печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року Печерський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000740 від 22.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 366 КК України в редакції Закону №3207-VI 3207-17 від 07.04.2011 із змінами, внесеними згідно із Законом № 222-VII 222-18 від 18.04.2013

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_5 28.10.2012 був обраний народним депутатом України, 12.12.2012 набув повноважень народного депутата України Верховної Ради України VII скликання та того ж дня обраний членом Лічильної комісії Верховної Ради України.

Згідно зі статтями 6, 75 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України.

Відповідно до статей 1, 10 Закону України "Про статус народного депутата України" від 21 листопада 1992 року з наступними змінами, народний депутат України (надалі народний депутат) є представником Українського народу у Верховній Раді України і уповноважений ним протягом строку депутатських повноважень здійснювати повноваження, передбачені Конституцією України та Законами України.

Свої повноваження народний депутат здійснює на постійній основі. Народний депутат має право ухвального голосу щодо всіх питань, що розглядаються на засіданнях Верховної Ради України та її органів, до складу яких його обрано.

Таким чином, ОСОБА_5 в період з 12 грудня 2012 року по 27 листопада 2014 року як народний депутат України та член Лічильної комісії Верховної Ради України постійно здійснював функції представника законодавчої влади та виходячи із положень частини 3 статті 18 та частини 1 примітки до статті 364 Кримінального кодексу України був службовою особою.

Згідно з частиною 2 та частиною 3 статті 10 Закону України "Про статус народного депутата України" народний депутат реалізує надані йому права на засіданнях Верховної Ради України та в роботі її органів шляхом особистої участі у засіданнях Верховної Ради України та її органів.

Відповідно до статті 11 вказаного Закону народний депутат має право: виступати із законодавчою ініціативою у Верховній Раді України; звертатись із депутатськими запитами та вимагати відповіді на них; брати участь у дебатах, ставити питання доповідачам, головуючому на засіданні; висловлювати свою думку щодо кожного питання, яке розглядається на засіданні; передавати до внесення до протоколу і стенографічного бюлетеня засідання текст свого виступу, окремої думки, заяви, пропозиції і зауваження з питань, що розглядаються Верховною Радою України.

У той же час, згідно зі статтею 24 даного Закону народний депутат зобов`язаний: дбати про благо України і добробут Українського народу, захищати інтереси виборців та держави; додержуватися вимог Конституції України, цього Закону, закону про Регламент Верховної Ради України та інших законів України, додержуватися присяги народного депутата України; бути присутнім та особисто брати участь у засіданнях Верховної Ради України та її органів, до складу яких його обрано.

Виходячи з положень статей 82, 84 та 91 Конституції України Верховна Рада України працює сесійно. Рішення Верховної Ради України приймаються виключно на її пленарних засіданнях шляхом голосування. Верховна Рада України приймає закони, постанови та інші акти більшістю від її конституційного складу, крім випадків передбачених Конституцією.

Відповідно до статей 20, 21, 23, 25, 96 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України" від 10 лютого 2010 року із наступними змінами робота Верховної Ради України здійснюється відповідно до порядку денного сесії. Пропозиції щодо порядку денного сесії Верховної Ради України узагальнюються Апаратом Верховної Ради України за поданнями комітетів, тимчасових слідчих комісії та тимчасових спеціальних комісій про включення питань до того чи іншого розділу. Після їх обговорення та схвалення Погоджувальною радою проект постанови про порядок денний сесії Верховної Ради України вноситься Головою Верховної Ради України на затвердження Верховної Ради. Проект порядку денного сесії Верховної Ради України надається народним депутатам під час їх реєстрації на початку чергової сесії. До затвердженого порядку денного сесії Верховної Ради України можуть включатися додаткові питання шляхом внесення змін до нього. Порядок денний пленарних засідань Верховної Ради України на кожен день пленарного тижня готується Апаратом Верховної Ради на підставі затвердженого розкладу пленарних засідань сесії Верховної Ради з урахуванням передбаченої в ньому черговості та фактичного стану готовності кожного питання до розгляду Верховною Радою. У порядку денному пленарних засідань Верховної Ради мають зазначатися реєстраційні номери та назвати законопроектів, суб`єкти права законодавчої ініціативи, дати надання законопроектів народним депутатам; визначені доповідачі та співдоповідачі, орієнтовний час розгляду питань. Апарат Верховної Ради забезпечує отримання народними депутатами порядку денного на наступний день пленарних засідань до 18 години дня, що йому передує.

На пленарному засіданні Верховної Ради розглядаються лише законопроекти, включені до порядку денного сесії Верховної Ради. Питання про включення законопроекту до порядку денного сесії розглядається Верховною Радою протягом 30 днів після ухвалення висновку головного комітету, але не раніше ніж через два дні після надання народним депутатам висновку головного комітету, висновків інших комітетів.

Пленарні засідання Верховної Ради, як визначено частиною 5 статті 26 цього Закону, відкриває Голова Верховної Ради України, а в разі його відсутності - Перший заступник чи заступник Голови Верховної Ради України.

Згідно зі статтею 27 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України", головуючий на пленарному засіданні Верховної Ради відкриває, веде та закриває пленарні засідання; оголошує повну назву, реєстраційний номер, редакцію та ініціаторів внесення проектів законів, постанов та інших актів Верховної Ради, що вносяться на обговорення; оголошує про запис через електронну систему на виступ з місця; оголошує списки осіб, які записалися на виступ, та надає слово для виступу; надає слово для доповіді (співдоповіді), запитань, виступу, оголошує наступного промовця; організовує розгляд питань відповідно до норм цього Регламенту; оголошує результати голосування та про прийняте рішення; здійснює інші повноваження відповідно до положень цього Регламенту.

Статтями 30 та 31 вказаного Закону встановлені процедури повного та скороченого обговорення питань на пленарному засіданні Верховної Ради. Процедура повного обговорення питань на пленарному засіданні включає: доповідь народного депутата - ініціатора внесення пропозиції або іншого суб`єкта права законодавчої ініціативи чи його представника, запитання доповідачу і відповіді на них; співдоповідь визначеного головним комітетом чи тимчасової спеціальною комісією співдоповідача, запитання співдоповідачу і відповіді на них; виступи народних депутатів - членів головного комітету чи тимчасової спеціальної комісії з оголошенням та обґрунтуванням окремої думки, якщо вона не була надана народним депутатам разом із висновком відповідного комітету чи тимчасової спеціальної комісії; виступи по одному представнику від кожного комітету, тимчасової спеціальної комісії, до яких, крім головного комітету, направлявся проект закону чи іншого акта Верховної Ради України, у разі якщо висновки цих комітетів чи тимчасової спеціальної комісії не були надані народним депутатам; виступи представників депутатських фракцій (депутатських груп), народних депутатів; оголошення головуючим на пленарному засіданні про припинення обговорення та повідомлення про кількість промовців, які виступили і які записалися на виступ; заключне слово доповідача і співдоповідача (співдоповідачів); уточнення та оголошення головуючим на пленарному засіданні пропозицій, які надійшли щодо обговорюваного питання і будуть ставитися на голосування. Розгляд питань за скороченою процедурою обговорення здійснюється за рішенням Верховної Ради України та включає: виступ народного депутата - ініціатора внесення пропозиції або іншого суб`єкта права законодавчої ініціативи чи його представника з обґрунтуванням пропозицій; виступ голови комітету або представника від головного комітету у разі розгляду питання, яке готувалося цим комітетом; виступи представників двох депутатських фракцій (депутатських груп) на підтримку кожної пропозиції і представникам двох депутатських фракцій (депутатських груп) не на підтримку пропозиції; уточнення та оголошення головуючим на пленарному засіданні пропозицій, які надійшли і будуть ставитися на голосування; виступи з мотивів голосування по одному представнику від депутатських фракцій (депутатських груп), представники яких не брали участі в обговоренні.

Згідно зі статтями 37 та 44 даного Закону, рішення Верховної Ради України приймаються відкритим або таємним голосуванням у порядку, визначеному цим Регламентом. Відкрите голосування здійснюється: кожним народним депутатом особисто за допомогою електронної системи в такий спосіб, що унеможливлює голосування замість народного депутата іншою особою, при цьому результати голосування фіксуються поіменно; шляхом підняття руки (у разі відсутності технічної можливості голосування за допомогою електронної системи). Таємне голосування здійснюється народним депутатом особисто шляхом подачі бюлетеня.

Голосування при прийнятті рішень Верховною Радою України з будь-якого питання проводиться на пленарному засіданні безпосередньо після його обговорення, крім випадку, коли неможливо провести голосування.

Для організації голосувань Верховної Ради і визначення їх результатів, як визначено статтею 17 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України", обирається Лічильна комісія, яка підраховує голоси під час голосування, за дорученням Верховної Ради в разі необхідності встановлює присутність народних депутатів на пленарному засіданні, а також розглядає звернення народних депутатів, пов`язані з порушенням порядку голосування чи іншими перешкодами в голосуванні, здійснює контроль за використанням електронної системи підрахунку голосів картками.

