Єдиний унікальний номер 205/3628/25
Номер провадження1-кп/205/758/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000070 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, має середню спеціальну освіту, розлученого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період в посаді навідника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «молодший сержант», раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

цивільного позивача ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 275 від 23.09.2024 року ОСОБА_3 призначено на посаду навідника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Згідно до п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включають в себе військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Відповідно до ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Таким чином, військовослужбовець військової служби за мобілізацією молодший сержант ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, молодший сержант ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення у сфері громадського порядку та моральності.

Так, молодший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її в посаді навідника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «молодший сержант», в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 41 Конституції України, законів України, Військової присяги з 04.01.2025 року по 15.01.2025 року на підставі відпускного квитка, перебуваючи у щорічній основній відпустці, вчинив кримінальне правопорушення у сфері громадського порядку та моральності за наступних обставин.

13.01.2025 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_3 прийшов на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та, перебуваючи на подвір`ї з раніше знайомими, а саме, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запропонував останнім спільно вжити алкогольні напої, які він приніс із собою. Після відмови ОСОБА_12 та ОСОБА_13 спільно вживати алкогольні напої з ОСОБА_3 , у останнього виник умисел на вчинення хуліганських дій.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 13.01.2025 року близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_3 , бажаючи протиставити себе встановленим в суспільстві нормам спокійного відпочинку та прагнучі показати свою зневагу до інших людей, бажаючи самоутвердитись за рахунок порушення правил відпочинку людей, дістав предмет схожий на ніж чорного кольору, який він приніс із собою та почав ним розмахувати, демонструючи його ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , при цьому нецензурно виражатися в їх бік.

З метою припинення виниклого конфлікту, близько 16:00 год., ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , розійшлися по своїх квартирах, розташованих на території вказаного домоволодіння, а ОСОБА_3 покинув територію домоволодіння.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій, 13.01.2025 року близько 16 години 30 хвилин, ОСОБА_3 прибув до квартири АДРЕСА_2 , принісши з собою димову гранату DM45, що застосовується у військовій галузі. Впевнившись, що ОСОБА_8 відпочиває всередині квартири АДРЕСА_3 вказаного домоволодіння, враховуючи вечірній час доби, бажаючи протиставити себе встановленим в суспільстві нормам спокійного відпочинку та прагнучі показати свою зневагу до інших людей, бажаючи самоутвердитись за рахунок порушення правил відпочинку людей та пошкодження чужого майна, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, проявляючи неповагу до існуючих норм поведінки і моральності, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді грубого порушення громадського порядку, спричинення тілесних ушкоджень та майнової шкоди потерпілому, бажаючи їх настання, діючи цілеспрямовано, використовуючи заздалегідь заготовлену для нанесення тілесних ушкоджень димову гранату DM45, умисно привів її в бойову готовність. Після чого, ОСОБА_3 своєю рукою кинув її у вікно приміщення квартири АДРЕСА_2 , в результаті чого сталася пожежа, в наслідок якої пошкоджено квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , тим самим, порушивши громадський спокій та створивши реальну загрозу для життя та здоров`я громадян ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які знаходилися у вказаних квартирах.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, не заперечував обставини, викладені в обвинувальному акті та погодився надати показання. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що детально всі події, які відбувалися в цей день, він не пам`ятає через тривалий час, який сплинув, контузію, яку він переніс, суду пояснив, що він 13.01.2025 року перебував у щорічній відпустці та знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього була димова граната, яку він привіз з місця служби із собою. Так, зранку 13.01.2025 року він вживав алкогольні напої, а саме, коньяк, після чого прийшов на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та побачив своїх знайомих ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , з останнім у нього виник конфлікт через грошові зобов`язання та існували неприязні стосунки. Підійшовши, запропонував їм разом випити алкоголь, але ж вони пішли до дому. Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він бажав по чоловічому поговорити із ОСОБА_8 , але ж той пішов, тоді, він почав стукати у вікно квартири, в якій проживав ОСОБА_8 , але ж останній не виходив. Обвинувачений пояснив, що така поведінка ОСОБА_8 йому не сподобалась, тому що він бажав поговорити з останнім, а тому він пішов до свого будинку, взяв димову гранату для того, щоб «викурити» ОСОБА_8 з квартири. Так, в той же день він повернувся на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , підійшов до вікна квартири в якій проживав ОСОБА_8 та відірвав полистерол з хвіртки квартири АДРЕСА_3 , витягнув чеку з гранати, та кинув її у вікно вказаної квартири. Після чого він побачив, що квартира димить, почув вибух, а потім полум`я. Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він не знав, що це шумова наступальна граната, не бажав таких наслідків, які сталися внаслідок пожежі, він вважав, що від димової гранати може бути тільки дим, від якого ОСОБА_8 мав би вибігти на вулицю на повітря, не знав, що від цієї гранати може бути вогонь, разом з тим, він розуміє, що вчинив злочин та повністю визнає свою провину. Обвинувачений пояснив, що він розумів, що перебуває в громадському місці та порушує порядок та спокій громадян, розумів, що в будинку знаходяться люди, які можуть постраждати, але ж тоді йому було все одно.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого ним злочину підтверджується такими доказами.

