Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/554/26
Номер провадження 1-кс/711/204/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000074, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1, 2 ст.367 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маньківка Черкаської області, українця, громадянина України, одруженоого, з вищою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1, 2 ст.367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді із клопотанням в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин за місцем проживання строком на два місяці. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Клопотання обґрунтовує тим, щослідчим управлінням Головного управління національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000074 від 17.09.2021.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» - заступника начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92) з виробництва, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, вчинив розтрату майна, а саме грошових коштів державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» під час укладення та виконання Договору поставки № 1702232/Г-23 від 23.02.2017, предметом якого є поставка гранітних блоків Старобабанівського містородовища, укладеного між ДП «Підприємство ДКВСУ (№92)» та ПНВП «Диполь-Центр» та Договору поставки № Г-10 від 26.02.2019, предметом якого є поставка гранітних блоків Старобабанівського містородовища, укладеного між ДП «Підприємство ДКВСУ (№92)» та ТОВ «Диполь-Центр» у великих розмірах.

Так, ОСОБА_5 відповідно до наказу № 21 о/с від 06.01.2012, № 405/к від 30.01.2017, № 4437/к від 26.11.2018 та № 334/к від 30.01.2019 призначений на посаду виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» - заступника начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» з виробництва.

ДП «Підприємство ДКВСУ (№92)» діяло на підставі статуту, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 31.08.2020 № 2945/5.

Згідно з положеннями статуту ДП «Підприємство ДКВСУ (№92)», а саме: п.1.1. - Державне підприємство (далі - Підприємство) засноване на державній власності та належить до сфери управління Міністерства юстиції України (далі - Уповноважений орган управління), що здійснює управління ним безпосередньо або через міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань та входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України; п.1.4. - у своїй діяльності Підприємство керується Конституцією та законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, наказами Уповноваженого органу управління, нормативно-правовими актами, які видаються міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади; п.2.1. - Підприємство утворено з метою залучення засуджених, які відбувають покарання в установах виконання покарань Державної кримінально-виконавчої служби України, до суспільно корисної праці, забезпечення їх професійно-технічного навчання та отримання прибутку від господарської діяльності; п.2.2. - предметом діяльності Підприємства є: добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю; добування піску, гравію глин і каоліну; виготовлення виробів із бетону для будівництва; виробництво інших виробів із бетону, гіпсу та цементу; різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю; п.2.4. - основними завданнями Підприємства є залучення засуджених, які відбувають покарання в установах виконання покарань Державної кримінально-виконавчої служби України, до суспільно корисної праці, забезпечення їх професійно-технічного навчання та отримання прибутку від господарської діяльності; п.7.2. - управління Підприємством здійснюється його директором, який підзвітний Уповноваженому органу управління; п.7.8. - директор Підприємства: несе відповідальність за виконання покладених на нього завдань, що визначені Статутом; під час реалізації своїх прав і виконання обов`язків повинен діяти в інтересах Підприємства; діє без довіреності від імені Підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, інших організаціях, а також у відносинах з юридичними та фізичними особами; формує адміністрацію Підприємства; видає в межах своєї компетенції накази та доручення; організовує виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність Підприємства відповідно до мети та основних напрямів його діяльності; затверджує за погодженням з Уповноваженим органом управління структуру і штат Підприємства; у встановленому порядку призначає на посади та звільняє з посад працівників Підприємства; обирає форму і систему оплати праці, установлює працівникам конкретні розміри тарифних ставок, посадових окладів, винагород, надбавок і доплат з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством; застосовує заходи заохочення та дисциплінарного стягнення до працівників Підприємства; розпоряджається коштами та майном Підприємства відповідно до цього Статуту та законодавства; забезпечує ефективне використання та збереження майна, переданого Підприємству; виконує умови укладеного з Уповноваженим органом управління трудового контракту; укладає договори, видає довіреності, відкриває в установах банків розрахунковий та інші рахунки; несе відповідальність за формування та виконання фінансових планів додержання трудової, фінансової дисципліни і вимог законодавства; п.9.1. - основним показником фінансових результатів господарської діяльності; п.9.2. - прибуток Підприємства формується за рахунок надходжень від провадження господарської діяльності після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат, витрат на оплату праці, сплати відсотків за кредитами банків, сплати передбачених законодавством податків та інших платежів до бюджету, відрахувань до цільових та інших фондів, залишається у повному його розпорядженні та використовується відповідно до законодавства. Прибуток Підприємства визначається шляхом зменшення суми валового доходу Підприємства за певний період на суму валових витрат та амортизаційних відрахувань.

Таким чином, в силу ч.3 ст.18 КК України ОСОБА_5 на момент перебування на посаді виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» - заступника начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92) з виробництва, був службовою особою, так як обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Правовідносини в сфері державних закупівель регулюються Законом України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII (далі - Закон №922), метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до ст.5 Закону №922 закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель, недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Згідно із ч.1 ст.41 Закону №922 договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.628, ст.629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч.ч.1 - 3 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.189 ГК України ціна є істотною умовою господарського договору.