Лічильна комісія обирається Верховною Радою на основі принципу пропорційного представництва депутатських фракцій (депутатських груп) більшістю голосів від конституційного складу Верховної Ради шляхом відкритого поіменного голосування за списком без його обговорення.

Лічильна комісія обирає зі свого складу голову, заступника голови і секретаря. Засідання Лічильної комісії проводяться гласно і відкрито.

У відповідності до статті 91 Конституції України та статті 47 Закону України "Про Регламент Верховної ради України" рішення Верховної Ради України приймаються виключно на її пленарних засіданнях після обговорення питань більшістю голосів народних депутатів від конституційного складу Верховної Ради України, тобто 226 голосів і більше.

Рішення Верховної Ради щодо проектів законів, постанов, інших актів Верховної Ради приймаються лише з питань, включених до порядку денного пленарних засідань Верховної Ради до початку пленарного засідання.

Згідно з положеннями статей 102 та 113 даного Закону законопроекти розглядаються Верховною Радою, як правило за процедурою трьох читань, яка включає: 1) перше читання - обговорення основних принципів, положень, критеріїв, структури законопроекту та прийняття його за основу; 2) друге читання - постатейне обговорення і прийняття законопроекту в другому читанні; 3) третє читання - прийняття законопроекту, який потребує доопрацювання та узгодження, в цілому.

За рішення Верховної Ради допускається остаточне прийняття законопроекту (крім проектів кодексів і законопроектів, які містять понад 100 статей, пунктів) відразу після першого та другого читання, якщо законопроект визнано таким, що не потребує доопрацювання, та якщо не надійде зауважень щодо його змісту від народних депутатів, інших суб`єктів права законодавчої ініціативи, юридичного чи експертного підрозділів Апарату Верховної Ради.

Розгляд законопроекту в першому читанні, як правило, проводиться за процедурою повного обговорення законопроектів. При розгляді законопроекту в першому читанні Верховна Рада може прийняти процедурне рішення про обговорення проекту за скороченою процедурою. Обговорення за скороченою процедурою не допускається при розгляді проектів кодексів та інших законопроектів, у яких кількість статей, пунктів понад 100.

Статтями 55 та 56 вказаного Закону визначено, що пленарне засідання Верховної Ради України стенографується. Ведення стенограми, видання стенографічного бюлетеня пленарного засідання Верховної Ради здійснює Апарат Верховної Ради. Стенограма і стенографічний бюлетень пленарного засідання Верховної Ради мають повністю відображати хід обговорень, результати голосування проектів законів, постанов, інших актів Верховної Ради і прийняті рішення, у тому числі процедурні. Вони повинні містити інформацію про номер, день, час, місце проведення та порядок денний пленарного засідання, а також прізвище головуючого на пленарному засіданні.

Стенограма відкритих пленарних засідань Верховної Ради до її редагування розміщується на офіційному веб-сайті Верховної Ради не пізніше наступного дня після пленарного засідання, після редакційного опрацювання оформляється в тижневий строк і підписується керівником Апарату Верховної Ради. Протягом цього часу народний депутат може подати свої зауваження щодо неточностей, допущених у стенограмі пленарного засідання.

До стенографічного бюлетеня пленарного засідання додатково включаються: дані про поіменну реєстрацію присутніх на пленарному засіданні народних депутатів; список народних депутатів, відсутніх на пленарному засіданні з поважних причин; результати поіменного голосування; повні результати голосування та ін.

Протокол, стенограма, стенографічний бюлетень пленарного засідання Верховної Ради є офіційними документами, що підтверджують процес обговорення і прийняття рішень Верховною Радою.

Відповідно до положень статей 130 та 139 цього Закону прийнятий Верховною Радою текст закону не пізніш як у десятиденний строк оформляється головним комітетом, візується головою комітету та керівником секретаріату цього комітету чи особами, які виконують їх обов`язки, керівником юридичного підрозділу та керівником підрозділу, на який в установленому порядку покладено функцію з оформлення на підпис Голові Верховної Ради України прийнятих Верховною Радою актів, і подається на підпис Голові Верховної Ради України.

Голова Верховної Ради підписує поданий на підпис закон не раніше двох і не пізніше п`яти днів з дня його подання і невідкладно направляє його Президентові України.

Підписаний Президентом України закон, а також підписані Головою Верховної Ради України постанови та інші акти Верховної Ради, є оригіналами і зберігаються в Апараті Верховної Ради в установленому порядку.

Таким чином, нормативно-правовий акт - Закон є офіційним документом, який обов`язковий до виконання на території всієї України та має відповідну процедуру прийняття і введення його дію, яка відбувається в порядку зазначеному вище, за умови виконання кожним із учасників процесу законотворення покладених на нього Конституцією та законами України функцій та обов`язків. І лише за умови виконання цих обов`язків процес законотворення може бути легітимним, а прийняті Верховною Радою України рішення можуть набути статусу офіційних нормативно-правових актів та включені до системи законодавства України.

Разом з тим, свої повноваження як народного депутата України та члена Лічильної комісії Верховної Ради України ОСОБА_5 використав для вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Починаючи з 2006 року, Україна стала вести переговори з відповідними структурами Європейського Союзу з наміром стати спочатку асоційованим членом цієї організації, а потім - її повноправним учасником. Такі перемовини проводив і ОСОБА_6 , обраний 25 лютого 2010 року Президентом України. Відповідно до досягнутих домовленостей, Угода про асоціацію України з Європейським Союзом мала бути підписана 28-29 листопада 2013 року у Вільнюсі під час саміту Глав країн - членів Європейського Союзу.

Однак, у 2013 році ОСОБА_6 , виходячи із власних міркувань, пов`язаних насамперед із бажанням залишитися Президентом України на другий термін, отримавши перемогу на виборах Президента України 2010 року та з метою уникнення відповідальності за вчинені як особисто, так і у складі створеної ним злочинної організації та особами з його оточення у період 2010 - 2013 років злочинні дії, пов`язані з заволодінням державної власності, а також з інших особистих спонукань, прийняв рішення про відмову від підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом.

На виконання цього рішення Кабінет Міністрів України 21 листопада 2013 року виніс розпорядження № 965-р, яким призупинив процес підготовки до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом.

Відразу після цього, починаючи з 22 листопада 2013 року, в місті Києві на Майдані Незалежності розпочалися безстрокові виключно мирні зібрання громадян, в основному молодого віку та студентів, на підтримку європейського вектора зовнішньої політики України.

Бажаючи припинити в зародку будь-які масові збори, мітинги, вуличні походи та інші акції, ОСОБА_6 приблизно 29 листопада 2013 року, після повернення із Вільнюса, де він підтвердив лідерам країн - учасників Європейського Союзу своє рішення не підписувати Угоду про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, використовуючи наявні повноваження Президента України та створену ним і його оточенням систему управління, згідно з якою державні, зокрема правоохоронні органи, виконували саме його вказівки, навіть якщо вони грубо порушували вимоги Конституції та законодавства України, вирішив та доручив керівникам правоохоронних органів держави здійснити силовий розгін учасників мирної акції за євроінтеграцію України, які перебували на Майдані Незалежності в місті Києві.

На виконання зазначеної злочинної вказівки в ніч на 30 листопада 2013 року, в період часу приблизно з 4 години 07 хвилин до 4 години 22 хвилин, співробітниками підрозділів міліції особливого призначення (ПМОП) "Беркут" громадяни, які перебували у вказаний час на Майдані Незалежності в місті Києві, із застосуванням фізичної сили та спеціальних засобів були витіснені з площі та в жорстокий спосіб побиті, в результаті чого багато з них отримали численні тілесні ушкодження, серед яких студенти та жінки.

Після цього, 30 листопада та 1 грудня 2013 року громадяни України у кількості від п`ятисот тисяч до одного мільйона вийшли на центральні вулиці міста Києва, протестуючи проти злочинних дій працівників міліції та представників влади, які організували, здійснили чи допустили зазначене свавілля.

1 грудня 2013 року на вулиці Банковій у місті Києві бійцями внутрішніх військ МВС України та спецпідрозділу МОП "Беркут" проти мітингувальників було застосовано сльозогінний газ, гумові кийки і світлошумові гранати, внаслідок чого тілесні ушкодження різного ступеня отримали десятки громадян України, серед яких і журналісти.

Крім того, у ніч з 10 на 11 грудня 2013 року бійцями внутрішніх військ МВС України та спецпідрозділу МОП "Беркут" вчинено спробу силового відтиснення учасників мітингу з Майдану Незалежності, в результаті чого отримали тілесні ушкодження десятки громадян, серед яких журналісти та народні депутати України.