Поясненнями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні свідчила, що 13.01.2025 року вона перебувала на роботі та десь після 16.00 год. до неї зателефонувала сусідка ОСОБА_9 , яка повідомила, що горить її квартира. Приїхавши до будинку, вона побачила пожежу за місцем її мешкання. Зазначила, що вона тривалий час проживає в квартирі АДРЕСА_2 , разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_8 , будівля одноповерхова, квартиру вона отримала по ордеру у 1989 році. Так, коли вона приїхала за вказаною адресою, їй сусідка ОСОБА_9 повідомила, що ОСОБА_3 кинув гранату у вікно її квартири, після чого спалахнула пожежа. Потерпіла ОСОБА_7 свідчила, що обвинувачений ОСОБА_3 є її сусідом, їй відомо, що він є військовослужбовцем, мешкає на АДРЕСА_1 , приїжджаючи у відпустку, останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, веде себе агресивно і неадекватно, а в тверезому стані, навпаки, спокійно, вибачається перед сусідами за свою поведінку. Потерпіла пояснила, що у ОСОБА_3 з її цивільним чоловіком виникали раніше конфлікти. Потерпіла ОСОБА_7 вказала, що внаслідок пожежі згорілі всі її речі, документи, техніка та, оскільки після пожежі проживати в квартирі не представляється можливим, а грошей на ремонт нема, вона проживає зараз в орендованій квартирі разом з цивільним чоловіком. Потерпіла ОСОБА_7 також пояснила, що в її квартирі внаслідок пожежі, згоріли речі також її сина ОСОБА_11 , який жив в цій квартирі до того як його мобілізували, а під час війни він приїжджав до неї на період відпустки та лікування. Потерпіла заявила цивільний позов, який просила повністю задовольнити. Покарання просила призначити обвинуваченому ОСОБА_3 на розсуд суду.

