської ради.

2.13 Укладає від імені територіальної громади, сільської ради та виконавчого комітету договори відповідно до законодавства.

2.14 Веде особистий прийом громадян, забезпечує на території ради дотримання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об`єднань.

Окрім цього, відповідно до пунктів а, б, в, д, й, к частини 1 статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, організація землеустрою, вирішення земельних спорів, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

У відповідності до ч. 4 ст. 93 Земельного кодексу України строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років.

Відповідно до ч. 11 ст. 93 Земельного кодексу України строк оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства не може бути меншим як 7 років, для земельних ділянок сільськогосподарського призначення для закладання та/або вирощування багаторічних насаджень (плодових, ягідних, горіхоплідних, винограду) не може бути меншим як 25 років

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Разом з цим, відповідно до підпункту «б», п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_5 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Згідно з ст. 22 вказаного Закону, особам, зазначеним ч. 1 ст. 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Відповідно до ст. ст. 23, 24 Закону України «Про запобігання корупції», особам, зазначеним у пунктах 1, 2 частини першої ст. 3 вказаного Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Згідно із Приміткою 1 до ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до Примітки 2 ст. 368 КК України, службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-5, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори, слідчі і дізнавачі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді сільського голови Мурованської сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області, відповідно до Примітки 1 ст. 364 КК України, а також Примітки 2 ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Проте, у порушення вказаних вище вимог чинного законодавства

ОСОБА_5 , діючи за пособництва ОСОБА_7 , будучи на посаді сільського голови Мурованської сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Встановлено, що на початку листопада 2025 року у ОСОБА_8 виникла необхідність в оренді земельних ділянок для здійснення підприємницької діяльності на території Мурованської територіальної громади Львівської області та останній, 14 листопада 2025 року приблизно о 16:00 годині, прийшов у приміщення Мурованської сільської ради, що за адресою: Львівська область, с. Сороки-Львівські, вул. Польова, 65, до кабінету голови Мурованської сільської територіальної громади ОСОБА_5 для отримання інформації про наявність на території Мурованської територіальної громади земельних ділянок, які б він міг взяти в оренду для здійснення підприємницької діяльності.

В подальшому, 14 листопада 2025 року у ОСОБА_5 виник умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 за надання останньому земельних ділянок в користування, в порушення вимог законодавства України (Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, Закону України «Про землеустрій», Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV, Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII), які перебувають у комунальній власності Мурованської територіальної громади Львівської області.

Надалі, 16 листопада 2025 року, приблизно о 11:00 годині ОСОБА_5 , під час телефонної розмови з ОСОБА_8 повідомив про те, що для підбору останньому земельних ділянок йому необхідно приїхати до Мурованської територіальної громади о 16:00 годині 18 листопада 2025 року.

В подальшому, 18 листопада 2025 року о 16:00 годині ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел на отримання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди, перебуваючи біля приміщення Мурованської сільської ради, що за адресою: Львівська область, с. Сороки-Львівські, вул. Польова, 65, особисто зустрівся з ОСОБА_8 та в подальшому запропонував останньому показати земельні ділянки, які ОСОБА_5 готовий виділити для ведення ОСОБА_8 підприємницької діяльності, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на автомобілі пересувались по території Мурованської територіальної громади, в ході чого ОСОБА_5 показував земельні ділянки, які підпадають під рід підприємницької діяльності ОСОБА_8 .

Після того, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повідомив ОСОБА_8 про те, що зможе самостійно, за умови надання йому неправомірної вигоди, прийняти рішення щодо надання ОСОБА_8 в користування земельних ділянок комунальної власності на території Мурованської територіальної громади для ведення підприємницької діяльності.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 у точно невстановлений період часу, однак не пізніше 01 грудня 2025 року, перебуваючи у невстановленому місці та за невстановлених обставин, з метою прикриття своєї протиправної діяльності, для безпосереднього озвучення суми неправомірної вигоди, яку необхідно буде надати та подальшого отримання такої залучив як пособника у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 , та домовився з ним про те, що вони разом повідомлять ОСОБА_8 про необхідність надання їм неправомірної вигоди із розрахунку 500 гривень за один рулон скошеної трави на землях, що розташовані на території Мурованської територіальної громади Львівської області, які планувалось надати ОСОБА_8 в користування.

В подальшому, 01 грудня 2025 року о 09:30 годині ОСОБА_5 , під час телефонної розмови з ОСОБА_8 повідомив про необхідність зустрічі із ОСОБА_7 , який повинен повідомити ОСОБА_8 розроблений ним механізм надання останньому земельних ділянок на території Мурованської територіальної громади для ведення підприємницької діяльності.