Після таких протиправних дій правоохоронних органів акції на Майдані Незалежності в місті Києві стали масовими та постійними, на яких висловлювався протест передусім проти свавілля правоохоронних органів та сил спецпризначення, а також проти незаконних дій органів влади, корупції, участь у яких у постійному режимі брала велика кількість протестуючих.

Усвідомлюючи, що противоправні дії правоохоронців з приводу припинення акцій протесту, призводять лише до їх посилення, осуду з боку суспільства і європейської спільноти, з метою розширення репресивних повноважень, а фактично узаконення свавілля керівників та працівників правоохоронних органів, збереження влади, залякування суспільства та припинення протестів Президент України ОСОБА_6 , діючи в інтересах очолюваної ним злочинної організації, доручив невстановленим слідством особам розробити відповідні нормативно-правові акти, які нададуть діям правоохоронних органів вигляду законних та сприятимуть реалізації його злочинного умислу, спрямованого на подальшу узурпацію влади.

Виконуючи волю Президента України ОСОБА_6 , невстановлені слідством особи, розробили відповідні законопроекти, зміст яких, для уникнення обговорення та аналізу, був прихований від суспільства.

Такі норми, при їх реалізації в умовах суспільного обурення владою, забезпечували б лише посилення впливу вищих посадових осіб держави і правоохоронців на суспільство, шляхом примушення до припинення будь-яких акцій протесту, під острахом притягнення учасників до відповідальності і унеможливлення скористатись визначеними у статтях 36, 38, 55 Конституції України правами.

Зокрема, законопроектами, які розроблялись на угоду ОСОБА_6 , передбачалось:

- надання можливості представникам правоохоронних органів притягувати до більш жорсткої відповідальності учасників мітингів та демонстрацій, які проходили без попереднього погодження з органами внутрішніх справ, з використанням мітингувальниками засобів чи способів маскування, із встановленням наметів для обігріву та відпочинку, при чому доказова база їх, нібито правопорушень, могла бути отримана зі стаціонарних камер відеоспостережень, тощо в порушення встановленого порядку отримання доказів, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення;

- з метою згортання акцій протесту встановлювалась відповідальність власників автомобілів та водіїв з позбавленням прав керування транспортними засобами, які приймали участь в мітингах, що проводились під часу руху колонами;

- для посилення контролю над засобами масової інформації, з метою створення удаваного вигляду правопорядку та в подальшому формування думки, що учасники акцій протесту є злочинцями, засоби масової інформації мали пройти відповідну акредитацію, діяльність без якої передбачала накладення штрафних санкцій, конфіскацію виготовленої продукції та знарядь виробництва, що у свою чергу сприяло б запровадженню цензури та можливості висвітлення у суспільстві інформації, яка була б вигідною для керівництва держави;

- притягнення до посиленої адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного арешту до громадян, які сприяли мітингувальникам шляхом надання в користування приміщень, транспортних засобів, та іншою допомогою, що надало б змогу позбавити учасників акцій протесту, які проходили на основі самоорганізації населення, відповідної підтримки, а як наслідок звело б нанівець спроби припинити свавілля вищого керівництва держави;

- з метою припинення акцій протесту та притягнення їх учасників до кримінальної відповідальності, розроблені норми, якими дії учасників акцій могли бути формально визнані як екстремізм та наклеп;

- задля створення удаваності захисту працівників правоохоронних органів та суду, які, з метою придушення акцій протесту, на виконання вказівок вищого керівництва держави, забезпечували притягнення до відповідальності мітингувальників, передбачалось обмеження на збирання та поширення інформації про таких осіб та їх родичів та відповідальність за такі дії посилювалась;

- з метою забезпечення контролю над Верховною Радою України, як над законодавчим органом країни, подолання опору, що чинився опозиційними народними депутатами України та надання волевиявленню Президента України статусу закону, передбачалось спрощення процедури позбавлення народного депутата України недоторканості та притягнення його до відповідальності.

Таким чином, виконання зазначених норм саме в період проведення акцій протесту, що проходили на всій території України, надали б змогу під виглядом законності швидко та жорстоко придушити будь-яке публічне невдоволення владою.

За таких обставин, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на придушення мирних акцій протесту, що мали місце по всій території України, Президент України ОСОБА_6 приблизно в першій половині січня 2014 року, достовірно знаючи про те, що такі норми може підтримати кількість народних депутатів, що є недостатньою для прийняття рішень Верховною Радою України, тобто менше від конституційної більшості, за невстановлених слідством обставин доручив підконтрольним йому службовим особам, у тому числі Першому заступнику Голови Верховної Ради України ОСОБА_7 , народним депутатам України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншим, невстановленим слідством особам, шляхом підроблення результатів голосування народних депутатів забезпечити прийняття Верховною Радою України законопроектів, які нададуть змогу правоохоронним органам, під виглядом реалізації цих нормативно-правових актів, припинити акції протесту шляхом притягнення до відповідальності, залякування та обмеження прав їх активних учасників.

Згідно з цією злочинною вказівкою ОСОБА_6 , прийняття Верховною Радою України даних законопроектів мало бути здійснено шляхом грубого порушення Конституції та законів України, зокрема Закону України "Про Регламент Верховної Ради України", а також - фальсифікації результатів голосування народними депутатами за ці законопроекти.

ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені слідством особи, усвідомлюючи протиправний характер отриманої вказівки, діючи умисно, в зазначений період часу, сприяючи Президенту України ОСОБА_6 в узурпації влади, прагнучи догодити йому та одночасно довести свою особисту готовність виконувати будь-які його доручення і вказівки з метою мати можливість і надалі займати високі державні посади та отримати сприяння у вирішенні власних питань, пов`язаних з отриманням, без законних на те підстав, переваг, пільг та послуг, погодились забезпечити прийняття Верховною Радою України законопроектів, необхідних для припинення акцій протесту шляхом вчинення злочинів у сфері службової діяльності, тобто вступили з ним у злочинну змову.

Достовірно знаючи, що дані законопроекти підтримує кількість народних депутатів України, яка є недостатньою для прийняття рішень Верховною Радою України та вони не знайдуть своєї підтримки під час пленарного засідання з боку окремих депутатів від фракцій Партії регіонів, а також призведуть до обурення серед представників опозиційних, на той час, фракцій Верховної Ради України, які будуть активно перешкоджати їх прийняттю, а також осуд з боку українського суспільства та Європейської спільноти, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші, невстановлені слідством особи, в один із днів приблизно на початку січня 2014 року розробили у невстановленому слідством місці злочинний план, реалізація якого дозволила б отримати необхідний результат шляхом спотворення результатів голосування та створити видимість ухвалення рішень Верховною Радою більшістю від її конституційного складу, тобто більше ніж 226 голосів народних депутатів України.

Зокрема, цим планом передбачалось здійснити наступне:

Враховуючи, що пленарні засідання Верховної Ради транслюється парламентським телеканалом "РАДА" в прямому ефірі, з метою створення видимості достатньої кількості народних депутатів для прийняття рішень Верховною Радою України, розгляд таких законопроектів мав відбутись в день найбільшої їх явки, а саме 16 січня 2014 року, тобто в день розгляду законопроекту "Про державний бюджет України на 2014 рік".

Для цього керівники фракцій Партії регіонів ОСОБА_9 та Комуністичної Партії України ОСОБА_10 мали забезпечити максимальну явку членів вказаних фракцій, або ж у разі їх відсутності - реєстрацію електронних карток депутатів в залі засідань за допомогою електронної системи підрахунку голосів "РАДА".

З метою нерозповсюдження у засобах масової інформації текстів законопроектів, які мали прийматись 16 січня 2014 року у Верховній Раді України та могли викликати хвилю невдоволення, ОСОБА_7 мав вжити заходів для того, щоб вони не надавались народним депутатам для ознайомлення до голосування та не були розміщені на офіційному сайті Верховної Ради України перед винесенням на розгляд.

Також ОСОБА_7 повинен був шляхом порушення процедури прийняття рішень Верховною Радою України, встановленої Законом України "Про Регламент Верховної Ради України", позбавити права народних депутатів на обговорення проектів законів, що мало створити перешкоди в усвідомленні ними їх змісту та унеможливити вплив на суспільство до їх прийняття та набрання чинності.

Керівники фракцій Партії регіонів ОСОБА_9 та Комуністичної Партії України ОСОБА_10 мали забезпечити безумовне підтримання членами очолюваних ними фракцій законопроектів, які будуть виноситись на розгляд Верховної ради України 16 січня 2014 року, у тому числі шляхом використання карток народних депутатів для голосування за допомогою електронної системи підрахунку голосів "РАДА" без їх відому.

У випадку блокування роботи Верховної Ради України народними депутатами від опозиційних фракцій, або ж у разі відмови значної частини народних депутатів від фракцій Партії регіонів та Комуністичної Партії України виконувати вказівку щодо голосування за внесені на розгляд законопроекти, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені слідством особи мали забезпечити у будь-якому випадку видимість прийняття цих законопроектів у сесійній залі Верховної Ради України, у тому числі й шляхом фальсифікації результатів голосування.