Наданими в судовому засіданні поясненнями потерпілої ОСОБА_9 , яка свідчила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , вказаний будинок розділений на два власника, квартира АДРЕСА_6 приватизована та співвласниками цієї квартири є вона та її батько ОСОБА_14 . Так, з ранку 13.01.2025 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_12 та сусідом ОСОБА_8 знаходились на подвір`ї будинку, коли до них підійшов її кум ОСОБА_3 , який мав при собі пляшку коньяку, на той час він був вже в стані алкогольного сп`яніння, та останній почав пропонувати випити разом, на шо вона висловилась проти. Потім ОСОБА_3 почав всіх безпідставно звинувачувати в тому, що всі знали, що у його дружини були з кимось стосунки, а йому не розказували про це, тому, щоб уникнути конфлікту вони всі пішли по своїх квартирах. В той же день, приблизно о 15.00 год. вона пішла в магазин, повертаючись назад, побачила стовп диму та полум`я з квартири ОСОБА_7 , забігаючи у двір вона побачила, що її квартира також горить. На місці події обвинуваченого ОСОБА_3 вона не побачила, а її чоловік сказав, що пожежа виникла через те, що ОСОБА_3 кинув гранату в квартиру. Окрім цього, потерпіла пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_3 вона знає давно, майже з дитинства, він розлучений, має повнолітню доньку і малолітнього сина, якому 9 років, також в нього є мати, ОСОБА_15 є їх кумом. Після того як ОСОБА_3 пішов воювати, він дуже змінився, став агресивним, почав вживати алкогольні напої. Потерпла просила призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання на розсуд суду, заявила цивільний позов, який просила задовольнити, зазначивши, що внаслідок пожежі, абсолютно все її майно знищено.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні зазначив, що він тривалий час проживав разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_2 . Так, 13.01.2025 року, приблизно о 14.00 год. він знаходився на території домоволодіння та сидів разом із сусідами ОСОБА_16 і ОСОБА_17 в спільній бесідці. До них у двір зайшов обвинувачений ОСОБА_3 , у якого в руках була пляшка коньяку, та він вже перебував на підпитку. Підійшовши, він всім запропонував випити, але ж він та його сусіди відмовились розпивати алкогольні напої, при цьому, ОСОБА_3 вів себе неадекватно, агресивно, виражався нецензурною лайкою та через деякий час ОСОБА_3 пішов. Далі, приблизно о 15.00 год. ОСОБА_3 знову прийшов до них, зайшов до бесідки, тримаючи в руках кухонний ніж, при цьому, висловлювався на адресу всіх присутніх нецензурною лайкою, висовував безпідставні обвинувачення, заважав присутнім відпочивати. Щоб уникнути конфлікту всі порозходились по квартирам. Потерпілий пояснив, що він пішов до своєї квартири відпочивати, включив телевізор та почав його дивитись, а через хвилин 20-30 він почув як розбилося вікно в його квартирі, щось раптово залетіло та почало димитися, він побачив як на підлогу впало щось схоже на банку, зеленого кольору, після чого відразу загорілися штори, речі. Потерпілий пояснив, що в той момент коли в кімнату раптово залетів цей предмет, він почув як ОСОБА_3 з вулиці крикнув «тримай» та ОСОБА_8 зрозумів, що це звернення було спрямовано до нього, оскільки у ОСОБА_3 до нього існують безпідставні претензії матеріального характеру, особисте неприязне відношення, ОСОБА_3 вважає його ворогом. Потерпілий доповнив, що коли почалася пожежа, він намагався її потушити, але ж все було марно, тоді він на дотик вийшов зі своєї квартири та почав стукати в квартиру АДРЕСА_6 , де знаходився сусід ОСОБА_16 , відкривши двері він повідомив останньому, що горить будинок. Також, потерпілий пояснив, що квартира, в якій вони проживали, після пожежі не придатна для проживання, пожежею пошкоджено все їх майно, документи, техніка, тому він вимушений з цивільною дружиною проживати в орендованій квартирі. Вказав, що обвинувачений матеріальну шкоду не відшкодував, у зв`язку з чим, він звернувся з цивільним позовом. Просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 суворе покарання.

Окрім цього, провина обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується дослідженими безпосередньо судом письмовими доказами:

-протоколом огляду місця події від 13.01.2025 року, з фототаблицею до нього, згідно із яким в присутності понятих огляд проводився за адресою: АДРЕСА_1 . Об`єктом огляду є приміщення квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_6 , які розташовані у вказаному будинку. Вхід до приміщення будинку здійснюється через металеві двері, які пошкоджені через пожежу, при вході в будинок прямо розташований коридор, у якому обгоріли стіни та наявні сліди горіння, які було вилучено та поміщено до спец.пакету. З правого та лівого боку розташовані металеві двері, які обгоріли. При вході до приміщення квартири АДРЕСА_3 (яка складається з однієї кімнати) з правого боку розташований холодильник в обгорілому стані, у квартирі наявні два вікна в обгорілому стані та на вікнах відсутнє скло, а саме, розбите, знаходиться на підлозі, також на підлозі виявлений відпрацьований корпус ручної гранати (предмету схожого на гранату), який було вилучено та запаковано до спец.пакету. Вхід до приміщення квартири АДРЕСА_6 здійснюється через металеві двері темно-коричневого кольору, які в обгорілому стані. При вході до квартири АДРЕСА_6 з правого боку розташована кухонна кімната, яка в обгорілому стані, прямо розташована одна кімната, яка також в обгорілому стані. З лівого боку наявні два вікна, вікна дерев`яні, обгорілі, без скла, скло з вікон у розбитому стані лежить на підлозі. Квартира АДРЕСА_6 вся в обгорілому стані, стіни та меблі обгорілі. При виході з приміщення будинку АДРЕСА_1 , із-заду, якщо обійти будинок, під вікнами будинку на землі було виявлено та вилучено металеве кільце, яке запаковано до спец. пакету;

