У Х В А Л А

Іменем України

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

06 жовтня 2025 рокум. Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 , погодженого керівником Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котівка Радомишльської ТГ Житомирського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, вдівця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, групи інвалідності не має, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 299 КК України у кримінальному провадженні №0001499 від 04.10.2025,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 , погодженого керівником Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 299 КК України у кримінальному провадженні №0001499 від 04.10.2025.

Клопотання обгрунтовано тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове резслідування кримінального провадження №0001499 від 04.10.2025 за п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 299 КК України

04 жовтня 2025 року близько 12 години, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел на умисне вбивство двох осіб, а саме: дружини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та своєї малолітньої доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 . ОСОБА_5 , взяв до рук кухонного ножа та умисно, лезом ножа спричинив різану рану життєво-важливого органу - шиї ОСОБА_9 , таким чином умисно її вбив. Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок крововтрати від різаного поранення шиї з ушкодження магістральних артерій.

Продовжуючи свої злочинні дії, у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_5 умисно наніс невстановленим слідством колото-ріжучим предметом, не менше 30-ти ударів в місце розташування життєво-важливих органів своїй малолітній дочці ОСОБА_10 , а саме в передню та задню частину тулубу і таким чином умисно її вбив. Смерть малолітньої ОСОБА_10 настала внаслідок крововтрати від численних колото-різаних поранень з ушкодженням магістральних артерій.

Крім цього, ОСОБА_5 , перебуваючи на території вказаного домоволодіння, діючи умисно, з мотивів жорстокості та зневаги до загальноприйнятих в суспільстві норм моралі, щодо поводження з тваринами, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті правила поведінки з тваринами спіймав двох безпритульних котенят сірої масті та застосувавши свою фізичну силу, задушив останніх, після чого помістив трупи тварин до полімерного мішка білого кольору та направився в напрямку вулиці Центральної с. Котівка Радомишльської ТГ Житомирського району Житомирської області.

У подальшому, він спіймав собаку, безпородну, білого з рудим окрасом та, діючи умисно та активно, для того, щоб обмежити рухливість собаки, наніс один удар невстановленим предметом в ділянку шиї тварини, що спричинили її загибель.

Після цього, поблизу домоволодіння № 35, побачив сусідку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та в цей час в нього раптово виник умисел на умисне вбивство останньої та невстановленим слідством колото-ріжучим предметом, наніс потерпілій удар в місце розташування життєво-важливих органів, а саме в передню частину черевної стінки.

У це й час на вулицю вийшли мешканці прилеглих будинків, у зв`язку з чим ОСОБА_5 залишив місце події. Виконавши усі дії, які вважав необхідними, ОСОБА_5 не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки йому завадили сторонні особи, а також потерпілій ОСОБА_11 було надано своєчасну медичну допомогу. Таким чином, ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_11

05.10.2025 прокурором Житомирської обласної прокуратури кримінальні провадження за № 0001499, № 0001500 та № 0001501 були об`єднані в одне кримінальне провадження, під загальним номером №0001499 з підстав, передбачених ч. 1 ст. 217 КПК України.

04.10.2025 о 13 год.10 хв. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано безпосередньо після вчинення злочинів у порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінальних правопорушень передбачених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 13, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 299 КК України та 05.10.2025 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України його повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину підтверджується зібраними у ході розслідування доказами, що додані до клопотання.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаних кримінальних правопорушень орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, а саме у вигляді тримання під вартою.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігання наведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 можливе винятково у разі застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Під час судового розгляду прокурор та слідчий клопотання повністю підтримали та просили його задовільнити з підстав та мотивів, що викладені у ньому.

Підозрюваний під час судового розгляду клопотання пояснив, що йому ніхто нічого толком не пояснив, можливо він нікого не вбивав, а лише «поганяв» котів та собак . Сусідку ОСОБА_11 знає. Проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, бо нема доказів що це він вбив.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримав свого підзахисного, просив застосувати будь-який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши сторони кримінального провадження дослідивши та оцінивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 177 КПК України" метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження №0001499 від 04.10.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 299 КК України де підозрюваним є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що на цій, стадії кримінального провадження, підозра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 299 КК України, у кримінальному провадженні №0001499 від 04.10.2025 року є обґрунтованою, про це свідчать в своїй сукупності докази, що долучені до клопотання, а саме:

- протоколом огляду місця події від 04.10.2025, за адресою:

АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено труп ОСОБА_9 , труп малолітньої дитини ОСОБА_10 , труп собаки та два трупи котенят;

- лікарським свідоцтвом про причину смерті ОСОБА_9 від 05.10.2025;

- лікарським свідоцтвом про причину смерті малолітньої ОСОБА_10 від 05.10.2025;

- протоколом огляду місця події від 04.10.2025, за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 здійснив замах на вбивство потерпілої ОСОБА_11 ;

