Справа №: 630/672/24 Провадження №: 1-кс/630/720/25
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2025 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в присутності особи, яка подала скаргу потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області скаргу ОСОБА_3 від 30 червня 2025 року на постанову від 28 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000041,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить слідчого суддю вчинити наступні дії:

Витребувати матеріали кримінального провадження № 0000041 від 06 жовтня 2015 року за ч. 2 ст. 146 КК України, які наразі перебувають у Люботинському відділені поліції, та провести власне особисте і об`єктивне розслідування;

Поновити застосування у кримінальному провадженні ч. 3 ст. 365 КК України.

В обґрунтування заявлених у скарзі вимог ОСОБА_3 вказав, що він є потерпілим у кримінальному провадженні № 0000041 від 06 жовтня 2015 року, в якому здійснювалось досудове розслідування у відношення співробітників УСБУ в Харківській області та УСБУ в Донецькій області, які його викрали та катували у приміщенні Краматорського СБУ. У даному провадженні старший слідчий відділу військової прокуратури сил АТО Жовновач своїми діями припинив кваліфікацію дій співробітників СБУ за ч. 3 ст. 365 КК України та своєю бездіяльністю сприяв приховуванню вчинених злочинів. ОСОБА_3 також вказав, що слідчим Жовновачем була винесена постанова, в якій він вказав на відсутність будь-яких об`єктивних даних про незаконне затримання потерпілого та його незаконного утримання в службових приміщеннях СБУ. З такими висновками слідчого він, ОСОБА_3 , не погоджується, бо зазнав ушкоджень здоров`я внаслідок катувань, та за його участю не було проведено жодного слідчого експерименту та не були допитані свідки, які звільняти його з приміщення Краматорського СБУ, де його катували.

Ухвалою слідчого судді від 02 липня 2025 року у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 від 30 червня 2025 року на бездіяльність слідчого було відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року було задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ухвалу слідчого судді від 02 липня 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою скасовано та справу за скаргою заявника ОСОБА_3 повернуто до Люботинського міського суду Харківської області для виконання вимоги ст.ст. 304-306 КПК України та розгляду по суті.

Зі змісту ухвали від 16 вересня 2025 року випливає, що суд апеляційної інстанції з аналізу змісту та доводів апеляційної скарги дійшов висновку, що ОСОБА_3 оскаржує безпосередньо постанову слідчого СВ військової прокуратури Сил АТО від 28 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000041.

Крім того, в скарзі ОСОБА_3 висловлює незгоду з діями слідчого, який припинив досудове розслідування у кримінальному провадженні дій, які були кваліфіковані за ст. 365 КК України, бо вважає такі дії незаконними, бо слідчим не були проведені усі необхідні слідчі дії, в тому числі за його участі як потерпілого. Також ОСОБА_3 в скарзі вказує, що усі матеріали кримінального провадження на даний час перебувають в Відділенні поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Ухвалою від 14 жовтня 2025 року було відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 від 30 червня 2025 року на постанову від 28 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000041, а також зобов`язано Слідчий відділ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надати до суду матеріали кримінального провадження № 0000041 для їх дослідження з метою перевірки обставин, викладених у скарзі.

Про дату, час і місце розгляду скарги було повідомлено Слідчий відділ Відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області належним чином, але в судове засідання уповноважений слідчий не з`явився, що не перешкоджає проведенню розгляду скарги по суті. Матеріали кримінального провадження № 0000041 були надані до суду вчасно.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити, виходячи з обставин, викладених у скарзі. Додатково ОСОБА_3 наголосив на тому, що постанову про закриття кримінального провадження було винесено без фактичного допиту свідків та без його допиту в якості потерпілого, хоча в якості свідка він надавав пояснення слідчому про те, в якому місці співробітники СБУ його протиправно утримували, катували, та міг вказали на будівлю, в якій його утримували. Але слідчий огляд приміщень не проводив.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши наявні в справі документи, вважає скаргу обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наявного в матеріалах кримінального провадження № 0000041 витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні від 06 жовтня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, вбачається, що до реєстру були внесені відомості про те, що за заявою ОСОБА_3 18 вересня 2015 року він нібито був викрадений співробітниками СБУ за місцем свого проживання у м. Люботин Харківської області та до нього застосовувалось фізичне насильство.

Органом досудового розслідування у витязі з ЄРДР від 06 жовтня 2015 року вказана Військова прокуратура сил антитерористичної операції.

Вказані відомості до ЄРДР були внесені на підставі протоколу від 21 вересня 2015 року про прийняття Краматорським МВ ГУМВС України в Донецькій області заяви про вчинене кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_3 просив притягнути до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які називали себе співробітниками СБУ та які викрали його разом з автомобілем, після чого незаконно утримували та завдали йому тілесних ушкоджень.

23 листопада 2025 року у кримінальному провадженні № 0000041 слідчим Військової прокуратури сил антитерористичної операції був проведений допит ОСОБА_3 в якості свідка, і під час допиту він надав детальні пояснення про обставини того, як був викрадений невідомими особами у військовій формі, які кричали «СБУ», та як його доставили до будівлі СБУ в м. Харків, а потім під примусом доправили до м. Краматорськ і тримали в підвалі однієї з будівель міста, де катували та примушували зізнатися у вчинені злочинів.

Також 23 листопада 2015 року ОСОБА_3 була подана заява слідчому Військової прокуратури сил антитерористичної операції про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000041.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

У кримінальному провадженні слідчим лише 25 жовтня 2016 року була вручена ОСОБА_3 пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Отже, ОСОБА_3 набув статусу потерпілого у кримінальному провадженні № 0000041.