У ч.1 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Таким чином, принципи здійснення закупівель за державні кошти ґрунтуються на максимальній економії, ефективності використання та пропорційності розподілу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.2 Закону №922 до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать юридичні особи, які є підприємствами, установами, організаціями (крім тих, які визначені у пунктах 1 і 2 цієї частини) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші юридичної особи; замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка.

З урахуванням положень ст.2 Закону №922 замовниками, у розумінні Закону, є суб`єкти, які створені державою або територіальною громадою для забезпечення потреб суспільства, яких має забезпечувати держава та які витрачають для здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг публічні фінанси. У ч.2 ст.81 ЦК України обумовлено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

За нормами ст.73 ГК України державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління. Найменування державного унітарного підприємства повинно містити слова «державне підприємство».

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.74 ГК України державне комерційне підприємство є суб`єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу. Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання. Статутний капітал державного комерційного підприємства утворюється уповноваженим органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу державного комерційного підприємства встановлюється зазначеним уповноваженим органом.

Відповідно до Статуту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 31.08.2020 №2945/5, Підприємство безпосередньо підпорядковане Міністерству юстиції України, яке здійснює управління ним безпосередньо або через територіальні органи Міністерства юстиції України - міжрегіональні управління з питань виконання кримінальних покарань та пробацій та входять до складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Майно Підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського віддання.

Згідно з п.4.3 Статуту, джерелами формування майна Підприємства є: державне майно, передане Підприємству Уповноваженим органом управління; доходи, одержані від реалізації продукції, послуг, інших видів господарської діяльності; капітальні вкладення і дотації з бюджетів; майно, придбане в інших суб`єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку тощо.

Відповідно до пп.2.1, 2.4 Статуту, Підприємство утворено з метою залучення засуджених, які відбувають покарання в установах виконання покарань Державної кримінально-виконавчої служби України, до суспільно корисної праці, забезпечення їх професійно-технічного навчання та отримання прибутку від господарської діяльності.

Відповідно до розділу 6 «Права та обов`язки підприємства» Статуту, Підприємство має право самостійно планувати свою діяльність; визначати стратегію та основні напрями своєї роботи відповідно до стратегічного плану розвитку Підприємства, затвердженого Уповноваженим органом управління; реалізовувати свою продукцію, послуги, залишки від виробництва за цінами, що формуються відповідно до умов економічної діяльності, а у випадках, передбачених законодавством - за фіксованими державними цінами.

Пунктом 6.3 Статуту передбачено, що для закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти Підприємство застосовує процедури закупівель, визначені законом.

Так, 23.02.2017 виконуючий обов`язки директора ДП «Підприємство ДКВСУ (№92)» - заступник начальника ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92) з виробництва ОСОБА_5 , діючи від імені ДП «Підприємство ДКВСУ (№92)», діючи умисно, з метою розтрати коштів ДП «Підприємство ДКВСУ (№92)» на користь ПНВП «Диполь-Центр», у невстановлений в ході досудовому розслідуванні час та місці, уклав Договір поставки № 1702232/Г-23 з ПНВП «Диполь-Центр» в особі керівника ОСОБА_7 .

Предметом вказаного договору була поставка гранітних блоків Старобабанівського містородовища від ПНВП «Диполь-Центр» до ДП «Підприємство ДКВСУ (№92)».

Згідно з п.3.1. Договору №1702232/Г-23 «ціна на товар встановлюється згідно виставлених рахунків. Продавець залишає за собою право по кожній наступній операції поставки, у разі необхідності, змінювати ціни на товар. Покупець має право відмовитися від купівлі наступної партії товару за новими цінами, однак зобов`язаний здійснити оплату за вже отриманий товар за цінами і на суму, що зазначені у відповідній накладній».

За змістом п.3.2. Договору №1702232/Г-23 «загальна суму договору представляє собою сукупність сум окремих операцій поставок товару, що будуть проведені Сторонами протягом дії договору, в залежності від кількості замовленого Покупцем товару».

Відповідно до п.4.1 вказаного договору «оплата товару здійснюється Покупцем на підставі рахунків та накладних шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця», а п.7.1 вказує, що «договір набуває чинності від дати його підписання Сторонами і діє до 31.12.2017 з правом наступної пролонгації на безстроковий термін, якщо немає письмової відмови однієї із Сторін, а у фінансовому відношенні - до моменту проведення повних взаєморозрахунків між Сторонами».

У ході досудового розслідування встановлено, що купівля Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» гранітних блоків у ПНВП «ДИПОЛЬ-ЦЕНТР» у 2018 році документально підтверджується в об`ємі 146,800 м' на загальну суму 1 174 400,20 грн з ПДВ. Різниця вартості гранітних блоків, придбаних у 2018 році Державним підприємством «Підприємство Державної комунально-виконавчої служби України (№92)» у ПНВП «ДИПОЛЬ-ЦЕНТР» документально підтверджується на суму 184 623,26 грн з ПДВ.

При цьому, збитки, понесені Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» в результаті придбання у 2018 році гранітних блоків у ПНВП «ДИПОЛЬ-ЦЕНТР» документально підтверджуються на суму 184 623,26 грн з ПДВ.

