Справа № 571/3148/25
Провадження № 1-кп/571/251/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої подано клопотання ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне клопотання прокурора у об`єднаному кримінальному провадженні №0000144 від 20 червня 2025 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, розлученою, не працюючої, має 2 (другу) групу інвалідності, раніше не судимої,

у вчиненні суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 19 червня 2025 року близько 15-ої години, перебуваючи у приміщенні продуктового магазину «Лайм», що знаходиться за адресою: вулиця Партизанська, 11, в селищі Рокитне Сарненського району Рівненської області, помітила мобільний телефон марки «Iphone 13», ІМЕІ: НОМЕР_1 , належний ОСОБА_7 , який вирішила таємно викрасти.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що діє в умовах воєнного стану, який впроваджено Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» впроваджено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який далі продовжувався Указами Президента №133/2022 від 14.03.2022 року, №259/2022 від 18.04.2022 року, №341/2022 від 17.05.2022 року, №573/2022 від 12.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року, №254/2023 від 01.05.2023 року, №451/2023 від 26.07.2023 року, № 734/2023 від 06.11.2023 року, № 49/2024 від 06.02.2024 року, № 271/2024 від 06 травня 2024 року, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, №26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, скориставшись тим, що власник майна здійснювала продаж продуктів харчування, таємно викрала телефон марки «Iphone 13», ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 14 663 (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят три) гривні 17 (сімнадцять) копійок.

Викрадене майно ОСОБА_4 привласнила та розпорядилася ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на вищезазначену суму.

Також, 19 червня 2025 року близько 22.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , відчинивши двері незамкненого автомобіля марки «VOLVO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , помітила в салоні документами, які вирішила таємно викрасти.

З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення офіційних документів, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, будучи переконаною, що її дії не будуть помічені власником та сторонніми особами, умисно, таємно, протиправно викрала посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на автомобіль марки «VOLVO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_9 , які є офіційними документами та належать ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після чого розпорядилася ними на власний розсуд.

Також, 16 липня 2025 року близько 00 годин 40 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , в незамкненому автомобілі марки «Opel Meriva», реєстраційний номер НОМЕР_5 , помітила в салоні чоловічу сумку із документами, які вирішила таємно викрасти.

З метою реалізації свого протиправного наміру, направленого на таємне викрадення офіційного документу, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, будучи переконаною, що її дії не будуть помічені власником та сторонніми особами, умисно, таємно, протиправно викрала посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_10 та банківську картку КБ «ПУМБ» № НОМЕР_7 , яка є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носієві і у контексті положень п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV, п. 1.27 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-ІП, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII, є офіційними документами та належать ОСОБА_10 , після чого розпорядилася ними на власний розсуд.

Також, 16 липня 2025 року близько 06 години ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_4 , в незамкненому автомобілі марки «Volkswagen Touran», реєстраційний номер НОМЕР_8 (LT), знайшла в підлокітнику салону посвідчення водія, яке вирішила таємно викрасти.

З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення офіційного документу, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, будучи переконаною, що її дії не будуть помічені власником та сторонніми особами, таємно, умисно, протиправно викрала посвідчення водія серії НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_11 , яке є офіційним документом та належать ОСОБА_11 , після чого розпорядилася ним на власний розсуд.

Крім цього, 16 липня 2025 року близько 07.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Патріотична, біля будинку № 18, в селищі Рокитне Сарненського району Рівненської області, в незамкненому автомобілі марки

«VOLVO FH 12.460», державний номерний знак НОМЕР_10 , помітила в салоні мобільні телефони марки «Хіаоті Redmi Note 11» та «MEIZU М6 Note», які вирішила таємно викрасти.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що діє в умовах воєнного стану, який впроваджено Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, №259/2022 від 18.04.2022 року, №341/2022 від 17.05.2022 року, №573/2022 від 12.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року, №254/2023 від 01.05.2023 року, №451/2023 від 26.07.2023 року, № 734/2023 від 06.11.2023 року, № 49/2024 від 06.02.2024 року, № 271/2024 від 06 травня 2024 року, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, №26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, скориставшись тим, що водій автомобіля марки "VOLVO FH 12.460", державний номерний знак НОМЕР_10 , ОСОБА_12 відпочивав, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, повторно, таємно викрала мобільні телефони марки «Хіаоті Redmi Note 11», IMEL93551 вартістю 3538 грн. 67 коп. та «MEIZU М6 Note», ІМЕІ: НОМЕР_11 вартістю 1050 грн. 00 коп.

