Провадження №: 1-кп/755/1740/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника- адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження № 0002380, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 13 липня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оленегорськ, рф, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України;

встановив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор зазначив, що кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду м. Києва і можливо призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Крім того, прокурор подав письмове клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке мотивоване наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню не з`являючись за викликами до суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки наразі офіційно непрацевлаштований.

У судовому засіданні потерпіла вважала за можливе за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу просила відмовити, посилаючи на те, що тілесні ушкодження були задані випадково, та вона його пробачила.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту. З приводу клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу захисник зазначив, що клопотання необґрунтоване, ризики прокурором не доведені. Просив врахувати, що обвинувачений та потерпіла примирилися. Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд не встановив підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, з огляду на наступне.

Дослідивши обвинувальний акт, суд не встановив підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в обвинувальному акті у цьому кримінальному провадженні зазначені всі відомості, яких вимагає ч. 2 ст. 291 КПК України. До обвинувального акту додано: реєстр матеріалів досудового розслідування; розписку підозрюваного про отримання копії обвинувального акту.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим та затвердженим прокурором, відповідно до вимог КПК України, дотримані вимоги територіальної підсудності, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві не встановлено.

Порушень вимог кримінального процесуального закону України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду, не встановлено.

Обвинувальний акт надійшов до суду у відповідності до ст. 291 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні клопотань, які перешкоджають призначенню провадження до судового розгляду, не заявлено.

З урахуванням наведеного, наявні усі підстави для призначення судового розгляду кримінального провадження.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід здійснювати у відкритому судовому засіданні. Обмежень, передбачених положеннями ч. 2 ст. 27 КПК України, не встановлено.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2025 року до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений слідчим суддею 05.09.2025 року до 13 жовтня 2025 року.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 178, 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; оцінити, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень Глави 18 КПК, яка визначає порядок вирішення наведеного вище питання, під час вирішення зазначеного вище питання на стадії досудового розслідування встановленню підлягає низка чинників: чи є підозра обґрунтованою; чи є достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

В той же час, Главою 28 КПК визначено, що судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення, чи доведена вина особи поза розумним сумнівом.

Таким чином, суд, розглядаючи питання щодо доцільності подальшого тримання особи під вартою, має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи, а також, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

Так, в ході обговорення питання доцільності продовження строків дії застосовуваного до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено наступні відомості.

Обвинувачений ОСОБА_6 офіційно непрацевлаштований, неодружений, раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання в м. Києві, являється особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання, термін якої встановлено до 01.11.2025 року.

Вирішуючи питання запобіжного заходу щодо обвинуваченого, враховуючи заперечення сторони захисту, судом враховується міра покарання, яка може бути призначена обвинуваченому у разі доведення його винуватості, та усвідомлення обвинуваченим цієї обставини переконливо дає підстави дійти висновку про існування ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності у разі доведення вини.

Оцінюючи ризики, що наявні у кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Оцінюючи наявні у кримінальному провадженні ризики, що можуть настати у випадку обвинуваченого ОСОБА_6 , суд доходить висновку, що має місце ризик переховування від суду, з огляду на покарання, яке може бути призначено останньому у разі доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, що передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років. Крім того, судом враховується, що обвинувачений наразі неодружений, не має міцних соціальних зв`язків, непрацевлаштований, не має стабільних та офіційних доходів, що може спонукати його до вчинення іншого кримінального правопорушення. Окрім того, обвинувачений та потерпіла проживають за однією адресою, що свідчить про наявність ризиків впливу на останню до дачі неправдивих показів.

Обґрунтування захисника судом не приймаються до уваги, оскільки вони не підтверджені належними доказами.

Таким чином, встановлені судом у кримінальному провадженні ризики є наявними, обґрунтованими та такими, що можуть справдитись з великим ступенем вірогідності.

Даних щодо неможливості продовження дії раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Відтак, суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду.

Не вбачає суд і визначення обвинуваченому застави, з огляду на те, що кримінальне правопорушення вчинено із застосуванням насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 194-196, 291, 309, 314-316, 376 КПК України, суд, -

постановив:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, буд. 5, одразу після підготовчого судового засідання 08 жовтня 2025 року.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження (ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Судовий розгляд здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 06 грудня 2025 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва

Суддя ОСОБА_1