25 жовтня 2016 року слідчим Військової прокуратури сил антитерористичної операції був проведений допит ОСОБА_3 як потерпілого, під час якого він пояснив про те, як вранці 18 вересня 2025 року в м. Люботин Харківської області на нього напали невідомі особи у військовій формі, які кричали «СБУ», побили та викрали, після чого доставили до будівлі СБУ в м. Харків, а потім під примусом доправили до м. Краматорськ і тримали в підвалі однієї з будівель міста, де катували та примушували зізнатися у вчинені злочинів. Двох чоловіків, які заводили його до підвалу, він бачив в обличчя та чув їх голоси, а тому може впізнати їх. Також під час допиту потерпілий підтвердив слідчому, що може впізнати місце і будівлю в м. Краматорськ Донецької області, де його незаконно утримували.

В матеріалах кримінального провадження № 0000041 також міститься витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні від 28 грудня 2016 року щодо реєстрації кримінального провадження № 000150 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України. У витязі вказано, що до реєстру на підставі самостійного виявлення слідчим кримінального правопорушення були внесені відомості про те, що 18 вересня 2015 року приблизно о 7 ранку в м. Люботин Харківської області невстановлені особи викрали ОСОБА_3 та у подальшому у м. Краматорськ Донецької області, в період з 18 вересня 2015 року по 21 вересня 2015 року заподіювали фізичних страждань.

Органом досудового розслідування у витязі з ЄРДР від 28 грудня 2016 року вказана Військова прокуратура сил антитерористичної операції.

Прокурором Військової прокуратури сил антитерористичної операції ОСОБА_4 була винесена постанова від 28 грудня 2016 року про об`єднання матеріалів кримінального провадження № 0000041 та кримінального провадження № 000150 в одне провадження з присвоєнням єдиного номер 0000041.

Постановою заступника начальника слідчого відділу Військової прокуратури сил антитерористичної операції від 28 грудня 2016 року була призначена група слідчих для проведення досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000041, старшим якої був визначений слідчий ОСОБА_5 .

Того ж дня 28 грудня 2016 року старшим слідчим слідчого відділу Військової прокуратури сил антитерористичної операції ОСОБА_5 була прийнята постанова про закриття кримінального провадження № 0000041 в частині проведення досудового розслідування вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Також 28 грудня 2016 року прокурором Військової прокуратури сил антитерористичної операції ОСОБА_4 була винесена постанова про визначення підслідності кримінального провадження № 0000041 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, за Слідчим відділом Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 здійснює СВ Відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Відповідно до ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим та його представником. Таким чином, ОСОБА_3 , як потерпіла особа, має право на звернення до слідчого судді із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

В матеріалах кримінального провадження № 0000041 відсутні будь-які записи чи розписки про отримання потерпілим ОСОБА_3 копії постанови про закриття кримінального провадження № 0000041 в частині проведення досудового розслідування вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, яка є предметом оскарження в даній справі.

Отже наразі відсутні підстави стверджувати, що потерпілим втрачено право на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів відповідно до ст.ст. 2, 284 КПК України.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Так, зі змісту постанови вбачається, що слідчий, викладаючи суть фактичних обставин, встановлених матеріалами справи, дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, оскільки встановив, що відсутні суб`єкт злочину працівник правоохоронного органу, та об`єктивна сторона перевищення влади чи службових повноважень.

Але з такими доводами слідчого не можна погодитись, з огляду на те, що у мотивувальній частині постанови від 28 грудня 2016 року взагалі відсутній виклад переліку процесуальних дій, виконаних слідчим з метою перевірки показань потерпілого ОСОБА_3 щодо викрадення саме співробітниками СБУ, і є лише посилання на матеріали службової перевірки, проведеної керівництвом СБУ на підставі поширеної в ЗМІ інформації міжнародних організацій щодо існування «таємних в`язниць» СБУ та незаконного тримання в них осіб, яка не виявила в приміщеннях регіональних органів СБУ незаконно затриманих осіб.

Натомість перевірку пояснень, які були надані потерпілим ОСОБА_3 під час допиту і мають значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, слідчий міг здійснити шляхом проведення слідчих експериментів за участю потерпілого, який наголошував на можливості впізнати на території м. Краматорськ будівлю та підвальні приміщення, де його незаконно утримувати і піддавали тортурам, а також впізнати осіб, які помістили його до підвального приміщення. Але такої слідчої (розшукової) дії слідчим не вчинено.

До того ж, слідчий суддя враховуює те, що слідчим ОСОБА_5 не взято до увагу ту обставину, що у кримінальному провадженні ще 14 грудня 2015 року слідчим було направлено на адресу керівника об`єднаного штабу ЦУ СБУ в районі проведення АТО доручення в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України про проведення слідчий (розшукових) та процесуальних дій, зокрема, що необхідності встановлення приміщення СБУ в м. Краматорськ Донецької області, в якому утримували ОСОБА_3 , та підстав для його утримання, а також огляду відеозаписів усіх наявних камер відеоспостереження та допиту чергових на пропускних пунктах з метою встановлення транспортних засобів, на яких ОСОБА_3 було доставлено до приміщення СБУ в м. Краматорськ Донецької області.

Але зазначене доручення слідчого не було виконано оперативним підрозділами, яким воно було надано. І це, на думку слідчого судді, суттєво вплинуло на якість проведення досудового розслідування та передчасне його закриття.

Оскільки в ході досудового розслідування допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, постанова слідчого від 28 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000041 за ч. 2 ст. 365 КК України, є передчасною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 від 30 червня 2025 року на постанову від 28 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000041 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Слідчого відділу військової прокуратури сил антитерористичної операції старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 від 28 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000041 від 06 жовтня 2015 року в частині вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1