- протоколом огляду місця події від 04.10.2025, за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було вилучено речі потерпілої ОСОБА_11 , з пошкодженням тканини та речовиною темно-бурого кольору;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , яка повідомила, що ОСОБА_5 04.10.2025 перебуваючи на проїзній частині вуличної дороги за адресою: АДРЕСА_2 , заподіяв їй удар колючим предметом в область живота, в наслідок чого отримала тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення;

- медичною довідкою КНП «Радомишльська лікарня», де зазначено, що ОСОБА_11 встановлено діагноз: проникаюче ножове поранення;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , та ОСОБА_19 , які безпосередньо вказують на вчинення ОСОБА_5 , умисного вбивства ОСОБА_9 , та малолітньої дитини ОСОБА_10 , а також інших злочинів, що інкримінуються підозрюваному ОСОБА_5 ;

- протоколами оглядів трупів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 від 05.10.2025, відповідно до яких встановлено наявність тілесних ушкоджень та причини смерті останніх;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , від 04.10.2025, де під час особистого обшуку особи було виявлено та вилучено одяг та взуття зі слідами речовини темно-бурого кольору;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності..

Щодо наявності ризиків.

Існування ризику щодо можливості переховуватися від суду, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюється судом в світлі тих обставин, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих в даному кримінальному провадженні кримінальних правопорушень, серед яких і особливо тяжкі з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину може переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

При цьому, сідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою , проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Також слідчий суддя вважає, що існує ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Наразі, в ході досудового розслідування не встановлено одне із знарядь вчинення злочину, а саме предмет колюче-ріжучної дії, яким було заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , . Вказаний предмет, після вчинення кримінальних правопорушень, було приховано підозрюваним у наразі невстановленому органом досудового розслідування місці.

Таким чином, у ОСОБА_5 наявна можливість, при обранні більш м`якого запобіжного заходу знищити чи спотворити іншим чином знаряддя кримінального правопорушення, переховати його, що може призвести до втрати наразі невстановленого речового доказу.

Ризик передбачений п. 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України вплив на свідків та потерпілих, перешкоджання іншим чином знайшов своє відображення в тому, що підозрюваний проживає в одному населеному пункті на одній вулиці зі свідками та потерпілою ОСОБА_20 , а тому дійсно є достатні відомості вважати, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілого, свідків, та вмовлянням, психологічним примусом змусити останніх змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.

Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків, вказаний ризик має високий ступінь імовірності.

Також ОСОБА_5 , може іншим чином перешкоджати проведенню швидкого та об`єктивного досудового розслідування, зокрема шляхом неявки чи неосвоєної явки до органу досудового розслідування, невиконання обов`язків, покладених на нього відповідно до процесуального статусу.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтвержується характером кримінальних правопорушень, вчинення яких інкримінується підозрюваному, його поведінкою після подій 04.10.2025

Згідно із частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено слідчому судді, що ризики за п. п. п. 1,2 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існують та що обрання більш м`якого запобіжного заходу не здатне запобігти тим ризикам, що встановив слідчий суддя в ході розгляду клопотання.

Також, п.4 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

А оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий, проте підозрюється у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 115 КК України (санкція від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі) то до нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу також враховав: вік підозрюваного молодий чоловік 43 роки, який не має вад здоров`я чи тяжких захворювань (під час розгляду клопотання заявив, що має гарний стан здоров`я; соціальний статус - був одружений, мав малолітню дитину, проте обгрунтовано підозрюється у їх жорстокому вбивстві, ніде не працює офіційно. Вказане свідчить, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, а тому його нічого не стримує.

Отже, підстав чи будь-яких медичних проотипоказань що б унеможливлювали утримання ОСОБА_5 в умовах ізоляції від суспільства, а саме в СІЗО слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обгрунтованим. Прокурор під час розгляду клопотання довів, як обгрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованих йому злочинів, так наявність усіх 5 ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України та що наразі, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, навіть нічний домашній арешт не здатен запобігти ризикам, а тому в задоволенні клопотання сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою відмовити.

Щодо альтернативного запобіжного заходу.

За приписами ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, слідчий суддя, суд згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_5 "обгрунтовано підозрюють" у вбивстві 2 осіб - його дружини та малолітньої дитини, а також у замахі на вбивство щн однієї особи.

Отже, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не визначити розмір застави, оскільки підозрюваний підозрюється у вчиненні умисного злочину який спричинив загибель2 людей.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою слід обраховувати з дня затримання ОСОБА_5 , тобто 04.10.2025.

Підозру ОСОБА_5 вручено 05.10.2025 отже він може утримуватися під вартою лише до 02.12.2025 (60 днів), що в межах строку досудового розслідування

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 299 КК України у кримінальному провадженні №0001499 від 04.10.2025 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 днів, а саме до 02.12.2025 року включно, без визначення розміру застави.

В задоволенні клопотання сторони захисту про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою - відмовити

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 10.10.2025 о 13-50 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1