Також, 26.02.2019 виконуючий обов`язки директора ДП «Підприємство ДКВСУ (№92)» - заступник начальника ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92) з виробництва ОСОБА_5 , діючи від імені ДП «Підприємство ДКВСУ (№92)», діючи умисно, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на розтрату коштів Підприємства на користь ТОВ «Диполь-Центр», у невстановлений в ході досудовому розслідуванні час та місці, уклав Договір поставки № Г-10 з ТОВ «Диполь-Центр» в особі директора ОСОБА_8 .

Предметом даного договору була поставка гранітних блоків Старобабанівського містородовища від ТОВ «Диполь-Центр» до ДП «Підприємство ДКВСУ (№92)».

Згідно з п.3.1. Договору №Г-10 «ціна на товар встановлюється згідно виставлених рахунків. Продавець залишає за собою право по кожній наступній операції поставки, у разі необхідності, змінювати ціни на товар. Покупець має право відмовитися від купівлі наступної партії товару за новими цінами, однак зобов?язаний здійснити оплату за вже отриманий товар за цінами і на суму, що зазначені у відповідній накладній».

Відповідно до п.3.2. вказаного договору «загальна суму договору представляє собою сукупність сум окремих операцій поставок товару, що будуть проведені Сторонами протягом дії договору, в залежності від кількості замовленого Покупцем товару», а за змістом п. 4.1 «оплата товару здійснюється Покупцем на підставі рахунків та накладних шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця».

У п.7.1 цього договору визначено, що він «набуває чинності від дати його підписання Сторонами і діє до 31.12.2017 з правом наступної пролонгації на безстроковий термін, якщо немає письмової відмови однієї із Сторін, а у фінансовому відношенні - до моменту проведення повних взаєморозрахунків між Сторонами».

В ході досудового розслідування встановлено, що купівля Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» гранітних блоків у ТОВ «ДИПОЛЬ-ЦЕНТР» у 2019-2020 роках документально підтверджується в об?ємі 64,890 м' на загальну суму 549 820,58 грн з ПДВ. Різниця вартості гранітних блоків придбаних у 2019-2020 роках Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» код ЕДРПОУ 08681063 у ТОВ «ДИПОЛЬ-ЦЕНТР» документально підтверджується на загальну суму 85 915,81 грн з ПДВ.

При цьому, збитки понесені Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» в результаті придбання у 2019-2020 роках гранітних блоків у ТОВ «Диполь-Центр» документально підтверджуються на загальну суму 85 915,81 грн з ПДВ.

Таким чином, внаслідок протиправних, умисних дій виконуючого обов`язки директора ДП «Підприємство ДКВСУ (№92)» - заступника начальника ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92) з виробництва ОСОБА_5 було розтрачено кошти державного бюджету на користь ПНВП «Диполь-Центр» та ТОВ «Диполь-Центр» у розмірі 270 539,07 грн, внаслідок чого ДП «Підприємство ДКВСУ (№92)» спричинено збитки на вказану суму, що більше ніж у 257 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є великими розмірами.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, а саме розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, у великих розмірах.

Він же, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки директора ДП «Підприємство ДКВСУ (№92)» - заступника начальника ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92) з виробництва та будучи відповідно до ст. 18 КК України службовою особою, неналежно виконав свої службові обов`язки, що виразилось у неефективному управлінні Підприємством під час здійснення господарської діяльності та завдало тяжкі наслідки державним інтересам за наступних обставин.

Згідно ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, а також яка є членом колегіального виконавчого органу юридичної особи, з моменту її вступу на посаду набуває обов`язків щодо такої юридичної особи, зокрема зобов`язана діяти виключно в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно, у межах повноважень, наданих статутом юридичної особи і законодавством, і у спосіб, який, на її добросовісне переконання, сприятиме досягненню мети діяльності юридичної особи, у тому числі уникаючи конфлікту інтересів.

Згідно ст.62 ГК України підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту. Підприємства незалежно від форми власності, організаційно-правової форми, а також установчих документів, на основі яких вони створені та діють, мають рівні права та обов`язки.

Відповідно до ст.65 ГК України, управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Так, ОСОБА_5 , всупереч покладених на нього обов`язків, визначених Статутом у пунктах 2.1., 2.2., 2.4., 7.2., 7.8., 9.1., 9.2., якими, зокрема, передбачено, що директор Підприємства під час реалізації своїх прав і виконання обов`язків повинен діяти в інтересах Підприємства, а саме Підприємство утворене з метою отримання прибутку від господарської діяльності шляхом залучення засуджених, які відбувають покарання до суспільно корисної праці, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, незважаючи на те, що повинен був та мав реальну можливість вжити всіх належних дієвих заходів для забезпечення отримання прибутку Підприємством, вчинив дії, які суперечать цілям, інтересам і меті Підприємства, внаслідок неефективного управлінського рішення, уклав економічно невигідний Договір підряду № Г-55 від 20.06.2013 з Приватним науково-виробничим підприємством «Диполь-Центр» (далі - ПНВП «Диполь-Центр», Підрядник).