-актом про пожежу від 13.01.2025 року, згідно якого 13.01.2025 року о 16.53 год. виникла пожежа в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . Очевидець події ОСОБА_9 13.01.2025 року повертаючись з магазину додому, за адресою: АДРЕСА_5 , побачила вогонь у власній оселі та почала кликати про допомогу, пожежу ліквідовано 13.01.2025 року о 20.13 год.;

-постановою про визнання речових доказів від 14 січня 2025 року, відповідно до якої речовим доказом було визнано сліди горіння, які вилучено та поміщено до спец.пакету № PSP 2133688; предмет схожий на корпус ручної відпрацьованої детонованої гранати ДМ-45, яку вилучено та поміщено до спец.пакету № PSP 2133688; металеве кільце, яке вилучено та поміщено до спец.пакету № CRI 1143758; змив дистильованою водою на марлевий тампон з металевого кільця, який поміщено та запаковано до паперового конверту; два флеш-накопичувачі із камер відеоспостереження, які вилучено та поміщено до спец.пакету № ICR 0062729. Вищезазначені речові докази передано до камери зберігання речових доказів ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.01.2025 року, згідно якої ОСОБА_7 просить органи поліції зафіксувати факт пожежі, який стався 13.01.2025 року близько 16.30 год., за адресою: АДРЕСА_7 ;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.01.2025 року, згідно якої ОСОБА_14 просить органи поліції зафіксувати факт пожежі, який стався 13.01.2025 року близько 16.30 год., за адресою: АДРЕСА_5 ;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 14.01.2025 року, згідно якої 14 січня 2025 року о 17.00 год. затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000070 від 14.01.2025 року;

-висновком № 006/2025 від 15.01.2025 року, який склав інженер ВДП ДВЛ АРЗ СП Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області та фототаблицею за результатом огляду місця пожежі, схемою об`єкта пожежі, схемою місця (приміщення) виникнення пожежі. Так, під час огляду місця події та вивчення матеріалів справи по пожежі було отримано низку фактичних даних на її підтвердження: пожежа виникла раптово та набула стрімкого розвитку; на підлозі, в правому ближньому куті відносно вхідних дверей, житлової кімнати квартири АДРЕСА_3 була виявлена відпрацьована німецька димова граната DM45; з усних пояснень начальника чергового караулу 4 ДПРЧ 8 ДПРЗ ДСНС України у Дніпропетровській області стало відомо, що по прибуттю до місця пожежі було виявлено розбите скло вікна квартири АДРЕСА_3 з тильної сторони. Зважаючи на вказані фактичні данні можна зробити висновок, що пожежа виникла внаслідок занесення стороннього джерела запалювання. Причина виникнення пожежі занесення стороннього джерела запалювання;

-висновком судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-25/2100-ВТХ від 31.01.2025 року Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, ілюстрованої таблиці, згідно якої наданий на дослідження предмет візуально схожий на корпус ручної відпрацьованої детонованої гранати ДМ-45, який вилучено та поміщено до спец.пакету № PSP 2133688, є: - відпрацьованим (після застосування) корпусом ручної димової гранати HGR DM 45. Ручна димова граната HGR DM 45 використовується для постановки димової завіси з метою маскування дій своїх військ та введення в оману супротивника. Наданий на дослідження предмет, а саме, корпус ручної димової гранати HGR DM 45, вироблений промисловим способом. Корпус гранати HGR DM 45, відноситься до категорії піротехнічних засобів. До бойових припасів та вибухових пристроїв не відноситься. Наданий на дослідження предмет, а саме, відпрацьований корпус ручної димової гранати HGR DM 45, для здійснення вибуху не придатний;