З цією метою передбачалась можливість протиправного використання карток для голосування народних депутатів без їх відому, а при неможливості це зробити у зв`язку з протидією з боку народних депутатів від опозиційних на той час фракцій ОСОБА_7 повинен був змінити форму голосування за допомогою електронної системи підрахунку голосів "РАДА" на - шляхом підняття руки та результати волевиявлення народних депутатів України встановлювати Лічильною Комісією Верховної Ради України.

У разі зміни форми голосування голова Лічильної комісії Верховної Ради України ОСОБА_8 без фактичного проведення підрахунку голосів народних депутатів мав сфальсифікувати, за сприяння народних депутатів України від фракцій Партії регіонів та Комуністичної партії України - членів Лічильної комісії, результати голосування по цим законопроектам.

У разі залучення до встановлення результатів голосування Лічильної комісії Верховної Ради України, достовірно знаючи, що народні депутати України від фракції Комуністична Партія України у повному складі - 32 голоси, підтримають винесені на розгляд цього дня ОСОБА_7 законопроекти, оскільки до переліку таких законопроектів, як компроміс на вимогу цієї фракції, включені законопроекти, що розроблялись членами Комуністичної Партії України та які тривалий час не виносились на розгляд Верховної Ради України, керівник фракції Партії регіонів ОСОБА_9 мав озвучити на пленарному засіданні Верховної Ради, що члени даної фракції присутні на засіданні у повному складі, (204 народних депутати) та всі вони підтримали зазначені законопроекти, що створить видимість прийняття рішень Верховною Радою України, тобто більшістю від конституційного складу - понад 226 голосів.

З метою надання документального підтвердження начебто підрахунку голосів та законності встановлення результатів волевиявлення народних депутатів України, створення удаваної видимості підрахунку голосів, Лічильною комісією Верховної Ради України під час голосування 16 січня 2014 року шляхом підняття руки у складі Голови - ОСОБА_8 , секретаря Лічильної комісії ОСОБА_11 , членів Лічильної комісії Верховної Ради України від провладних на той час фракцій у Верховній Раді України Партії регіонів та Комуністичної Партії України: ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , мало бути забезпечене виготовлення відповідних протоколів засідання Лічильної комісії Верховної Ради України, підписання їх та видання, що надало б цим документам статусу офіційних.

Закони, які мали бути прийняті у такий спосіб, за сприяння ОСОБА_7 , який достовірно знав про фальсифікацію голосування і підрахунку голосів народних депутатів України та прийняття рішень Верховною Радою України, будучи обізнаним, що винесені ним на розгляд Верховної Ради України законопроекти не підтримує більшість від конституційного складу Верховної Ради України, тобто більше 226, та інших невстановлених слідством осіб, невідкладно мали бути подані на підпис Голові Верховної Ради України ОСОБА_21 та спрямовані до Адміністрації Президента України для їх підписання Президентом України ОСОБА_6 , подальшого їх оприлюднення та використання працівниками правоохоронних органів і судів з метою придушення мирних акцій протесту та реалізації злочинного умислу Президента України.

Президент України ОСОБА_6 , достовірно знаючи про фальсифікацію результатів голосування у Верховній Раді України, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на: протиправне припинення мирних акцій протесту; подолання опору народних депутатів України, які не підтримують узурпацію влади ОСОБА_6 та не виконують його вказівки; демонстрацію депутатському корпусу Верховної Ради України повної підконтрольності Верховної Ради як законодавчого органу країни Президенту держави, повинен був невідкладно підписати прийняті 16 січня 2014 року у протиправний спосіб Закони та вжити заходів до їх публікації та набрання ними законної сили для подальшого використання працівниками правоохоронних органів.

Для реалізації цього плану ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , невстановлені слідством особи, а також залучені до зазначеної злочинної діяльності ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 повинні були виконувати узгоджені та послідовні дії.

Так, достовірно знаючи, про те, що норми, які забезпечать реалізацію злочинного умислу Президента України ОСОБА_6 , спрямованого на припинення мирних акцій протесту та подальшу узурпацію влади з його сторони, містяться лише у трьох законопроектах: "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі", поданому до Верховної Ради України 09 січня 2014 року та "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та процесуальних законів щодо додаткових заходів захисту безпеки громадян", "Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України", поданих до Верховної Ради України 14 січня 2014 року, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені слідством особи прийняли за невстановлених у ході слідства обставин рішення про винесення їх на розгляд Верховної Ради України спільно з іншими законопроектами, які розглядались у Комітетах Верховної Ради України, у тому числі починаючи з травня місяця 2013 року.

Такими діями мала бути досягнута мета розсіювання уваги народних депутатів та суспільства від вказаних трьох законопроектів, у зв`язку з чим вони мали бути прийняті у сукупності з іншими законопроектами, які не були направлені на досягнення зазначених протиправних цілей ОСОБА_6 , а лише створювали видимість повсякденного пленарного засідання Верховної Ради України та забезпечення підтримання їх повним складом депутатів від фракції Комуністичної Партії України.

До числа законопроектів, які повинні були завуалювати прийняття Законів, що містять перелічені вище засоби для реалізації злочинного умислу ОСОБА_6 , керівник фракції Партії регіонів ОСОБА_9 , перший заступник Голови Верховної Ради України ОСОБА_7 , народний депутат ОСОБА_8 та інші невстановлені у ході слідства особи запропонували наступні: "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо заочного кримінального провадження" (проект Закону № 3587), "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень під час проведення футбольних матчів" (проект Закону № 3837), "Про внесення змін до статті 297 Кримінального кодексу України щодо відповідальності за осквернення або руйнування пам`ятників, споруджених в пам`ять тих, хто боровся проти нацизму в роки Другої світової війни - радянських воїнів-визволителів, учасників партизанського руху, підпільників, жертв нацистських переслідувань, а також воїнів-інтернаціоналістів та миротворців" (проект Закону № 2178а), "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо відповідальності за заперечення чи виправдання злочинів фашизму" (проект Закону № 2179а), "Про внесення зміни до Закону України "Про безоплатну правову допомогу" щодо відтермінування набрання чинності положеннями пункту 6 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" (проект Закону № 3792), "Про внесення змін до статті 197 Податкового кодексу України щодо звільнення від обкладення податком на додану вартість операцій із ввезення на митну територію України природного газу" (проект Закону № 3853-1).

Перед пленарним засіданням Верховної Ради України, яке мало відбутись 16.01.2014, керівники фракцій Партії регіонів ОСОБА_9 та Комуністичної Партії України ОСОБА_10 вживали заходів до забезпечення присутності народних депутатів України - членів очолюваних ними фракцій на пленарному засіданні, повідомивши це під час обговорення на засіданнях фракцій, в телефонному режимі та через підлеглих працівників секретаріатів про необхідність останнім прибути на вказане засідання, у зв`язку з потребою прийняття Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" та необхідністю підтримання законопроектів, які виноситимуться на розгляд Верховної Ради України.

У день пленарного засідання 16 січня 2014 року перший заступник Голови Верховної Ради України ОСОБА_7 , виконуючи свою частину злочинного плану, задля створення подальшої видимості належної роботи Лічильної комісії Верховної Ради України забезпечив через працівників секретаріату Апарату Верховної Ради України інформування завідувача відділу по роботі з Комітетами, депутатськими фракціями і групами ОСОБА_22 про необхідність підготовки приміщення, оргтехніки та відповідних матеріалів для роботи Лічильної комісії Верховної Ради України.

У подальшому ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні Верховної Ради України по вулиці Грушевського, 5 у місті Києві, достовірно знаючи про те, що Голова Верховної Ради України ОСОБА_21 знаходиться у своєму робочому кабінеті та проводить обговорення порядку денного з керівниками депутатських фракцій та груп, самостійно, діючи на виконання розробленого раніше злочинного плану, в порушення вимог статті 26 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України", об 11 годині 08 хвилин розпочав пленарне засідання Верховної Ради України та оголосив про електронну реєстрацію народних депутатів. При цьому, в сесійній залі Верховної Ради України зареєструвались 261 народний депутат, з них 199 від фракції Партії регіонів, 30 - позафракційні та 32 від Комуністичної Партії України.

Після цього ОСОБА_7 як головуючий на пленарному засіданні Верховної Ради України поставив на голосування, без обговорення, проект Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік", за який відповідно до електронної системи підрахунку голосів "РАДА" проголосували "за" 249 народних депутатів, з них 192 - від фракції Партії регіонів, 25 - від позафракційних та 32 - від Комуністичної Партії України.

