Дата документу 20.01.2026Справа № 554/721/26
Провадження № 1-кс/554/1441/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2026 року м.Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 15.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

15.01.2026 до ч/ч ВП №2 Полтавського РУП надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що гр. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняє домашнє насильство, в ході виїзду на місце події у гр. ОСОБА_3 було виявлено речовину рослинного походження у висушеному стані, ззовні схожа на рослину коноплі.

15.01.2026 слідчим відділом відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000036 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 309 КК України.

15.01.2026 в ході проведення огляду за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:

1.Поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження;

2.Поліетиленовий пакет чорного кольору з речовиною рослинного походження;

3.Сумку червоного кольору з речовиною рослинного походження;

4.Сумку синього кольору з речовиною рослинного походження;

5.Три зіп пакети з речовиною рослинного походження.

15.01.2026 слідчим СВ ВП № 2 Полтавського РУП винесено постанову про визнаннями речовими доказами вищевказаних предметів.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Клопотання розглянуто за відсутності власників майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме вилучені в ході проведення огляду за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1. Поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження;

2. Поліетиленовий пакет чорного кольору з речовиною рослинного походження;

3. Сумку червоного кольору з речовиною рослинного походження;

4. Сумку синього кольору з речовиною рослинного походження;

5. Три зіп пакети з речовиною рослинного походження.

Визначити місцем зберігання тимчасово вилученого майна, котре було вилучене в ході огляду за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження; поліетиленовий пакет чорного кольору з речовиною рослинного походження; сумку червоного кольору з речовиною рослинного походження; сумку синього кольору з речовиною рослинного походження; три зіп пакети з речовиною рослинного походження, після проведення експертиз камеру зберігання речових доказів ВП№2 Полтавського РУП за адресою: м. Полтава, вул. Олени Пчілки, 19Е.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1