Відповідно до п.1 Договору, Підрядник бере підряд на виконання своїми силами і технічними засобами комплексу робіт по розробці кар`єра на відведеній ділянці Замовника по видобутку гранітної сировини, а Замовник зобов`язується оплатити цю роботу.

Згідно з п.п.2.1 вказаного договору Замовник зобов`язується: надати частину кар`єру для ведення робіт по видобутку гранітної сировини, забезпечувати гірничотехнічною, геолого-маркшейдерською документацією, відповідними спеціалістами для ведення вибухових робіт, електроенергією, вибуховими засобами, площею для складання готової продукції і таке інше.

За змістом п.п.2.2. зазначеного договору Підрядник зобов`язується здійснювати видобуток гранітної сировини не менше 150 м3 на місяць з відділенням моноліту від цільника і розділення його на колоті блоки, гранітну сировину та гірничу масу.

Відповідно до п.п.3.2 та 3.3 п. 3 Договору №Г-55 по закінченню кожного місяця уповноважені представники обох Сторін складають Акт виконаних робіт та послуг, в якому фіксується загальна кількість видобутого граніту розподілом його на колотий блок, гранітну сировину та гірничу масу. За надані послуги видобутку гранітної сировини Підрядник щомісячно виставляє рахунок Замовнику, вартість послуг визначається виходячи із фактично понесених витрат Підрядника на видобуток гранітної сировини та колотих блоків.

При цьому, за п.п.3.4 п. 3 вказаного договору розрахунки за послуги здійснюються щомісячно, не пізніше останнього календарного дня, шляхом передачі Підряднику частини заактованого колотого блоку згідно розрахунку: а) при видобутку із загальної кількості гранітної сировини до 50% колотих блоків, Підряднику передається 85% колотих блоків, Замовнику - 15%; б) при видобутку із загальної кількості гранітної сировини більше 50% колотих блоків, Підряднику передається 60% колотих блоків, Замовнику - 40%.

На виконання умов Договору №Г-55 за період з 31.01.2018 по 28.02.2019 сторонами погоджені Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по видобутку гранітної сировини на загальну суму 3 256 793,56 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 542 798,91 грн.

Згідно даних актів приймання гранітної сировини, добутої в Старобабанівському родовищі за період з 21.12.2017 по 28.02.2019 всього було добуто: колотих блоків - 906,99 м куб.; гранітної сировини - 1003,85 м куб.; гранітної маси - 383,26 м куб.

При цьому, за вказаними актами колоті гранітні блоки були розподілені між Сторонами наступним чином: ДП «ПДКСУ №92» - 136,53 м куб.; ПНВП «Диполь-Центр» - 770,46 м куб. Інша сировина (гранітна сировина та гірнича маса) залишена у ДП «ПДКСУ №92».

В ході досудового розслідування встановлено, що між ПНВП «ДИПОЛЬ-ЦЕНТР» (Підрядником) та Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» (Замовником) на виконання умов Договору підряду №Г-55 від 20.06.2013 за період з 31.01.2018 по 28.02.2019 погоджені Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по видобутку гранітної сировини на загальну суму 3 256 793,56 грн у т.ч. ПДВ 20% - 542 798,91 грн. В якості розрахунку за отриманні послуги Державне підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» (Замовником) за період з 31.01.2018 по 28.02.2019 передало ПНВП «ДИПОЛЬ-ЦЕНТР» (Підряднику) колоті гранітні блоки у кількості 770,46 м куб. загальною вартістю 3 256 793,54 грн у т.ч. ПДВ 20% - 542 798,91 грн.

Однак, всупереч зазначених положень Статуту Підприємства, ст.92 ЦК України, ст.ст.62, 65 ГК України, ОСОБА_5 , внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, маючи можливість силами і засобами Підприємства в період з 31.01.2018 по 28.02.2019 видобувати гранітні блоки та сировину, у тому числі шляхом залучення до вказаних робіт інших суб`єктів господарювання без передачі їм видобутих блоків і сировини, з метою отримання прибутку, допустив службову недбалість, яка виразилася в укладанні економічно невигідного для Підприємства Договору № Г-55 від 20.06.2013, що призвело до втрати можливості видобутку колотих гранітних блоків у кількості 770,46 м куб на загальну суму 3 256 793,54 гривень, що є упущеною вигодою, чим спричинив Державному підприємству «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» тяжкі наслідки на вказану суму, що більше ніж у 3390 раз перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на час вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у службовій недбалості, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Він же, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки директора ДП «Підприємство ДКВСУ (№92)» - заступника начальника ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92) з виробництва та будучи відповідно до ст.18 КК України службовою особою, неналежно виконав свої службові обов`язки, що виразилось у неефективному управлінні Підприємством під час здійснення господарської діяльності та завдало тяжкі наслідки державним інтересам за наступних обставин.