У подальшому, об 11 годині 14 хвилин цього ж дня, ОСОБА_7 , діючи на виконання розробленого раніше злочинного плану, в порушення вимог статей 20, 21, 23, 25, 96 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України", якими встановлена процедура формування порядку денного сесії Верховної Ради України, згідно з якою проект рішення про внесення змін до затвердженого порядку денного сесії Верховної Ради України надається народним депутатам не пізніш як за день до його розгляду, без надання народним депутатам висновку головного комітету та інших комітетів по законопроекту, безпідставно вніс на розгляд Верховної Ради України пропозицію про включення до порядку денного сесії проекту Закону (реєстраційний номер 3879) "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та процесуальних законів щодо додаткових заходів захисту безпеки громадян".

За включення вказаного законопроекту до порядку денного проголосували 232 народних депутати України, з них 183 - від фракції Партії регіонів, 19 - від позафракційних та 30 - від фракції Комуністичної Партії України.

Відразу після цього ОСОБА_7 , грубо порушуючи вимоги статей 30 та 31 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України", без обговорення (доповіді народного депутата - ініціатора законопроекту, співдоповіді визначеного головним комітетом співдоповідача, виступів представників депутатських фракцій (депутатських груп), заключного слова доповідача та співдоповідача), безпідставно поставив на голосування питання про прийняття вказаного законопроекту за основу та в цілому.

За результатами голосування за допомогою електронної системи підрахунку голосів "РАДА" за вказане рішення проголосували 239 народних депутатів, з них 189 - від фракції Партії регіонів, 18 - від позафракційних та 32 - від фракції Комуністичної Партії України.

Тим самим, внаслідок зазначених протиправних дій ОСОБА_7 . Верховною Радою України було прийнято рішення по законопроекту, який не мав права бути внесеним до порядку денного сесії Верховної Ради та який не був розглянутий, відповідно до вимог статті 102 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України", на пленарному засіданні Верховної Ради.

Продовжуючи виконання розробленого раніше злочинного плану, ОСОБА_7 як головуючий на пленарному засіданні Верховної Ради України об 11 годині 16 хвилин, в порушення вимог статей 20, 21, 23, 25, 96 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України", вніс пропозицію про включення до порядку денного сесії Верховної Ради законопроекту № 3587 "Про внесення змін до Кримінально-процесуального кодексу України щодо заочного кримінального провадження".

За результатами голосування за допомогою електронної системи підрахунку голосів "РАДА" за вказане рішення проголосували 229 народних депутатів, з них 188 - від фракції Партії регіонів, 9 - від позафракційних та 32 - від фракції Комуністичної Партії України.

Відразу після цього ОСОБА_7 , грубо порушуючи вимоги статей 30 та 31 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України", без обговорення, безпідставно поставив на голосування питання про прийняття вказаного законопроекту за основу та в цілому.

Однак Верховною Радою України таке рішення не було прийнято, оскільки за нього проголосувало "за" тільки 225 народних депутатів, з них 185 - від фракції Партії регіонів, 8 - від позафракційних та 32 - від фракції Комуністичної Партії України.

Переслідуючи мету прийняття законопроектів, необхідних для реалізації злочинного задуму Президента України ОСОБА_6 , Перший заступник Голови Верховної Ради України та головуючий на пленарному засіданні Верховної Ради ОСОБА_7 , даючи можливість використати картки для голосування відсутніх народних депутатів, повторно вніс пропозицію про повернення до голосування за прийняття за основу та в цілому законопроекту № 3587 "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо заочного кримінального провадження".

Однак, незважаючи на використання невстановленими в ході слідства народним депутатами - членами фракцій Партії регіонів та Комуністичної Партії України в ході голосування за допомогою електронної системи підрахунку голосів "РАДА" карток народних депутатів ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які були відсутні у приміщенні Верховної Ради України, "за" запропоноване рішення проголосувало тільки 224 народних депутата, з них 186 - від фракції Партії регіонів, 6 - від позафракційних та 32 - від фракції Комуністичної Партії України.

У зв`язку з цим ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що народні депутати відмовляються від підтримання законопроектів, зміст та суть яких їм не відомі, та що сфальсифікувати результати голосування шляхом використання карток для голосування відсутніх народних депутатів не вдається, діючи відповідно до розробленого та схваленого раніше злочинного плану, в порушення вимог статті 47 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України", відповідно до якої всі рішення приймаються Верховною Радою України на пленарному засіданні після обговорення, одноосібно оголосив про перехід до голосування шляхом підняття руки.

Вказані дії ОСОБА_7 слугували сигналом для ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про початок реалізації частини злочинного плану за участю Лічильної комісії Верховної Ради України.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_7 , об 11 годині 19 хвилин, зловживаючи повноваженнями Першого заступника Голови Верховної Ради України та головуючого на пленарному засіданні Верховної Ради та використовуючи їх всупереч інтересам вищого законодавчого органу України для одержання неправомірної вигоди як особисто так і Президентом України ОСОБА_6 , достовірно знаючи про підтримку вчинюваних протиправних дій головою Лічильної комісії Верховної Ради України ОСОБА_8 та керівником фракції Партії регіонів ОСОБА_9 , в порушення вимог статей 20, 21, 23, 25, 96 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України", оголосив про внесення на розгляд Верховної Ради України для включення до порядку денного проект Закону № 3879 "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та процесуальних законів щодо додаткових заходів захисту безпеки громадян".

ОСОБА_9 , перебуваючи в залі засідань Верховної Ради України, розташованої за вищевказаною адресою, об 11 годині 20 хвилин, виконуючи свою частину злочинного плану, діючи умисно, узгоджено з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими слідством особами, зловживаючи службовими повноваженнями голови фракції Партії регіонів в частині організації та представництва фракції Партії регіонів у Верховній Раді України, з метою забезпечення прийняття у протиправний спосіб - шляхом фальсифікації ОСОБА_8 та членами Лічильної комісії Верховної Ради результатів голосування народних депутатів по вказаному та інших Законах України, надаючи засоби для вчинення злочину, володіючи даними про відсутність у залі пленарних засідань Верховної Ради України повного складу фракції Партії регіонів, достовірно знаючи, що голоси народних депутатів під час голосування шляхом підняття руки рахуватись не будуть, усвідомлюючи, що народні депутати - члени очолюваної ним фракції, у повному складі не будуть голосувати за законопроекти, зміст яких їм не відомий та які приймаються в порушення процедури, використовуючи позицію частини народних депутатів, які підтримали включення цього законопроекту до порядку денного сесії Верховної Ради України та проголосували за його прийняття за основу та в цілому при голосуванні за допомогою електронної системи голосування "РАДА", будучи обізнаним, що вказані законопроекти будуть підтримані у повному складі народними депутатами від фракції Комуністичної Партії України, розуміючи, що для прийняття цих законопроектів та подальшого отримання ними статусу Законів потрібно оголосити таку кількість народних депутатів України від фракції Партії регіонів, яка буде достатньою для створення удаваного вигляду про дотримання законодавства під час прийняття цих Законів, а саме про прийняття їх більшістю народних депутатів від конституційного складу Верховної Ради України, тобто 226 голосами і більше, не залучаючи фактично народних депутатів України - членів фракції Партії регіонів до процесу прийняття Законів, для відображення у стенограмі пленарного засідання Верховної Ради та протоколах засідання Лічильної комісії Верховної Ради України результатів голосування шляхом підняття руки, повідомив завідомо неправдиві дані, що в залі присутні 203 народних депутати від фракції Партії регіонів, які проголосували "за" включення до порядку денного пленарного засідання Верховної Ради даного законопроекту, чим сприяв спотворенню результатів голосування.

У свою чергу Голова Лічильної комісії Верховної Ради України

ОСОБА_8 , діючи умисно, із вказаною вище метою, відповідно до розробленого раніше плану, виконуючи відведену йому роль у вчиненні злочину, враховуючи повідомлення голів фракцій Партії регіонів ОСОБА_9 та Комуністичної Партії України у Верховній Раді України ОСОБА_10 , що очолювані ними фракції підтримують включення Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та процесуальних законів щодо додаткових заходів захисту безпеки громадян" до порядку денного пленарного засідання Верховної Ради, достовірно знаючи, що підрахунок голосів народних депутатів не вівся, оскільки Лічильна комісія Верховної Ради України не розпочинала роботу, оголосив для відображення у стенограмі пленарного засідання Верховної Ради України, яка при голосуванні шляхом підняття руки є свідченням результатів голосування, що начебто 235 народних депутатів (203 від фракції Партії регіонів та 32 - від фракції Комуністичної Партії України) проголосували "за" прийняття вказаного рішення.

Після цього ОСОБА_7 , слідуючи попередньо розробленому злочинному плану, достовірно знаючи про непроведення підрахунку голосів народних депутатів членами Лічильної комісії Верховної Ради України, з метою відображення у стенограмі пленарного засідання Верховної Ради та протоколах засідання Лічильної комісії Верховної Ради України результатів голосування шляхом підняття руки, які при голосуванні у такий спосіб є свідченням результатів голосування, оголосив про прийняття відповідного рішення Верховною Радою України.