-постановою про визнання речових доказів від 31 січня 2025 року, відповідно до якої речовим доказом було визнано відпрацьований (після застосування) корпус ручної димової гранати HGR DM 45, який запаковано до пакету із полімерного матеріалу № 43/5287432 та передано на зберігання до камери схову речових доказів відділу поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області;

-висновком судової експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів № СЕ-19/104-25/2172-ФХД від 17.01.2025 року Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичний центр, ілюстрованої таблиці, згідно якого на наданому на дослідження пожежному смітті чорного кольору з фрагментами скла («сліди горіння, які вилучено та поміщено до спец.пакету № WAR 1875525»), виявлено сліди антрацену, який може входити до складу нафтопродуктів, але у сукупності вуглеводів характерних для слідів нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів, не виявлено в межах чутливості застосованих методів дослідження;

-постановою про визнання речових доказів від 21 січня 2025 року, відповідно до якої речовим доказом було визнано пожежне сміття чорного кольору з фрагментами скла, яке разом з первинним упакуванням переупаковано в сейф-пакет 6106415 з пояснювальними написами і підписом експерта, та передано на зберігання до камери схову речових доказів відділу поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області;

-висновком судової пожежно-технічної експертизи № СЕ-19/104-25/6011-ПТ від 25.02.2025 року Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, ілюстрованої таблиці, згідно якого осередок виникнення пожежі, яка виникла 13.01.2025 року, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , знаходиться на підлозі на відстані приблизно 0,3 метри від ліжка та приблизно 0,5 метрів від вікна, в місці розташування димової гранати. Причиною пожежі є виникнення горіння внаслідок занесення стороннього джерела запалювання (іскри та відкритий вогонь від димової гранати HGR DM45) до осередку пожежі;

-висновком судової медичної експертизи № 988/1111-БД судового експерта ОСОБА_18 , який провів судово-медичну експертизу металевого кільця та змиву з металевого кільця, який було вилучено під час огляду місця події, що проводився за адресою: АДРЕСА_7 ; кв. 2, згідно якого в цитологічних препаратах із об`єкту № 1 зі змиву з поверхні металевого кільця виявлено 47 епітеліальних клітин з ядрами. В цитологічних препаратах із об`єктів № 2,3 із металевого кільця епітеліальні клітини не знайдені;

-протоколом огляду предмету від 07.03.2025 року, згідно якого слідчим оглянуто два флеш-накопичувача із камер відеоспостереження, під час огляду встановлено, що жоден файл не відтворюється жодною програмою;

-постановою про визнання речових доказів від 07 березня 2025 року, відповідно до якої речовим доказом було визнано флеш-карту об`ємом 64 GB та флеш-карту об`ємом 128 Gb, які поміщено та запаковано до паперового конверту, що зберігається при матеріалах кримінального провадження;

-висновком судової будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/104-25/7236-БТ від 07.03.2025 року Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичний центр, ілюстрованої таблиці, згідно якого вартість ремонтно-будівельних робіт з відновлення пошкоджень, що виникли внаслідок пожежі за адресою: АДРЕСА_7 , що сталася 13 січня 2025 року, складає 460 908 грн. з ПДВ; вартість ремонтно-будівельних робіт з відновлення пошкоджень, що виникли внаслідок пожежі за адресою: АДРЕСА_5 , що сталася 13 січня 2025 року, складає 468 572 грн. з ПДВ;

-витягами з наказу № 275 командира в/ч НОМЕР_2 від 23.09.2024, наказу № 132 командира в/ч НОМЕР_2 від 09.05.2024, відпускним квитком.

Дослідивши безпосередньо та оцінивши всі вищезазначені докази відповідно до вимог статей 86, 87, 94 КПК України, суд вважає їх належними і допустимими, оскільки вони у своїй сукупності прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та отримані у порядку встановленому цим Кодексом.