Згідно ст.92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, а також яка є членом колегіального виконавчого органу юридичної особи, з моменту її вступу на посаду набуває обов`язків щодо такої юридичної особи, зокрема зобов`язана діяти виключно в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно, у межах повноважень, наданих статутом юридичної особи і законодавством, і у спосіб, який, на її добросовісне переконання, сприятиме досягненню мети діяльності юридичної особи, у тому числі уникаючи конфлікту інтересів.

Згідно ст.62 ГК України підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту. Підприємства незалежно від форми власності, організаційно-правової форми, а також установчих документів, на основі яких вони створені та діють, мають рівні права та обов`язки.

Відповідно до ст.65 ГК України, управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Так, ОСОБА_5 , всупереч покладених на нього обов`язків, визначених Статутом у пунктах 2.1., 2.2., 2.4., 7.2., 7.8., 9.1., 9.2., якими, зокрема, передбачено, що директор Підприємства під час реалізації своїх прав і виконання обов`язків повинен діяти в інтересах Підприємства, а саме Підприємство утворене з метою отримання прибутку від господарської діяльності шляхом залучення засуджених, які відбувають покарання до суспільно корисної праці, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, незважаючи на те, що повинен був та мав реальну можливість вжити всіх належних дієвих заходів для забезпечення отримання прибутку Підприємством, вчинив дії, які суперечать цілям, інтересам і меті Підприємства, внаслідок неефективного управлінського рішення, уклав економічно невигідний Договір підряду № Г-9 від 26.02.2019 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Диполь-Центр» (далі ТОВ «Диполь-Центр», Підрядник).

Відповідно до п.1 Договору №Г-9 Підрядник бере підряд на виконання своїми силами і технічними засобами комплексу робіт по розробці кар`єра на відведеній ділянці Замовника по видобутку гранітної сировини, а Замовник зобов`язується оплатити цю роботу.

Згідно з п.п 2.1 вказаного договору Замовник зобов`язується: надати частину кар`єру для ведення робіт по видобутку гранітної сировини, забезпечувати гірничотехнічною, геолого-маркшейдерською документацією, відповідними спеціалістами для ведення вибухових робіт, електроенергією, вибуховими засобами, площею для складання готової продукції і таке інше.

За змістом п.п 2.2 даного договору Підрядник зобов`язується: здійснювати видобуток гранітної сировини не менше 150 м3 на місяць з відділенням моноліту від цільника і розділенням його на колоті блоки, гранітну сировину та гірничу масу; надати необхідне обладнання, механізми, матеріали та складські приміщення; надати необхідну кількість робітників та спеціалістів; проводити розрахунки за використану електроенергію; вкладати інвестиції в розвиток кар`єру, а саме: прокладання доріг та зачистка кар`єру і таке інше.

Відповідно до п.п.3.2 та 3.3 п. 3 Договору №Г-9 по закінченню кожного місяця уповноважені представники обох Сторін складають Акт виконаних робіт та послуг, в якому фіксується загальна кількість видобутого граніту розподілом його на колотий блок, гранітну сировину та гірничу масу. За надані послуги видобутку гранітної сировини Підрядник щомісячно виставляє рахунок Замовнику, вартість послуг визначається виходячи із фактично понесених витрат Підрядника на видобуток гранітної сировини та колотих блоків.

При цьому, за п.п.3.4 п. 3 цього договору розрахунки за послуги здійснюються щомісячно, не пізніше останнього календарного дня, шляхом передачі Підряднику частини заактованого колотого блоку згідно розрахунку: а) при видобутку із загальної кількості гранітної сировини до 50% колотих блоків, Підряднику передається 85% колотих блоків, Замовнику - 15%; б) при видобутку із загальної кількості гранітної сировини більше 50% колотих блоків, Підряднику передається 60% колотих блоків, Замовнику - 40%.

На виконання умов Договору №Г-9 сторонами погоджені Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по видобутку гранітної сировини на загальну суму 5 273 775,00 грн у т.ч. ПДВ 20% - 878 962,50 грн.

Згідно Актів приймання гранітної сировини, добутої в Старобабанівському родовищі за період з 01.03.2019 по 29.09.2023 всього було добуто: колотих блоків - 2 959,08 м куб.; гранітної сировини - 3 112,41 м куб.; гранітної маси - 2 721,05 м куб.

При цьому, за вказаними Актами колоті гранітні блоки були розподілені між Сторонами наступним чином: ДП «ПДКСУ №92» - 443,7 м куб.; ТОВ «Диполь-Центр» - 2 515,38 м куб.

В ході досудового розслідування встановлено, що між ТОВ «ДИПОЛЬ-ЦЕНТР» (Підрядником) та Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» (Замовником) на виконання умов Договору підряду №Г-9 від 26.02.2019 за період з 01.03.2019 по 29.09.2023 погоджені Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по видобутку гранітної сировини на загальну суму 5 273 775,00 грн у т.ч. ПДВ 20% - 878 962,50 грн. В якості розрахунку за отримані послуги Державне підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» під час виконання Договору №Г-9 від 26.02.2019 за період з 01.03.2019 по 29.09.2023 передало колоті гранітні блоки ТОВ «ДИПОЛЬ-ЦЕНТР» у кількості 2 515,38 м куб. загальною вартістю 5 273 774,92 грн у т.ч. ПДВ 20% - 878 962,54 грн.