Відразу після цього ОСОБА_7 , продовжуючи злочинну діяльність, грубо порушуючи вимоги статей 30 та 31 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України", без обговорення (доповіді народного депутата - ініціатора законопроекту, співдоповіді визначеного головним комітетом співдоповідача, виступів представників депутатських фракцій (депутатських груп), заключного слова доповідача та співдоповідача), безпідставно поставив на голосування питання про прийняття проекту Закону № 3879 "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та процесуальних законів щодо додаткових заходів захисту безпеки громадян" за основу та в цілому.

ОСОБА_8 , виконуючи свою частину злочинного плану, діючи умисно, спільно і узгоджено з Президентом України ОСОБА_6 , Першим заступником Голови Верховної Ради України ОСОБА_7 , керівником фракції Партії регіонів ОСОБА_9 та іншими невстановленими в ході слідства особами, у порушення вимог частини 1 статті 17, частини 2 статті 37 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України", пункту 1 частини 4 статті 24 Закону України "Про статус народного депутата України" та статей 84, 91 Конституції України, враховуючи раніше озвучені керівниками фракцій Партії регіонів ОСОБА_9 та Комуністичної Партії України у Верховній Раді України ОСОБА_10 повідомлення щодо підтримки членами очолюваних ними фракцій даного законопроекту, порушуючи право народних депутатів на особисте голосування, без проведення підрахунку голосів Лічильною комісією Верховною Радою України, незаконно оголосив результати голосування - 235 голосів "за" прийняття цього Закону.

Після цього ОСОБА_7 , достовірно знаючи про непроведення підрахунку голосів народних депутатів членами Лічильної комісії Верховної Ради України, з метою відображення у стенограмі пленарного засідання та протоколах засідання Лічильної комісії Верховної Ради України результатів голосування шляхом підняття руки, оголосив про прийняття відповідного рішення Верховною Радою України.

У подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи виконувати розроблений план злочинних дій, діючи умисно, спільно та узгоджено з вказаними вище особами, в період часу з 11 години 24 хвилин до 11 години 34 хвилин 16 січня 2014 року, в порушення вимог статей 20, 21, 23, 25, 30, 31, 96 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України", в аналогічний спосіб послідовно ставив на голосування питання про включення до порядку денного пленарного засідання Верховної Ради України проектів Законів України: "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень під час проведення футбольних матчів" (проект Закону № 3837), "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі" (проект Закону № 3855), "Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України" (проект Закону № 3883), "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо заочного кримінального провадження" (проект Закону № 3587), "Про внесення змін до статті 297 Кримінального кодексу України щодо відповідальності за осквернення або руйнування пам`ятників, споруджених в пам`ять тих, хто боровся проти нацизму в роки Другої світової війни - радянських воїнів-визволителів, учасників партизанського руху, підпільників, жертв нацистських переслідувань, а також воїнів-інтернаціоналістів та миротворців" (проект Закону № 2178а), "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо відповідальності за заперечення чи виправдання злочинів фашизму" (проект Закону № 2179а), "Про внесення зміни до Закону України "Про безоплатну правову допомогу" щодо відтермінування набрання чинності положеннями пункту 6 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" (проект Закону № 3792), "Про внесення змін до статті 197 Податкового кодексу України щодо звільнення від обкладення податком на додану вартість операцій із ввезення на митну територію України природного газу" (проект Закону № 3853-1) та про прийняття їх за основу та в цілому.

У свою чергу ОСОБА_8 , діючи умисно та протиправно, у порушення вимог частини 1 статті 17, частини 2 статті 37 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України", пункту 1 частини 4 статті 24 Закону України "Про статус народного депутата України" та статей 84, 91 Конституції України, враховуючи раніше озвучені керівниками фракцій Партії регіонів ОСОБА_9 та Комуністичної Партії України у Верховній Раді України ОСОБА_10 повідомлення щодо підтримки членами очолюваних ними фракцій даних законопроектів, порушуючи право народних депутатів на особисте голосування, без проведення підрахунку голосів Лічильною комісією Верховною Радою України та встановлення кількості голосів народних депутатів, які проголосували "за", "проти" або "утримались" під час голосування, незаконно оголошував результати голосування - 235 голосів "за" включення до порядку денного сесії Верховної Ради України, прийняття цих Законів за основу та в цілому.

Після цього ОСОБА_7 , достовірно знаючи про непроведення підрахунку голосів народних депутатів членами Лічильної комісії Верховної Ради України, з метою відображення у стенограмі пленарного засідання Верховної Ради та протоколах засідання Лічильної комісії Верховної Ради України результатів голосування шляхом підняття руки, оголошував про прийняття відповідних рішень Верховною Радою України.

При цьому ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 достовірно знали, що "за" прийняття рішень Верховною Радою України про включення проектів законів: "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та процесуальних законів щодо додаткових заходів захисту безпеки громадян" (№ 3879), "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень під час проведення футбольних матчів" (№ 3837), "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі" (№ 3855), "Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України" (№ 3883), "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо заочного кримінального провадження" (№ 3587), "Про внесення змін до статті 297 Кримінального кодексу України щодо відповідальності за осквернення або руйнування пам`ятників, споруджених в пам`ять тих, хто боровся проти нацизму в роки Другої світової війни - радянських воїнів-визволителів, учасників партизанського руху, підпільників, жертв нацистських переслідувань, а також воїнів-інтернаціоналістів та миротворців" (№ 2178а), "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо відповідальності за заперечення чи виправдання злочинів фашизму" (№ 2179а), "Про внесення зміни до Закону України "Про безоплатну правову допомогу" щодо відтермінування набрання чинності положеннями пункту 6 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" (№ 3792), "Про внесення змін до статті 197 Податкового кодексу України щодо звільнення від обкладення податком на додану вартість операцій із ввезення на митну територію України природного газу" (№ 3853-1) спочатку до порядку денного пленарного засідання Верховної Ради України, а потім про прийняття їх за основу та в цілому проголосувало менше половини народних депутатів він конституційного складу Верховної Ради України, тобто менше 226 народних депутатів, оскільки члени фракцій Верховної Ради України: "УДАР", "Свобода", "Батьківщина" та група позафракційних депутатів не приймали участі в голосуванні, а поданих "за" голосів представниками фракцій Партії регіонів та Комуністичної партії України було недостатньо, тобто менше 226 голосів, для прийняття таких рішень.

Також ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 усвідомлювали, що внаслідок їх протиправних та злочинних дій, вчинених з використанням службового становища, Верховною Радою України були прийняті рішення щодо вищевказаних законопроектів, які не могли бути у законний спосіб внесені 16 січня 2014 року до порядку денного сесії Верховної Ради та які не були розглянуті, відповідно до вимог статті 102 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України", на пленарному засіданні Верховної Ради України.

Таким чином, ОСОБА_9 , діючи за попередньо розробленим злочинним планом, спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими в ході слідства особами, зловживаючи своїм службовим становищем, як народного депутата України та керівника фракції Партії регіонів, діючи умисно, з метою забезпечення прийняття у протиправний спосіб, а саме внаслідок підроблення та спотворення результатів голосування, надав можливість ОСОБА_8 та ОСОБА_7 без проведення підрахунку голосів членами Лічильної комісії та без встановлення кількості голосів народних депутатів, які проголосували "за", "проти" та "утримались" або були відсутні під час голосування 16 січня 2014 року, оголосити результати голосування за дев`ять законопроектів з урахуванням, що нібито 203 депутати фракції Партії регіонів проголосували "за" прийняття цих законопроектів шляхом підняття руки. Фактично ж необхідної кількості голосів народних депутатів для прийняття цих законів Верховною Радою України отримано не було, так як були відсутніми, а також взагалі не голосували у Верховній Раді України 16.01.2014 шляхом підняття руки 23 народних депутати України від фракції Партії регіонів та фракції Комуністичної Партії України: ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_24 . Крім того, частина народних депутатів України - членів фракції Партії регіонів голосувала шляхом підняття руки "за" включення до порядку денного та "за" прийняття за основу та вцілому тільки щодо окремих законопроектів, а не всіх загалом.

Крім того, з метою надання вигляду законності процесу голосування за вказані законопроекти шляхом підняття руки та виправдання своїх злочинних дій перед українським суспільством та європейською спільнотою ОСОБА_8 , виконуючи свою частину розробленого спільно

з ОСОБА_6 та вказаними вище особами злочинного плану, оголосив під час пленарного засідання 16 січня 2014 року про складання офіційних документів, у яких буде відображено результати голосування та які стануть у подальшому підтвердженням факту виявлення законодавчої волі народними депутатами України.