Таким чином, зібрані у справі докази, що були досліджені судом, суд вважає послідовними, логічними, такими, що узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.

Згідно з роз`ясненням, що мітиться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №10 «Про судову практику у справах про хуліганство» вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296 КК), слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Так, безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших поза юридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства. Неповага до суспільства це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною. Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для очевидців його дій.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо.

Так, обстановка й обставини події інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки поведінки обвинуваченого свідчать про те, що вона була зумовлена з хуліганських спонукань, а саме бажанням протиставити себе суспільству, продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, та супроводжувалась особливою зухвалістю у вигляді кидання у вікно квартири спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень предмету, а саме, димову гранату DM45, яку він привів у бойову готовність, в результаті чого, сталася пожежа, яка привела до пошкодження майна потерпілих. При цьому, поведінка обвинуваченого свідчить про те, що у його свідомості мало місце переконання про його домінування та можливість такої протиправної поведінки.

Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України доведена повністю.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його повне визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, які містяться у постанові від 27 листопада 2019 року (кримінальне провадження № 629/847/15-к) щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Матеріали кримінального провадження містять відомості на підтвердження того, що обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та всі обставини, які ставляться йому в провину, однак щирого каяття не висловив, тобто щирого жалю, осуду своєї поведінки та бажання виправити ситуацію, яка склалася, шкоду потерпілим не відшкодував. У зв`язку з чим, суд прийшов до висновку про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_3 щирого каяття.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, кількість потерпілих, розмір завданої шкоди, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, є військовослужбовцем, має на утриманні малолітню дитину, згідно службової характеристики, характеризується посередньо, встановлена судом обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а також відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопопрушень обвинуваченим.

Законні підстави для застосування ст.ст.69, 74,75 КК України при призначенні покарання відсутні, оскільки суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства.