Однак, всупереч зазначених положень Статуту Підприємства, ст. 92 ЦК України, ст.ст.62, 65 ГК України, ОСОБА_5 , внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, маючи можливість силами і засобами Підприємства у період з 01.03.2019 по 29.09.2023 видобувати гранітні блоки та сировину, у тому числі шляхом залучення до вказаних робіт інших суб`єктів господарювання без передачі їм видобутих блоків і сировини, з метою отримання прибутку, допустив службову недбалість, яка виразилася в укладанні економічно невигідного для Підприємства Договору № Г-9 від 26.02.2019, що призвело до втрати можливості видобутку колотих гранітних блоків у кількості 2 515,38 м куб на загальну суму 5 273 774,92 гривень, що є упущеною вигодою, чим спричинив Державному підприємству «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» тяжкі наслідки на вказану суму, що більше ніж у 3929 раз перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на час вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином ОСОБА_5 , підозрюється у службовій недбалості, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Він же, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки директора ДП «Підприємство ДКВСУ (№92)» - заступника начальника ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92) з виробництва та будучи відповідно до ст.18 КК України службовою особою, неналежно виконав свої службові обов`язки, що виразилось у неефективному управлінні Підприємством під час здійснення господарської діяльності та завдало істотну шкоду державним інтересам за наступних обставин.

Згідно ст.92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, а також яка є членом колегіального виконавчого органу юридичної особи, з моменту її вступу на посаду набуває обов`язків щодо такої юридичної особи, зокрема зобов`язана діяти виключно в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно, у межах повноважень, наданих статутом юридичної особи і законодавством, і у спосіб, який, на її добросовісне переконання, сприятиме досягненню мети діяльності юридичної особи, у тому числі уникаючи конфлікту інтересів.

Згідно ст.62 ГК України підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту. Підприємства незалежно від форми власності, організаційно-правової форми, а також установчих документів, на основі яких вони створені та діють, мають рівні права та обов`язки.

Відповідно до ст.65 ГК України, управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Так, ОСОБА_5 , всупереч покладених на нього обов`язків, визначених Статутом у пунктах 2.1., 2.2., 2.4., 7.2., 7.8., 9.1., 9.2., якими, зокрема, передбачено, що директор Підприємства під час реалізації своїх прав і виконання обов`язків повинен діяти в інтересах Підприємства, а саме Підприємство утворене з метою отримання прибутку від господарської діяльності шляхом залучення засуджених, які відбувають покарання до суспільно корисної праці, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, незважаючи на те, що повинен був та мав реальну можливість вжити всіх належних дієвих заходів для забезпечення отримання прибутку Підприємством, вчинив дії, які суперечать цілям, інтересам і меті Підприємства, внаслідок неефективного управлінського рішення, уклав економічно невигідний Договір підряду № Г-5 від 06.03.2023 з Приватним підприємством «Гарант Р» (далі ПП «Гарант Р», Підрядник).

Відповідно до п.1 Договору №Г-5 Підрядник бере підряд на виконання своїми силами і технічними засобами комплексу робіт по розробці кар`єра на відведеній ділянці Замовника по видобутку гранітної сировини, а Замовник зобов`язується оплатити цю роботу.

Згідно з п.п.2.1 цього договору Замовник зобов`язується: надати частину кар`єру для ведення робіт по видобутку гранітної сировини, забезпечувати гірничотехнічною, геолого-маркшейдерською документацією, відповідними спеціалістами для ведення вибухових робіт, електроенергією, вибуховими засобами, площу для складання готової продукції і таке інше.

За змістом п.п.2.2 вказаного договору Підрядник зобов`язується: надати необхідне обладнання, механізми, матеріали та складські приміщення, необхідну кількість робітників та спеціалістів, проводити розрахунки за використану електроенергію, вкладати інвестиції у розвиток кар`єру і таке інше.

Відповідно до п.3 Договору №Г-5, по закінченню кожного календарного місяця представники обох сторін складають та підписують Акт виконаних робіт та послуг, в якому фіксується загальна кількість видобутого граніту розподілом його на колотий блок, гранітну сировину та гірничу масу, за надані послуги Підрядник щомісяця виставляє рахунки, вартість послуг визначається виходячи із фактично понесених витрат Підрядника.

При цьому, за п.п.3.4 п. 3 вказаного договору розрахунки за послуги здійснюються щомісячно, не пізніше останнього календарного дня, шляхом передачі Підряднику частини заактованого колотого блоку згідно розрахунку: при видобутку із загальної кількості гранітної сировини колотих блоків І-ІУ категорії, Підряднику передається 85% колотих блоків, Замовнику - 15%.

Згідно Актів приймання гранітної сировини, добутої в Старобабанівському родовищі за період з 01.05.2023 по 30.09.2024 всього було добуто: колотих блоків - 1 342,71 м куб.; гранітної сировини - 976,96 м куб.; гранітної маси - 1 241,13 м куб.

При цьому, за вказаними Актами колоті гранітні блоки були розподілені між Сторонами наступним чином: ДП «ПДКСУ №92» - 201,40 м куб.; ПП «Гарант Р» - 1141,32 м куб.