Викрадені мобільні телефони ОСОБА_4 привласнила та розпорядилася ними на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 4 588 (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 67 (шістдесят сім) копійок.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , у об`єднаному кримінальному провадженні за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України та ч.4 ст.185 КК України.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просять судовий розгляд проводити у їх відсутності, претензій до ОСОБА_4 не мають і в подальшому мати не будуть.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та не заперечує щодо задоволення такого.

Законний представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що дійсно заволоділа документами, телефонами і сумкою. Вчиняє дані діяння, бо їй скучно, хоче бути начальником і додає роботу працівникам поліції.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які перевірені в судовому засіданні.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №268/25 від 08.10.2025 року Рівненської філії судових експертиз ДУ «Інститут психіатрії МОЗ України» у ОСОБА_4 виявлено основні клінічні ознаки психічного розладу у формі шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг.

Під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 страждала психічним розладом, не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованих їй дій також страждала хронічним психічним захворюванням, не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою обов`язкового лікування.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованих їй суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та на теперішній час перебуває у стані неосудності.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Відповідно до ч.1 ст.94 КК України примусові заходи медичного характеру застосовуються залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

У відповідності до ч. 2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, або після вчинення злочину захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно вимог ст. ст.19, 94 КК України, до осіб, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

При обранні виду примусових заходів медичного характеру судом враховуються вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», а також висновок судово-психіатричної експертизи №268/25 від 08.10.2025 року ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу.

На підставі наведеного, враховуючи особу ОСОБА_4 , характер вчинених нею суспільно-небезпечних діянь, які передбачені ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, та за які передбачено покарання, окрім інших, у виді позбавлення волі на строк до восьми років, шкоду відшкодувала шляхом повернення викраденого майна, вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, суд, прийшов до висновку, що до ОСОБА_4 слід застосувати примусовий захід медичного характеру, а саме, госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Щодо стягнення процесуальних витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 висновувала, що КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

Стягнення процесуальних витрат з особи щодо якої судом застосовуються примусові заходи медичного характеру нормами чинного КПК України не передбачені.

Цивільний позов не заявлено.

Клопотань про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання ухвалою законної сили від учасниками судового провадження не заявлено.

Вирішити питання речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-372, 512, 513, 516 КПК України, суд , -

п о с т а н о в и в :

Клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 20.06.2025 року за ознаками вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст. 185 КК України - задоволити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання ухвалою законної сили не обирати.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування у сумі 12479,6 (дванадцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять гривень шістдесят копійок) гривень віднести за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-мобільний телефон марки iPhone 13 світло-рожевого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 залишити ОСОБА_13 ;

-один оптичний носій інформації диск об`ємом 4.38 Gb з двома відеозаписами з камери відеоспостереження залишити при матеріалах справи;

-мобільний телефон марки Redmi Note 11, ІМЕІ 1: НОМЕР_12 , ІМЕІ2: НОМЕР_13 , чорного кольору, мобільний телефон марки М6 Note, ІМЕІ1: НОМЕР_14 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 з абонентським номером НОМЕР_15 залишити ОСОБА_12 ;

-посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане Центр ДАІ 5606 на ім`я ОСОБА_8 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на автомобіль марки VOLVO на ім`я ОСОБА_9 залишити власникам;

-посвідчення громадянина , який потерпів від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_6 та банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_7 залишити ОСОБА_10 ;

-посвідчення водія серії НОМЕР_9 виданого на ім`я ОСОБА_11 залишити ОСОБА_11 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який постановив ухвалу, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1