Потерпіла ОСОБА_9 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_3 13.01.2025 року приблизно о 16.30 год., прибувши до квартири АДРЕСА_2 , принісши з собою димову гранату DM45, привів її у бойову готовність та кинув її у вікно вказаної квартири, внаслідок чого стався вибух. Від вибуху гранати загорілися речі і меблі, що знаходились в середині квартири. Пожежа розповсюдилась і на квартиру АДРЕСА_4 . Згідно висновку експерта від 07.03.2025 року вартість ремонтно-будівельних робіт з відновлення пошкоджень, що виникли внаслідок пожежі за адресою: АДРЕСА_5 , що сталася 13 січня 2025 року, складає 468 572 грн. з ПДВ. У зв`язку із знищенням в пожежі квартири, позивач змушена із сім`єю тимчасово проживати у своєї матері, на відновлення квартири грошей немає, вимушені користуватися чужими, позиченими речами. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 також спричинені моральні страждання, що полягали в емоційних стражданнях, які довелося перенести потерпілій та її сім`ї, у зв`язку зі втратою житла, порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я. Просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди вартість ремонтно-будівельних робіт з відновлення пошкоджень, що виникли внаслідок пожежі за адресою: АДРЕСА_5 , що сталася 13 січня 2025 року, суму в розмірі 468 572 грн.; моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Також з цивільним позовом до ОСОБА_3 звернулася потерпіла ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_3 13.01.2025 року приблизно о 16.30 год., прибувши до квартири АДРЕСА_2 , принісши з собою димову гранату DM45, привів її у бойову готовність та кинув її у вікно вказаної квартири, внаслідок чого стався вибух. Від вибуху гранати загорілися речі і меблі, що знаходились в середині квартири. Пожежею було знищено або критично пошкоджено все наявне в квартирі майно та речі. Згідно висновку експерта від 07.03.2025 року вартість ремонтно-будівельних робіт з відновлення пошкоджень, що виникли внаслідок пожежі за адресою: АДРЕСА_7 , що сталася 13 січня 2025 року, складає 460 908 грн. з ПДВ. У зв`язку із знищенням в пожежі квартири позивач змушена тимчасово проживати в орендованій квартирі та користуватися чужими, позиченими речами. Сімейний бюджет позивачу довелося спрямувати на покупку нових, замість втрачених в пожежі, речей, меблів та техніки. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почала до всього нервово відноситися та понесла емоційні страждання. ОСОБА_7 просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди вартість ремонтно-будівельних робіт з відновлення пошкоджень, що виникли внаслідок пожежі за адресою: АДРЕСА_7 , що сталася 13 січня 2025 року, суму в розмірі 460 908 грн.; моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Окрім цього, потерпілий ОСОБА_8 звернувся з цивільним позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди. Згідно заявленого позову потерпілий зазначив, що внаслідок кримінального правопорушення йому було завдано моральних страждань, оскільки квартира в якій він проживав, була знищена внаслідок пожежі, позивач змушений тимчасово проживати в орендованому житлі, користуватися позиченими речами, весь сімейний бюджет був спрямований на купівлю меблів, техніки, від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім нього, ще й члени родини, все це порушило звичайний спосіб життя, негативно вплинуло на стан здоров`я. Просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Також з цивільним позовом до ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позовних вимог в судовому засіданні ОСОБА_11 зазначив, що він є сином потерпілої ОСОБА_7 та до мобілізації фактично проживав в квартирі АДРЕСА_2 . Так, він є військовослужбовцем, а тому на період відпусток та лікування приїжджав до матері, де зберігав всі свої речі, а саме, одяг та документи. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , а саме, пожежею було знищено належне йому майно: військовий польовий костюм вартістю 3400 грн., бушлат вартістю 3900 грн., термобілизну вартістю 950 грн., рукавички тактичні вартістю 700 грн., берці літо талани вартістю 4000 грн., демісезонні берці вартістю 6000 грн., фліску вартістю 1400 грн., розгрузка вартістю 7000 грн., плити захисні 6 клас вартістю 30 000 грн., всього на суму 57 350 грн. Крім того, згоріло його посвідчення учасника бойових дій та всі лікарські документи про поранення. Все це призвело до моральних страждань його та членів родини, що також негативно вплинуло на стан його здоров`я. Цивільний позивач пояснив, що відновити всі лікарські документи на даний час не представляється можливим, оскільки медичні установи, в яких він проходив лікування, на даний час знаходяться на тимчасово окупованій території. На даний час він не має свого житла, приїжджає до мати в орендовану нею квартиру, втратив зв`язок з сусідами, з якими прожив все життя, що також приносить йому додаткових моральних страждань. Просив стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 57350 грн. В підтвердження позовних вимог цивільний позивач надав фотографії згорілих речей та документів, які були дослідженні в судовому засіданні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням визнав в повному обсязі, погодившись їх відшкодувати. Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_8 та цивільного позивача ОСОБА_11 не визнав в повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні.

Суд, дослідивши докази, надані потерпілими та цивільним позивачем на підтвердження позовних вимог, вислухавши учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч. 2 ст.127 КПК України).

Частиною 1 ст. 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч. 1 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 129 КПК України суд ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд вважає, що цивільні позови ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням слід задовольнити у повному обсязі на підставі ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, оскільки факт спричинення матеріальної шкоди потерпілим з вини обвинуваченого знайшов своє повне доказове підтвердження сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, також факт спричинення моральної шкоди повністю доведений, враховуючи визнання обвинуваченим позовів, а тому та з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 підлягає стягненню заподіяна матеріальна шкода у розмірі 468 572 грн. та моральна шкода в розмірі 50 000 грн. Окрім цього, з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 необхідно стягнути матеріальну шкоду в розмірі в розмірі 460 908 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 та цивільного позову ОСОБА_11 в частині стягнення моральної шкоди, суд бере до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичній болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом прийнято до уваги те, що потерпілому ОСОБА_8 внаслідок вчинення даного злочину спричинено моральну шкоду, внаслідок втрати житла через пожежу, що призвело до постійних хвилювань.

Проаналізував доводи ОСОБА_8 , суд вважає повністю доказаними наявність у нього на протязі тривалого часу моральних страждань та сума в розмірі 50 000,00 грн. є реальною з врахуванням вимог розумності і справедливості та підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь.