В ході досудового розслідування встановлено, що між ПП «Гарант Р» (Підрядником) та Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» (Замовником) на виконання умов Договору підряду №Г-5 від 06.03.2023 за період з 01.05.2023 по 30.09.2024 погоджені Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по видобутку гранітної сировини на загальну суму 605.995,22 грн у т.ч. ПДВ 20% - 100 999,20 грн. В якості розрахунку за отримані послуги Державне підприємство «Підприємство Державної комунально-виконавчої служби України (№92)» передало ПП «Гарант-Р» під час виконання Договору підряду №Г-5 від 06.03.2023 року за період з 01.05.2023 по 30.09.2024 колоті гранітні блоки у загальній кількості 1 141,32 м куб. вартістю 605 995,22 грн, у тому числі ПДВ 20% - 100 999,20грн.

Однак, всупереч зазначених положень Статуту Підприємства, ст. 92 ЦК України, ст.ст.62, 65 ГК України, ОСОБА_5 , внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, маючи можливість силами і засобами Підприємства у період з 01.05.2023 по 30.09.2024 видобувати гранітні блоки та сировину, у тому числі шляхом залучення до вказаних робіт інших суб`єктів господарювання без передачі їм видобутих блоків і сировини, з метою отримання прибутку, допустив службову недбалість, яка виразилася в укладанні економічно невигідного для Підприємства Договору № Г-5 від 06.03.2023, що призвело до втрати можливості видобутку колотих гранітних блоків у кількості 1 141,32 м куб на загальну суму 605 995,22 гривень, що є упущеною вигодою, чим спричинив Державному підприємству «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» істотну шкоду.

Таким чином ОСОБА_5 , підозрюється у службовій недбалості, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:

- висновком експерта від 12.05.2025 № СЕ-19/124-25/5234-ЕК;

- висновком експерта від 30.10.2025 № СЕ-19/124-25/9773-ЕК;

- висновком експерта від 19.11.2025 № СЕ-19/124-25/16527-ЕК;

- аудиторським звітом за результатами проведення планового внутрішнього аудиту діяльності державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» за період з 01.01.2021 по завершений звітній період 2023 року № 11-12/13У/23 від 08.12.2023;

- Договором підряду № Г-55 від 20.06.2013;

- Договором підряду № Г-9 від 26.02.2019;

- Договором підряду № Г-5 від 06.03.2023;

- Договором поставки № 1702232/Г-23 від 23.02.2017;

- Договором поставки № Г-10 від 26.02.2019;

- висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 18.02.2025 № 539/24-23;

- висновком експерта від 05.03.2025 № СЕ-19/124-25/1142-ПЧ;

- довідкою про результати участі в якості спеціалістів у кримінальному провадженні від 11.11.2024;

- довідкою про результати участі в якості спеціалістів у кримінальному провадженні від 28.03.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність ОСОБА_5 до вчинення ним злочинів є достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на експертів, спеціалістів у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.4 ст.191, ч.1, 2 ст.367 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду:

У зв`язку з тим, що санкціями ч.4 ст.191, ч.1, 2 ст.367 КК України, за якими підозрюється ОСОБА_5 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення кримінальної відповідальності за тяжке кримінальне правопорушення та відбування покарання;

2) знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення:

Підозрюваний ОСОБА_5 , користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами на роботі, отриманими під час перебування на вказаній посаді в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)», може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення та якими на даний час орган досудового розслідування не володіє;

3) незаконно впливати на експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні:

Так, перебуваючи без запобіжного заходу, для уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення ОСОБА_5 може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу на експертів та спеціалістів;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином:

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» - заступника начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92) з виробництва, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу намагатиметься уникнути відповідальності за його вчинення та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим зручним та можливим для нього способом.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, можливо прийти до висновку, що для забезпечення уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків, є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як домашній арешт.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та повідомив, що слідчим управлінням Головного управління національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000074 від 17.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1, 2 ст.367 КК України. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність ОСОБА_5 до вчинення ним злочинів є достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на експертів, спеціалістів у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин за місцем проживання строком на два місяці. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Адвокат ОСОБА_4 заперечує проти задоволення клопотання. Вважає, що недоведені обставини, які інкримінуються в підозрі, не вказаний механізм вчинення злочину, передбачений ст.191 КК України. Вважає відсутнім доведення вини за ст.367 КК України. Також вважає, що легший запобіжний захід виконає свою функцію. Ризики вважає недоведеними. Враховуючи інтереси кримінального провадження, вважає за можливе застосувати особисте зобов`язання з чим погоджується сторона захисту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого адвоката. Додав, що здійснює догляд за матір`ю 1938 року народження. Його матір живе у с. Поташ, дружини ж, також похилого віку, у с. Маньківці, також сама. Просить врахувати ситуацію, вимкнення світла та здійснення догляду за ними.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, а також копії документів надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В судовому засіданні встановлено, що подане клопотання відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч.1 ст.278 КПК України та ч.1 ст.184 КПК України відповідно.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000074 від 17.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1, 2 ст.367 КК України.

