Справа № 587/4408/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 02 червня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, м. Суми, громадянина України,неодруженого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 299 КК України

В С Т А Н О В И В:

Так, 31 травня 2025 року приблизно 18 год. 30 хв., перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 виник протиправний умисел на незаконне проникнення на територію домогосподарства за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій раптово виниклий кримінальний-протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, ОСОБА_7 , порушуючи конституційне право громадян на недоторканість житла, без відповідного дозволу ОСОБА_6 , переліз через огородження з металевої сітки «рабиця» на територію городу вказаного домоволодіння, де на той час знаходилась остання, чим порушив гарантоване ст. 30 Конституції України право на недоторканість житла.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до іншого володіння особи, що порушують недоторканість житла громадян.

У подальшому, перебуваючи на території городу за вище вказаною адресою, ОСОБА_7 вчинив словесну сварку з ОСОБА_6 на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин, яку було припинено сторонніми особами.

Не зупиняючись на вчиненому, 31 травня 2025 року близько 18 год. 50 хв. ОСОБА_7 , проходячи по вулиці в с. Косівщина, вул. Сумська, біля будинку 12/4, побачив кішку на кличку «Тося», що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на жорстоке поводження з тваринами.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_7 , діючи умисно, зневажаючи загальноприйняті в суспільстві норми моралі щодо поводження з тваринами, в порушення ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», яка передбачає заборону вчинення дій, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження з метою вчинення діяння, що спричинить істотного болю кішці на ім`я « ОСОБА_8 » із застосуванням жорстоких методів його вчинення, тобто таких, які вчиняються особливо болючими способами, за допомогою палиці, яку він тримав в руках, наніс чотири удари в область тулуба та лап, внаслідок чого кішка на ім`я « ОСОБА_8 » отримала ушкодження у вигляді перелому зі зміщенням правої тазової кінцівки, ехо зміни локального потовщення слизової оболонки сечового міхура в ділянці дорсальної стінки, гіперехогенне площею 14*7,8 мм, забій внутрішніх органів, що проявлявся больовою реакцією при пальпації, пневмоторакс, тобто вчинив знущання над твариною, що відноситься до хребетних, із застосуванням жорстоких методів, що завдало їй істотного болю та страждань. Внаслідок жорстокого поводження ОСОБА_7 відносно хребетної тварини - кішки на кличку «Тося», що належить ОСОБА_5 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді каліцтва.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 299 КК України жорстоке поводження з тваринами, що належать до хребетних, якщо такі дії призвели до тілесних ушкоджень, каліцтва.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив обставини пред`явленого обвинувачення та визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень та пояснив, що того дня без відповідного дозволу ОСОБА_6 переліз через огородження з металевої сітки «рабиця» на територію городу вказаного домоволодіння, де на той час знаходилась остання. Побачив там ОСОБА_9 , привітався, хотів поспілкуватись, але вона почала кричати, що нібито її вбивають. В той час сусід з іншої сторони перестрибнув та став на захист ОСОБА_9 , вдарив його, виштовхав за двір та закрив ворота. Після цього хотів йти до чоловіка ОСОБА_5 і все йому розповісти, але його не було вдома, вийшла ОСОБА_10 , почали сваритись, збіглись сусіди. Був злий, взяв держак від лопати, хотів підійти до сусіда, але в той час бігла кішка, почав її бити, замахувався 3-4 рази, але вдарив 2 рази по лапам та хребту. Кішка залишилась жива. Зараз дуже жалкує та критично ставиться до вчиненого, зробив висновки для себе. В судовому засіданні щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілих. Не проти відшкодувати ОСОБА_5 матеріальні збитки за лікування кота, але вона до нього не зверталась. Запевнив, що порушувати спокій більше не буде.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 4 рази вдарив кішку на її очах та дитини. Кішка дуже постраждала, багато зусиль приклала для того, щоб її вилікувати, кішці зробили дві операції, вона понесла витрати до 30000 тисяч гривень, які їй ніхто не відшкодував, але наразі вона вже і не бажає. Просила призначити міру покарання відповідно до вимог чинного законодавства.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що цього дня вийшла на город, почула, що позаду до неї хтось звертається, злякалася, зателефонувала матері обвинуваченого, але вона не відповіла. ОСОБА_7 взяв лопату і почав штовхати, вона закричала, чоловіки, які були по сусідству, перестрибнули через огорожу і вивели його за двір, почула, як знадвору закричала ОСОБА_5 , і побачила, що обвинувачений вдарив кота. Його зупинили військові, які були на вулиці. Зазначила, що вибачення від нього не приймає, йому не довіряє, його боїться. Просила призначити міру покарання відповідно до вимог чинного законодавства, покладається на розсуд суду.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого. При цьому судом йому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При викладених обставинах, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 162 та ч. 1 ст. 299 КК України є доведеною, а юридична кваліфікація його дій як незаконне проникнення до іншого володіння особи, що порушують недоторканість житла громадян та жорстоке поводження з тваринами, що належать до хребетних, якщо такі дії призвели до тілесних ушкоджень, каліцтва є правильною.

Обираючи міру покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані особи обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю проступку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При визначенні покарання з урахуванням положень ст. ст. 65, 66, 67, 68 КК України суд приймає до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, а також враховує особу обвинуваченого, визнання вини, відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність, що суттєво знижує суспільну небезпеку вчиненого, їх наслідків, а також впливу призначеного покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання та попередження скоєння злочинів в майбутньому.

Судом приймається до уваги, що обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся, публічно вибачився перед потерпілими, критично оцінює свої дії, запевнив суд, що більше такого вчиняти не буде, позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Зазначене дає підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства і з урахуванням положень ст. 65 КК України до нього необхідно обрати покарання в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано дії, із застосуванням ст. 70 КК України і на підставі ст. 75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку. Таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Звільняючи обвинуваченого від реального відбування покарання, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за його поведінкою в період іспитового строку.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 94, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 та ч. 1 ст. 299 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України - 2 (два) роки обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 299 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1