Так, 01 грудня 2025 року о 11:06 годині ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , зустрівся з ОСОБА_7 , який будучи залученим ОСОБА_5 в якості пособника у вчиненні кримінального правопорушення, повідомив ОСОБА_8 про необхідність надання неправомірної вигоди у сумі 500 гривень за один рулон скошеної трави на землях, що розташовані на території Мурованської територіальної громади Львівської області, які планувалось надати ОСОБА_8 в користування, що з урахуванням заздалегідь узгодженої площі земельних ділянок в розмірі 135 га становить 1 000 000 гривень, та водночас ОСОБА_7 наголосив ОСОБА_8 про необхідність надання неправомірної вигоди у валюті Євро.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 повідомили ОСОБА_8 про необхідність надання їм неправомірної вигоди в сумі 1 000 000 гривень в еквіваленті валюти Євро, що відповідно до п. 1 примітки до ст. 368 КК України є особливо великим розміром, оскільки в п`ятсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

02 грудня 2025 року о 09:58 годині ОСОБА_5 під час телефонної розмови з ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, повідомив про необхідність передачі неправомірної вигоди за надання ОСОБА_8 в користування земельних ділянок загально площею 135 га на території Мурованської територіальної громади для ведення підприємницької діяльності, відповідно до розробленого злочинного плану, ОСОБА_7 . При цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в ході телефонної розмови домовились про особисту зустріч неподалік приміщення Мурованської сільської ради, що за адресою: Львівська область, с. Сороки-Львівські, вул. Польова, 65, в ході якої ОСОБА_5 додатково підтвердив необхідність передачі неправомірної вигоди ОСОБА_7 .

В подальшому, 02 грудня 2025 року о 10:34 годині ОСОБА_7 , завершуючи реалізацію спільного злочинного умислу на одержання неправомірної вигоди, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та за його вказівкою, виконуючи роль пособника, перебуваючи у транспортному засобі марки «Lexus LX570» з р.н. НОМЕР_1 , що знаходився за адресою: Львівська область, м. Малехів, вул. Тараса Дороша, 32, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 20 300 Євро, що у відповідності до курсу НБУ, станом на 02.12.2025, становить 1 001 092, 47 гривень, за надання ОСОБА_8 в користування земельних ділянок загально площею 135 га на території Мурованської територіальної громади для ведення підприємницької діяльності.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, предметом якого була неправомірна вигода в особливо великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Муроване, Пустомитівського райно, Львівської області, громадянина України, українця, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Санкція ч. 4 ст. 368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 від 19.11.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.11.2025;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 01.12.2025;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 03.12.2025;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_7 від 02.12.2025;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 від 02.12.2025;

- протоколом обшуку транспортного засобу марки Lexus LX570 від 02.12.2025;

- протоколом огляду, ідентифікації грошових коштів, а також спеціальних імітаційних засобів у вигляді грошових купюр, які імітують аутентичні грошові кошти від 02.12.2025;

- протоколом обшуку Муроваської сільської ради Львівського району Львівської області від 02.12.2025;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 03.12.2025;

- повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 03.12.2025;

- постановами про визнання речовими доказами від 02.12.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України, і вказують на причетність ОСОБА_5 , до вчинення зазначеного злочину.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, предметом якого була неправомірна вигода в особливо великому розмірі, тобто про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

З метою забезпечення належного виконання підозрюваним ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності у майбутньому.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тому з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність в обранні стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи особу підозрюваного та обставини вчинення ним особливо тяжкого злочину, в якому він підозрюється, орган досудового розслідування приходить до переконання в тому, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не повязаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Не можливе і застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення його про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення ним кримінальних правопорушень (злочинів) та перешкоджати йому спілкуватись з особами, яким відомі обставини вчинення злочину, та особами, які можуть бути причетними до його вчинення, в телефонних розмовах, з використанням маршрутизаторів (інтернет-роутерів) та месенджерів. Зазначене унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, при визначенні суми застави відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно врахувати значну суспільну небезпеку інкримінованого злочину, те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення, пов`язаного із отриманням службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди в особливо великому розмірі, що становить 20 300 євро, вчиненого умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану в Україні.

Також, необхідно врахувати матеріальний стан підозрюваного ОСОБА_5 , в якого у власності перебуває наступне майно:

1. житловий будинок загальною площею 235,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 060);

2. земельна ділянка площею 0.08 га кадастровий номер :06:000:0037 (реєстраційний номер 236);

3. земельна ділянка площею 0.0988 га кадастровий номер :02:002:0260 (реєстраційний номер 236), яка знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський район, вул. Молодіжна бічна.