У зв`язку з цим, завідувач відділу по роботі з Комітетами, депутатськими фракціями і групами Апарату Верховної Ради України ОСОБА_22 , будучи повідомленим перед пленарним засіданням Верховної Ради про необхідність забезпечення роботи Лічильної комісії, не будучи обізнаним про спосіб роботи Лічильної комісії, перебуваючи у приміщенні Верховної Ради по вулиці Грушевського, 5 у місті Києві, використовуючи дані роботи Верховної Ради України під час прямої трансляції по телебаченню, забезпечив виготовлення проектів протоколів Лічильної комісії № 1 та № 2 від 16 січня 2014 року, до яких вніс відомості про те, що Лічильна комісія Верховної Ради України у повному складі відповідно до статей 17, 37, 47 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України" встановила результати голосування за вищевказані законопроекти.

Зокрема, в проекті протоколу № 1 від 16 січня 2014 року ОСОБА_22 вказав, що під час голосування 16 січня 2014 року за допомогою електронної системи підрахунку голосів "РАДА" Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про державний бюджет України на 2014 рік", за який проголосували "за" 249 народних депутатів, "проти" - 1, "утримався" - 1, та Закон України "Про судоустрій і статус суддів" та процесуальних законів щодо додаткових заходів захисту безпеки громадян", за який проголосували "за" 239 народних депутатів, "проти" - 1.

З урахуванням того, що у подальшому народні депутати голосували шляхом підняття руки, а ОСОБА_8 та ОСОБА_7 оголошували результати підрахунку голосів та голосування, ОСОБА_22 , посилаючись на слова головуючого на засіданні Верховної Ради України та Голови Лічильної комісії Верховної Ради, склав проект протоколу засідання Лічильної комісії № 2

від 16 січня 2014 року про те, що Лічильна комісія встановила, що в результаті голосування за 8 законопроектів: "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо заочного кримінального провадження", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень під час проведення футбольних матчів", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі", "Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України", "Про внесення змін до статті 297 Кримінального кодексу України щодо відповідальності за осквернення або руйнування пам`ятників, споруджених в пам`ять тих, хто боровся проти нацизму в роки Другої світової війни - радянських воїнів-визволителів, учасників партизанського руху, підпільників, жертв нацистських переслідувань, а також воїнів-інтернаціоналістів та миротворців", "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо відповідальності за заперечення чи виправдання злочинів фашизму", "Про внесення зміни до Закону України "Про безоплатну правову допомогу" щодо відтермінування набрання чинності положеннями пункту 6 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення", "Про внесення змін до статті 197 Податкового кодексу України щодо звільнення від обкладення податком на додану вартість операцій із ввезення на митну територію України природного газу" проголосували "за" 235 народних депутатів з 235, які приймали участь у голосуванні.

Складені проекти протоколів № 1 та № 2 засідання Лічильної комісії Верховної Ради України від 16 січня 2014 року ОСОБА_22 відразу в той же день передав в приміщенні Верховної Ради України секретарю Лічильної комісії ОСОБА_11 для підписання їх як самим так і членами Лічильної комісії ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , які в цей час перебували у сесійній залі.

При цьому ОСОБА_11 , який ще раніше отримав вказівку від голови Лічильної комісії Верховної Ради ОСОБА_8 про необхідність підписання зазначених протоколів засідання Лічильної комісії, а також ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , яким про це повідомив ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправний характер отриманої вказівки, діючи умисно, в зазначений період часу, сприяючи Президенту України ОСОБА_6 в узурпації влади, прагнучи догодити йому та одночасно довести свою особисту готовність виконувати будь-які його доручення і вказівки з метою мати можливість займати високі державні посади та отримати сприяння у вирішенні власних питань, пов`язаних з отриманням, без законних на те підстав, переваг, пільг та послуг, погодились підписати надані документи, які містили завідомо неправдиві відомості щодо результатів голосування народними депутатами за вказані вище законопроекти, тобто вступили з ним та іншими залученими до вчинення злочину особами у злочинну змову.

Реалізуючи цей злочинний умисел, ОСОБА_5 , 16 січня 2014 року, діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та іншими невстановленими в ході слідства особами, перебуваючи в приміщенні сесійної зали Верховної Ради за адресою: місто Київ, вулиця Грушевського, 5, усвідомлюючи факт фальсифікації та внесення завідомо неправдивих відомостей про результати голосування за законопроекти, які перед тим розглядались Верховною Радою і голосування за які проводилось шляхом підняття руки, оскільки підрахунок голосів Лічильною комісією та ним особисто не проводився і при голосуванні ці законопроекти не набрали більшості голосів народних депутатів від конституційного складу Верховної Ради, бажаючи догодити керівництву Верховної Ради та Президенту України, які були зацікавлені в їх прийнятті, усвідомлюючи протиправний характер та можливі суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, зловживаючи своїм службовим становищем народного депутата та члена Лічильної комісії Верховної Ради, підписав протокол № 2 засідання Лічильної комісії від 16 січня 2014 року про встановлення Лічильною комісією результатів голосування за закони України: "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо заочного кримінального провадження", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень під час проведення футбольних матчів", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі", "Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України", "Про внесення змін до статті 297 Кримінального кодексу України щодо відповідальності за осквернення або руйнування пам`ятників, споруджених в пам`ять тих, хто боровся проти нацизму в роки Другої світової війни - радянських воїнів-визволителів, учасників партизанського руху, підпільників, жертв нацистських переслідувань, а також воїнів-інтернаціоналістів та миротворців", "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо відповідальності за заперечення чи виправдання злочинів фашизму", "Про внесення зміни до Закону України "Про безоплатну правову допомогу" щодо відтермінування набрання чинності положеннями пункту 6 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення", "Про внесення змін до статті 197 Податкового кодексу України щодо звільнення від обкладення податком на додану вартість операцій із ввезення на митну територію України природного газу", голосування за які проводилось шляхом підняття руки, а саме що "за" їх прийняття проголосували 235 народних депутатів з 235, які приймали участь у голосуванні, що завідомо для нього не відповідало дійсності.

У цей же період часу, тобто 16 січня 2014 року, ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, будучи Головою Лічильної комісії Верховної Ради України, продовжуючи свою злочинну діяльність та реалізуючи план злочинних дій, виконуючи відведену йому злочинним планом частину дій, в приміщенні Верховної Ради України, доручив ОСОБА_22 отримати підписи решти членів Лічильної комісії Верховної Ради України на протоколах засідань Лічильної комісії з метою надання їм статусу офіційних документів.

Виконуючи це доручення ОСОБА_22 послідовно, в приміщеннях Комітетів Верховної Ради України по вулиці Липській, 3 та вулиці Банковій, 6-8, в місті Києві передав для підпису народним депутатам України ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 протоколи Лічильної комісії про встановлення результатів голосування за Закони, голосування за які проводилось шляхом підняття руки.

Цього ж дня, перебуваючи в приміщенні Комітетів Верховної Ради України, члени Лічильної комісії Верховної Ради України ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які особисто перебували у сесійній залі Верховної Ради України 16 січня 2014 року під час розгляду проекту закону "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та процесуальних законів щодо додаткових заходів захисту безпеки громадян" та інших законопроектів, голосування за прийняття яких проводилось шляхом підняття руки, усвідомлюючи факт фальсифікації результатів голосування за ці законопроекти, оскільки підрахунок голосів ними не проводився і при голосуванні вони не набрали більшості голосів народних депутатів від конституційного складу Верховної Ради України, бажаючи догодити керівництву Верховної Ради України та Президенту України, які були зацікавлені в їх прийнятті, усвідомлюючи протиправний характер та суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, зловживаючи своїм службовим становищем народного депутата України, підписали протокол № 2 засідання Лічильної комісії від 16 січня 2014 року про встановлення Лічильною комісією результатів голосування за закони України: "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо заочного кримінального провадження", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень під час проведення футбольних матчів", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі", "Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України", "Про внесення змін до статті 297 Кримінального кодексу України щодо відповідальності за осквернення або руйнування пам`ятників, споруджених в пам`ять тих, хто боровся проти нацизму в роки Другої світової війни - радянських воїнів-визволителів, учасників партизанського руху, підпільників, жертв нацистських переслідувань, а також воїнів-інтернаціоналістів та миротворців", "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо відповідальності за заперечення чи виправдання злочинів фашизму", "Про внесення зміни до Закону України "Про безоплатну правову допомогу" щодо відтермінування набрання чинності положеннями пункту 6 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення", "Про внесення змін до статті 197 Податкового кодексу України щодо звільнення від обкладення податком на додану вартість операцій із ввезення на митну територію України природного газу", голосування за які проводилось шляхом підняття руки, а саме що "за" їх прийняття проголосували 235 народних депутатів з 235, які приймали участь у голосуванні, таким чином внесли до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.

