Справа № 147/1411/24
Провадження № 1-кп/147/34/26
УХВАЛА

17 грудня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
із участю секретаря ОСОБА_4
прокурораОСОБА_5
обвинуваченого захисника ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід головуючому судді у складі колегії Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 12 серпня 2024 року за №0000156 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 серпня 2024 року за №0000156 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України.

17.12.2025 від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшла заява про відвід головуючого у справі судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, подана його захисником адвокатом ОСОБА_7 .

Заява мотивована тим, що під час підготовчого судового засідання, яке відбулося 07.11.2024 та 20.11.2024 та навіть на початку розгляду справи, судом не було роз`яснено обвинуваченому право на колегіальний розгляд справи по суті, що передбачено ч. 4 ст. 315 КПК України та є грубим порушенням права на захист особи. Крім того вказує, що таке пояснення має міститися в переліку прав обвинуваченого, які закріплені у письмовій пам`ятці про права та обов`язки обвинуваченого. Також вказує, що наведені обставини підтверджуються технічним записом судового засідання від 20.11.2024. В зв`язку з наведеними фактами у обвинуваченого виникли сумніви щодо неупередженості судді ОСОБА_1 . Крім того, вказує, що у попередньому складі суду суддя ОСОБА_1 вже досліджувала докази у тому числі письмові докази у справі та неодноразово змінювала порядок дослідження доказів та після дослідження доказів відмовила обвинуваченому у допиті експерта та зробила попередній висновок щодо вказаних доказів. Тому обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що суд у складі за участі головуючого судді ОСОБА_1 не може в подальшому брати участь у розгляді кримінального провадження, оскільки суддя вже приймала участь розгляді справи, брала участь у дослідженні доказів та надавала їм оцінку і її участь у подальшому розгляді справи викликатимуть сумніви у її неупередженності.

З огляду на зазначене просить відвести суддю Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 від розгляду вказаного кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України та дослідити під час розгляду заяви про відвід судді цифровий носій з технічним записом підготовчого судового засідання, яке відбулося 20.11.2024.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 оголосив зміст заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід головуючому судді ОСОБА_1 ,

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що з правами та обов`язками обвинуваченого не ознайомлювався, оскільки був схвильований перед початком судового засідання, у нього не було часу ознайомитися з наданою пам`яткою про права та обов`язки, чому вказав суду в підготовчому судовому засіданні 07.11.2024, що ознайомився з нею та не потребує додаткових роз`яснень зазначених в ній процесуальних прав та обов`язків, пояснити не зміг. Пам`ятку про процесуальні права та обов`язки він не зберіг, з нею після закінчення підготовчого судового засідання не ознайомлювався.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заяву обвинуваченого підтримав, вказав, що обвинуваченому не було роз`яснено право на колегіальний розгляд справи, що підтверджується дослідженим у судовому засіданні цифровим носієм з технічним відеозаписом підготовчого судового засідання 20.11.2024, який, як стверджує захисник, ним було отримано з підсистеми «Електронний суд». Також вказує, що при отриманні цифрового носія з копіями технічного запису судових засідань, технічний запис судового засідання від 20.11.2024 на цифровому носії був відсутній. Крім того, стверджує, що обвинуваченому, всупереч вимогам ст. 345 КПК України, судовим розпорядником Тростянецького районного суду Вінницької області не було вручено пам`ятку про права та обов`язки у обвинуваченого. Все це дає підстави вважати про відсутність неупередженості судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 під час розгляду даної справи.

Прокурор у задоволенні відводу просив відмовити, оскільки підстави для задоволення заяви про відвід відсутні, обвинувачений є осудною особою, отримав пам`ятку про права та обов`язки, доводи заяви про відвід є необґрунтованими, упередженості в діях судді не вбачає.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого відводу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу з огляду на таке.

Судом встановлено, що у провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 серпня 2024 року за №0000156 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України.

Ухвалою від 05.11.2025 клопотання сторони захисту про колегіальний розгляд справи було задоволено та ухвалено судове провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів.

В судовому засіданні 26.11.2025 в межах даного кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_6 було усно заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_1 у зв`язку з її упередженістю та надано час для обгрунтування підстав відводу.

09.12.2025 на адресу суду надійшли заяви обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про відвід головуючого судді ОСОБА_1 однакового змісту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України. Заяви обґрунтовані тим, що головуюча суддя ОСОБА_1 вже була головуючим суддею під час розгляду справи одноособово. У попередньому складі суду суддя ОСОБА_1 вже досліджувала докази в тому числі письмові докази в справі, неодноразово змінювала порядок дослідження доказів, висловлювала свою позицію в справі, щодо заявлених стороною захисту клопотань, зокрема, після дослідження доказів відмовила ОСОБА_6 у допиті експерта та зробила попередній висновок щодо вказаних доказів. Тому на думку обвинуваченого суддя ОСОБА_1 не може в подальшому брати участь у розгляді вказаного кримінального провадження, так як її дії та участь у розгляді справи викликатимуть сумніви у її неупередженості.

Ухвалою суду від 09.12.2025, у задоволенні заяв обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про відвід головуючому судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 у кримінальному провадженні, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, було відмовлено.

17.12.2025 від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшла заява про відвід головуючого у справі судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, подана його захисником адвокатом ОСОБА_7

Згідно зі ст.55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

За правилами ст.80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Так, відповідно до ч. 5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність, особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у § 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у § 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України», «Білуха проти України», «Рудніченко проти України» вказав на те, що наявність безсторонності (неупередженості) суду має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується поки не надано доказів протилежного.