Також, проаналізувавши доводи цивільного позивача ОСОБА_11 , враховуючи глибину душевних страждань, характер вчинених відповідачем протиправних дій, що призвели до заподіяння шкоди, вимоги розумності та справедливості, майновий стан обвинуваченого, суд приходить до висновку, що позов в цій частині слід задовольнити частково, розмір моральних збитків слід визначити у 10000 гривень.

Разом з тим, цивільний позов ОСОБА_11 в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, надані цивільним позивачем фотографії з місця пожежі, на яких відображено деякі залишки речей, суд не бере до уваги, вважаючи їх неналежними доказами, оскільки оцінити їх в грошовому еквіваленті не представляється можливим.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Водночас суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь цивільного позивача ОСОБА_11 матеріальної шкоди в загальному розмірі 57 350 грн., оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження цих витрат, зокрема чеки про купівлю цих речей, накладні тощо, що позбавляє суд можливості перевірити дійсність понесених витрат у визначеному позивачем розмірі, а тому вказані позовні вимоги недоведені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 12, 82 ЦПК України.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову вибухово-технічну експертизу № СЕ-19/104-25/2100-ВТХ від 31.01.2025 року, витрати на яку складають 2387,70 грн.; судову експертизу нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів № СЕ-19/104-25/2172-ФХД від 17.01.2025 року, витрати на яку складають 3183,60 грн.; судову пожежно-технічну експертизу № СЕ-19/104-25/6011-ПТ від 25.02.2025 року, витрати на яку складають 11 938,50 грн.; судову будівельно-технічну експертизу № СЕ-19/104-25/7236-БТ від 07.03.2025 року, витрати на яку складають 9550,80 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 20 листопада 2025 року та відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення із розрахунку день за день, а саме, з 14 січня 2025 року по 19 листопада 2025 року.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 468 572,00 грн. (чотириста шістдесят вісім тисяч п`ятсот сімдесят дві гривні).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень).

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 460 908,00 грн. (чотириста шістдесят тисяч дев`ятсот вісім гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень).

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень).

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 10000 грн. (десять тисяч гривень).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2387,70 грн. (дві тисячі триста вісімдесят сім гривень 70 копійок), витрати на проведення судової вибухово - технічної експертизи № СЕ-19/104-25/2100-ВТХ від 31.01.2025 року; 3183,60 грн. (три тисячі сто вісімдесят три гривні 60 копійок), витрати на проведення судової експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів № СЕ-19/104-25/2172-ФХД від 17.01.2025 року; 11 938,50 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять вісім гривень 50 копійок), витрати на проведення судової пожежно - технічної експертизи № СЕ-19/104-25/6011-ПТ від 25.02.2025 року; 9550,80 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень 80 копійок), витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/104-25/7236-БТ від 07.03.2025 року.

Речові докази:

- сліди горіння, які вилучено та поміщено до спец.пакету № PSP 2133688; предмет схожий на корпус ручної відпрацьованої детонованої гранати ДМ-45, яку вилучено та поміщено до спец.пакету № PSP 2133688; металеве кільце, яке вилучено та поміщено до спец.пакету № CRI 1143758; змив дистильованою водою на марлевий тампон з металевого кільця, який поміщено та запаковано до паперового конверту знищити;

- два флеш-накопичувачі із камер відеоспостереження, які вилучено та поміщено до спец.пакету № ICR 0062729 повернути за належністю;

- відпрацьований (після застосування) корпус ручної димової гранати HGR DM 45, який запаковано до пакету із полімерного матеріалу № 43/5287432 та передано на зберігання до камери схову речових доказів відділу поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

- пожежне сміття чорного кольору з фрагментами скла, яке разом з первинним упакуванням переупаковано в сейф-пакет 6106415 з пояснювальними написами і підписом експерта, та передано на зберігання до камери схову речових доказів відділу поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

- флеш-карту об`ємом 64 GB та флеш-карту об`ємом 128 Gb, які поміщено та запаковано до паперового конверту, що зберігається при матеріалах кримінального провадження продовжити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1