Наступного дня - 17.01.2014 приблизно о 14 годині в приміщенні готелю "Київ", розташованому по вулиці Грушевського, 26/1 у місті Києві, ОСОБА_22 передав ОСОБА_8 для підписання протокол № 2 Лічильної комісії Верховної Ради України від 16 січня 2014 року, з підписами секретаря Лічильної комісії ОСОБА_46 та членів цієї комісії ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

ОСОБА_8 , який особисто перебував у сесійній залі Верховної Ради України 16 січня 2014 року під час розгляду проекту закону "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та процесуальних законів щодо додаткових заходів захисту безпеки громадян" та інших законопроектів, голосування за прийняття яких проводилось шляхом підняття руки, усвідомлюючи факт фальсифікації результатів голосування та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей за ці законопроекти, оскільки підрахунок голосів ним та членами Лічильної комісії Верховної Ради України не проводився і при голосуванні вони не набрали більшості голосів народних депутатів від конституційного складу Верховної Ради України, будучи у попередній змові з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими слідством особами, на виконання розробленого раніше злочинного плану, бажаючи догодити керівництву Верховної Ради України та Президенту України, які були зацікавлені в їх прийнятті, усвідомлюючи протиправний характер та суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, та те, що зазначені в ньому дані про встановлення результатів голосування за 8 законопроектів не відповідають дійсності, підписав вказаний протокол № 2.

Таким чином, протокол засідання Лічильної комісії Верховної Ради України № 2 від 16 січня 2014 року став підтвердженням волевиявлення народних депутатів та нібито встановлення результатів голосування Лічильною комісією Верховної Ради України та засвідчував недостовірні відомості про результати підрахунку голосів.

Тим самим, за вищевказаних обставин ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , за сприяння й участі ОСОБА_9 та на виконання вказівки Президента України ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем народного депутата України, голови, секретаря та членів Лічильної комісії Верховної Ради відповідно, склали завідомо неправдивий документ, а саме протокол засідання Лічильної комісії Верховної Ради України № 2 від 16 січня 2014 року щодо встановлення результатів голосування шляхом підняття руки за вищевказані 8 законів України.

Після завершення пленарного засідання Верховної Ради України 16.01.2014 Голова Верховної Ради України ОСОБА_21 , переслідуючи намір якнайшвидшого вступу в законну силу Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік", у порушення вимог ст. 130 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України" підписав прийняті Верховною Радою України, у тому числі, у неконституційний спосіб нормативно-правові акти та передав до Апарату Верховної Ради України для подальшого скерування до Адміністрації Президента України з метою підписання їх Президентом України ОСОБА_6 .

17 січня 2014 року Президент України ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні Адміністрації Президента по вулиці Банкова, 11 у м. Києві, діючи згідно з розробленим раніше злочинним планом, маючи на меті припинення мирних акцій протесту в країні та подальшої узурпації влади, після отримання підписаних Головою Верховної Ради України законопроектів: "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та процесуальних законів щодо додаткових заходів захисту безпеки громадян", "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо заочного кримінального провадження", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень під час проведення футбольних матчів", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі", "Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України", "Про внесення змін до статті 297 Кримінального кодексу України щодо відповідальності за осквернення або руйнування пам`ятників, споруджених в пам`ять тих, хто боровся проти нацизму в роки Другої світової війни - радянських воїнів-визволителів, учасників партизанського руху, підпільників, жертв нацистських переслідувань, а також воїнів-інтернаціоналістів та миротворців", "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо відповідальності за заперечення чи виправдання злочинів фашизму", "Про внесення зміни до Закону України "Про безоплатну правову допомогу" щодо відтермінування набрання чинності положеннями пункту 6 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення", "Про внесення змін до статті 197 Податкового кодексу України щодо звільнення від обкладення податком на додану вартість операцій із ввезення на митну територію України природного газу", достовірно знаючи, що внесення в порядок денний сесії Верховної Ради України цих законопроектів та їх розгляд відбулись з грубими порушеннями Закону України "Про Регламент Верховної Ради України", усвідомлюючи, що вказані нормативно-правові акти не прийняті Верховною Радою України у встановленому законом порядку, оскільки їх не підтримала більшість народних депутатів від конституційного складу Верховної Ради, тобто більше 226 голосів, а результати волевиявлення народних депутатів під час голосування за них сфальсифіковані, підписав їх, чим завершив виконання всіх необхідних дій, спрямованих на досягнення поставленої злочинної мети.

Одразу після цього, підписані та видані Президентом України

ОСОБА_6 в інтересах очолюваної ним злочинної організації зазначені вище Закони були спрямовані, відповідно до вимог статті 139 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України" до редакцій офіційних друкованих засобів масової інформації для опублікування, що було зроблено 22.01.2014, а також до Верховної Ради України - для зберігання.

У подальшому, факт прийняття у вказаний спосіб законів викликав у суспільстві посилення масового невдоволення та виступів громадян, протистояння у суспільстві та між владними, зокрема правоохоронними органами, і мітингувальниками, що стало одним із чинників, які хоч і не прямо, але вплинули на збільшення його негативних результатів, у тому числі, заподіяння тілесних ушкоджень як протестувальникам так і співробітникам правоохоронних органів. Крім того, підроблені за вказаних вище обставин закони України, після публікації в офіційних виданнях, призвели до складання правоохоронними органами незаконних протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, у тому числі учасниками мирних акцій протесту.

У зв`язку з цим 28 січня 2014 року на позачерговій сесії Верховна Рада України конституційною більшістю в 361 голос прийнято Закон № 732-VII "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України", яким скасувала дев`ять законів, прийнятих 16 січня 2014 року.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 як народного депутата України та члена Лічильної комісії Верховної Ради України, тобто службової особи, вчинені всупереч інтересам служби 16 січня 2014 року в приміщенні Верховної Ради України у м. Київ по вул. Грушевського, 5, які виразились у внесенні, за описаних вище обставин спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та за сприяння ОСОБА_9 , до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих документів, та іншому підробленні офіційних документів, а саме до протоколу № 2 засідання Лічильної комісії Верховної Ради від 16 січня 2014 року про встановлення результатів голосування, проведеного шляхом підняття руки, та законів України: "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та процесуальних законів щодо додаткових заходів захисту безпеки громадян"; "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо заочного кримінального провадження"; "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень під час проведення футбольних матчів"; "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі"; "Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України"; "Про внесення змін до статті 297 Кримінального кодексу України щодо відповідальності за осквернення або руйнування пам`ятників, споруджених в пам`ять тих, хто боровся проти нацизму в роки Другої світової війни - радянських воїнів-визволителів, учасників партизанського руху, підпільників, жертв нацистських переслідувань, а також воїнів-інтернаціоналістів та миротворців"; "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо відповідальності за заперечення чи виправдання злочинів фашизму"; "Про внесення змін до Закону України "Про безоплатну правову допомогу щодо відтермінування набрання чинності положеннями пункту 6 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення"; "Про внесення змін до статті 197 Податкового кодексу України щодо звільнення від обкладення податком на додану вартість операцій із ввезення на митну території України природного газу".

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.1 ст.366 КК України в редакції Закону №3207-VI 3207-17 від 07.04.2011 із змінами, внесеними згідно із Законом №222-VII 222-18 від 18.04.2013, як видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та іншому підроблення офіційних документів.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 надав клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника, не заперечував щодо розгляду провадження за відсутністю адвоката.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників провадження, дослідивши характеризуючи матеріали відносно обвинуваченого на предмет не перебування у розшуку чи ухилення від органів досудового розслідування, не переходячи до стадії з`ясування фактичних обставин та перевірки їх доказами, прийшов до наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з пунктами 2, 3, 4 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло відповідно 3 (три) роки у разі вчинення кримінального проступку, 5 (п`ять) років у разі вчинення нетяжкого злочину і 10 (десять) років у разі вчинення тяжкого злочину.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України в редакції Закону №3207-VI 3207-17 від 07.04.2011 із змінами, внесеними згідно із Законом №222-VII 222-18 від 18.04.2013, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого кримінального правопорушення.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив нетяжке кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України в редакції Закону №3207-VI 3207-17 від 07.04.2011 із змінами, внесеними згідно із Законом №222-VII 222-18 від 18.04.2013, 16 січня 2014. Таким чином, з дня вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення до дня винесення ухвали минуло більше одинадцяти років.

Частиною 4 ст.286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.3 ст.288 КК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення за ч.1 ст.366 КК України в редакції Закону №3207-VI 3207-17 від 07.04.2011 із змінами, внесеними згідно із Законом №222-VII 222-18 від 18.04.2013, за якими обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, з дня вчинення кримінального правопорушення минуло більше одинадцяти років, суд вважає за необхідне на підставі ст.49 КК України звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 314, 369-371, 395, 532, 533 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 на підставі ч.1 ст.49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України в редакції Закону №3207-VI 3207-17 від 07.04.2011 із змінами, внесеними згідно із Законом №222-VII 222-18 від 18.04.2013 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000740 від 22.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.366 КК України в редакції Закону №3207-VI 3207-17 від 07.04.2011 із змінами, внесеними згідно із Законом №222-VII 222-18 від 18.04.2013 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м.Києва.

Суддя: ОСОБА_1