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді. Але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

В рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 16.07.2009 (п. 40) у справі «Биков проти України» (Bykov v. Ukraine) зазначено, що задачею національних судів є організація судового розгляду таким чином, щоб він був швидким та ефективним.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Водночас не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому у відводі неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяв про відвід головуючого судді ОСОБА_1 від розгляду даного провадження, суд також бере до уваги те, що, окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Проаналізувавши заяви про відвід обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, суд не встановив жодних обставин, які свідчать про необ`єктивність та упередженість головуючого судді.

Доводи заяви про відвід зводяться до того, що обвинуваченому не було вручено пам`ятку про права та обов`язки обвинуваченого, не було роз`яснено право про колегіальний розгляд справи, не роз`яснено його права та обов`язки.

Разом з тим в матеріалах справи міститься розписка обвинуваченого про вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов"язки перед підготовчим судовим засіданням, що відбулося 07.11.2024, та перед судовим засіданням в судовому провадженні, що відбулося 20.12.2024, в якій, серед інших, зазначено і право на колегіальний розгляд справи. В судовому засіданні 07.11.2024, 20.12.2024 крім того судом було з`ясовано в обвинуваченого, чи ознайомився він з пам`яткою про процесуальні права та обов`язки, чи є необхідність додатково роз`яснити такі, на що обвинувачений відповів, що ознайомився з процесуальними правами та обов`язками, додаткового роз`яснення таких не потребує. Таку ж пам`ятку було вручено і захиснику, який в судовому засіданні 07.11.2024, 20.12.2024 вказав, що права та обов`язки йому відомі, роз`яснень не потребує.

Крім того в обґрунтування клопотання про колегіальний розгляд справи, поданого 05.11.2025, обвинувачений та його захисник вказали, а в судовому засіданні підтвердили, що на час того, як обвинувачений ознайомлювався із своїми правами він не в повній мірі розумів право на колегіальний розгляд справи та йому не було в повному обсязі роз`яснено його права. Крім того в судовому засіданні 05.11.2025 захисник, підтримуючи клопотання про колегіальний розгляд справи вказав, що хоч обвинуваченому і було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, однак обвинувачений не в повній мірі зрозумів право на колегіальний розгляд справи та на стадії підготовчого провадження не виявляв бажання щодо колегіального розгляду справи, а перед початком судового розгляду судовий розпорядник не вручав йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки та не роз`яснив йому право на колегіальний розгляд справи. Однак таке клопотання обвинувачений може подавати на будь-якій стадії судового розгляду.

Враховуючи зазначене, ствердження в заяві про відвід від 17.12.2025 та в судовому засіданні захисника та обвинуваченого про те, що право про колегіальний розгляд не було роз`яснено, свідчить про наявність суперечностей в доводах захисника та обвинуваченого.

Також суд зазначає, що будь-які ймовірні порушення суддею процесуальних норм самі по собі не можуть свідчити про упереджене ставлення під час розгляду цієї справи або особисту зацікавленість.

Крім того, судом в попередньому складі вже було враховано те, що обвинувачений не в повній мірі зрозумів право на колегіальний розгляд справи, та задоволено його клопотання про розгляд справи колегіальним складом суду.

Також в заяві зазначено, що суддя ОСОБА_1 під час розгляду справи попереднім складом суду вже брала участь у дослідженні доказів та відповідно надавала їм попередню оцінку, а також незгодою з процесуальним рішенням судді про зміну порядку дослідження доказів, відмову у допиті експерта. Разом з тим, зазначені обставини вказувалися обвинуваченим та його захисником в заявах про відвід, поданих 26.11.2025 та 09.12.2025, були досліджені та оцінені при розгляді зазначених заяв 09.12.2025.

Також суд звертає увагу, що обвинуваченому в зв`язку із заявленням відводу судді ОСОБА_1 26.11.2025 було надано час для підготовки обґрунтування такого до 09.12.2026. Відповідно до заяви захисника від 12.11.2025 останньому було надано технічний запис всіх судових засідань у даному кримінальному провадженні. Відповідно захисник на момент підготовки заяви про відвід 09.12.2025 були відомі обставини, які він зазначає в заяві про відвід від 17.12.2025. Доводи захисника про те, що технічний запис судового засідання був відсутній на електронному носії інформації наданому йому судом суд оцінює критично, оскільки такі не підтверджуються жодними доказами, із клопотанням про надання технічного запису судового засідання 20.11.2024 в зв`язку із відсутністю такого захисник на адресу суду не звертався. Крім того, досліджений в судовому засіданні технічний запис судового засідання від 20.11.2024 не підтверджує доводи захисника щодо не вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки обвинуваченому чи не роз`яснення йому права на колегіальний розгляд справи, оскільки в судовому засіданні 20.11.2024 вирішувалися інші клопотання, які слід будо вирішити в підготовчому провадженні.

Аргументи, якими обвинувачений та його захисник мотивують свої заяви про відвід головуючому судді ОСОБА_1 не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості суддею ОСОБА_1 як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Інших обставин, визначених статтею 75 КПК України, які б могли свідчити про особисту упередженість головуючого судді ОСОБА_1 або її необ`єктивність під час розгляду кримінального провадження, у заяві не вказано, а суд під час розгляду заяви таких обставин також не встановив.

Заявлення відводів з одних і тих же підстав, з підстав, які були відомі обвинуваченому та його захиснику на момент підготовки та подання попередніх заяв про відвід, суд розцінює як затягування розгляду справи.

З урахування викладеного вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід головуючому судді ОСОБА_1 від розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід головуючому судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 серпня 2024 року за №0000156 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено о 8.20 год 01 січня 2026 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3