Окрім цього, у відповідності до поданої ОСОБА_5 щорічної декларації за звітний період 2024 року у підозрюваного наявні грошові кошти у сумі 36 700 доларів США та 645 000 грн.

За таких обставин, з урахуванням обставин кримінального правопорушення та його тяжкості, майнового стану підозрюваного, вчинення особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення, слідчий просить встановити заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, які передбачені КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема, незаконно виїхати за межі України.

Ураховуючи викладене, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , тому йому слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, що зумовлено виконанням передбаченого ст. 2 КПК України завдання кримінального провадження, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просить задовольнити подане клопотання, покликаючись на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання проти задоволення клопотання слідчого заперечили. Захисник вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні, підозра є безпідставною та необґрунтованою. Також, зазначає, що визначений у клопотанні слідчого розмір застави є непідсильним для підозрюваного. Просять відмовити в задоволенні клопотання. В разі якщо суд прийде до висновку щодо задоволення поданого клопотання, просить зменшити розмір застави.

Заслухавши думку прокурора на підтримання внесеного клопотання, заслухавши думку захисника та підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року).

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 від 19.11.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.11.2025;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 01.12.2025;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 03.12.2025;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_7 від 02.12.2025;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 від 02.12.2025;

- протоколом обшуку транспортного засобу марки Lexus LX570 від 02.12.2025;

- протоколом огляду, ідентифікації грошових коштів, а також спеціальних імітаційних засобів у вигляді грошових купюр, які імітують аутентичні грошові кошти від 02.12.2025;

- протоколом обшуку Муроваської сільської ради Львівського району Львівської області від 02.12.2025;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 03.12.2025;

- повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 03.12.2025;

- постановами про визнання речовими доказами від 02.12.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності даних обставин, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з пунктами 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Заслухавши думку прокурора та слідчого щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного та думку його захисника, враховуючи особу ОСОБА_5 який має міцні соціальні зв`язки, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, суд вважає, що у випадку обрання м`якого запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, а тому приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В рішенні ЄСПЛ «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010, Європейський суд з прав людини зазначив, що «суд вважав, що при тлумаченні вимог п.3 ст.5 Конвенції повинні враховуватись сучасні реалії. Як вимагається більш високий рівень стандартів в області захисту прав людини, так відповідно і неминуче вимагається більша жорсткість при оцінці правопорушень, вчинених стосовно основних цінностей демократичного суспільства. Враховуючи виключний характер справи, не дивно, що судові органи співвіднесли суму застави з рівнем можливої відповідальності для гарантії того, щоб винні особи не намагались уникнути правосуддя і не порушували запобіжний захід. Не було ніякої впевненості в тому, що розмір застави, застосований тільки з врахуванням майнового стану заявника, буде достатнім для забезпечення його явки в суд».

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а також обставини обгрунтованості підозри, повязані із розміром посадових повноважень підозрюваного та можливості вчинити ті чи інші дії в ході вчинення злочину, визначити підозрюваному заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240, 00 гривень, оскільки саме така застава достатня для того, щоб забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків. При визначенні застави суд врахує також розмір доходів підозрюваного та його майновий стан загалом.

Такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України, вважаю необхідним визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки підозрюваного у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної цією ухвалою застави.

Керуючись ст.ст. 184, 193, 197, 199, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» строком на 60 днів - до 30.01.2026 року включно.

Визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 242 240, 00 гривень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 право внести або забезпечити внесення іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду IBAN: UA0000757 Банк одержувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, , одержувач ТУ ДСА в Львівській області.

Внесення застави, визначеної слідчим суддею про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є підставою для звільнення особи з-під варти.

Встановити підозрюваному ОСОБА_5 у випадку внесення застави, наступні обов`язки строком на 60 днів з моменту внесення такої:

- прибувати до старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 або іншого слідчого з числа групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, прокурорів групи прокурорів та суду за викликом;

- не відлучатися за межі Львова та Львівської області, без дозволу старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 або іншого слідчого з числа групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, прокурорів групи прокурорів або суду;

- повідомляти старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 або іншого слідчого з числа групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, прокурорів групи прокурорів або суд про зміну свого місця проживання, та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку невиконання зазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 .

Повний текст ухвали проголошено 08.12.2025 року о 16:10 год.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_9