14.10.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.4 ст.191 КК України, а саме в розтраті чужого майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, у великих розмірах;

- ч.1 ст.367 КК України, у службовій недбалості, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди державним інтересам;

- ч.2 ст.367 КК України, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.367 КК України, які, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів та кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1, 2 ст.367 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: висновком експерта від 12.05.2025 № СЕ-19/124-25/5234-ЕК; висновком експерта від 30.10.2025 № СЕ-19/124-25/9773-ЕК; висновком експерта від 19.11.2025 № СЕ-19/124-25/16527-ЕК; аудиторським звітом за результатами проведення планового внутрішнього аудиту діяльності державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№92)» за період з 01.01.2021 по завершений звітній період 2023 року № 11-12/13У/23 від 08.12.2023; Договором підряду № Г-55 від 20.06.2013; Договором підряду № Г-9 від 26.02.2019; Договором підряду № Г-5 від 06.03.2023; Договором поставки № 1702232/Г-23 від 23.02.2017; Договором поставки № Г-10 від 26.02.2019; висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 18.02.2025 № 539/24-23; висновком експерта від 05.03.2025 № СЕ-19/124-25/1142-ПЧ; довідкою про результати участі в якості спеціалістів у кримінальному провадженні від 11.11.2024; довідкою про результати участі в якості спеціалістів у кримінальному провадженні від 28.03.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1, 2 ст.367 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п.1 ч.1 ст.178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1, 2 ст.367 КК України та необхідності подальшого розслідування кримінального провадження.

Стосовно позиції сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, то фактично адвокат та підозрюваний дають оцінку доказам, зібраним стороною обвинувачення на даному етапі розслідування на предмет їх належності та допустимості, що є на цей час передчасним.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилалась сторона обвинувачення у клопотанні та позицію захисту щодо їх недоведеності, слідчий суддя зазначає наступне.

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту прокурор в судовому засіданні посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так у зв`язку з тим, що санкціями ч.4 ст.191, ч.1, 2 ст.367 КК України, за якими підозрюється ОСОБА_5 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення кримінальної відповідальності за тяжке кримінальне правопорушення та відбування покарання (ч.1 ст.177 КПК України).

Разом з тим, самої лише тяжкості інкримінованого злочину недостатньо для висновку про можливі спроби підозрюваного переховуватися, тому вона оцінюється у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). В даному випадку, підозрюваний має сталі сімейні зв`язки, здійснює догляд осіб похилого віку, що окрім не заперечення в судовому засіданні стороною обвинувачення, доводить витяг із Резерв+, де значиться тип відстрочки за п.9 ч.1 ст.23 Закону «Пор мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме з підстав постійного догляду за матір`ю.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні для уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, що підтверджує існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Решту ризиків не було належно доведено органом досудового засідання у судовому засіданні. Зокрема, слідчий суддя вважає необґрунтованим доводи слідчого та прокурора щодо наявності ризику передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають інстоне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами на роботі, отриманими під час перебування на вказаній посаді в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)», може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення та якими на даний час орган досудового розслідування не володіє. При врахуванні даного ризику слід зазначити, що на даний час не перебуває на вказаній посаді, що сприяла вчиненню кримінальних правопорушень, доступу до всіх документів не має у підозрюваного, досудове розслідування проводиться значний проміжок часу, адже дата внесення до ЄРДР 17.09.2021. Орган досудового розслідування не доводить обставин з приводу потреби розшукання будь-якої документації, яка може мати значення для кримінального провадження.

Враховуючи доведені ризики (п.п.1,3 ч.1 ст.177 Кодексу) у судовому засіданні, разом з тим, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведена необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 саме такого запобіжного заходу як домашній арешт та що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти тим ризикам які існують.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має сталі соціальні зв`язки, зі слів має на утриманні матір 1938 року народження, що підтверджується витягом із Резерв+ та іншу особу (особа похилого віку, матір дружини), які проживають самі та окремо. До того ж, протягом здійснення досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке було внесено до ЄРДР 17.09.2021 місце проживання не змінював, від явки до органів досудового розслідування не ухилявся, на розгляд вказаного клопотання прибув із іншого віддаленого міста, що не заперечувалось і стороною обвинувачення в судовому засіданні.

Вирішальним у прийнятті такого рішення також стала і поведінка підозрюваного, який самостійно з`явився до слідчого судді на повідомлену дату судового засідання щодо розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що знижує суспільну небезпеку останнього.

А тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що для запобігання тим ризикам, які існують, з врахуванням вище встановлених в судовому засіданні обставин, достатнім буде обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання, з покладенням на нього певних процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, тому приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання. Підстав застосувати більш суровий запобіжний захід, слідчим суддею, враховуючи особу підозрюваного, не встановлено на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу від 21.01.2026.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000074, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1, 2 ст.367 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строків досудового розслідування:

-прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

-не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу прокурора та/чи слідчого, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 26.01.2026.

Слідчий суддя: ОСОБА_1