Справа № 405/6716/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Подільський районний суд м.Кропивницького в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003642 від 31.12.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кропивницький, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, вдівця, не маючого утриманців, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 15.01.2014 за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільненого 09.11.2017 умовно-достроково ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 01.11.2017 на 2 роки 2 місяці 23 дні, в силу положень ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 вчинив:

таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану,

умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Злочини вчинені за наступних обставин.

31.12.2023 близько 01 год. 50 хв. ОСОБА_6 перебував у дворі будинку АДРЕСА_3 , де помітив припаркований біля під`їзду №5 автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, білого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , та в нього виник раптовий умисел на пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

Реалізовуючи раптово виниклий умисел на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_6 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи при собі невстановлений в ході досудового розслідування предмет зі вмістом спиртового розчину із горючими властивостями, підійшов до автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, білого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , наніс спиртовий розчин на поверхню капоту у верхній передній частині автомобілю біля лобового скла, підпалив його, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, білого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 під час пожежі отримав пошкодження в наслідок термічного впливу передньої його частини, вузлів, агрегатів та комплектуючих, а також салону автомобілю, чим власнику автомобіля ОСОБА_4 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 489 470 гривень 80 копійок.

Крім того, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-ІХ, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-ІХ, Указом від 26.07.2023 №451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 №3275-ІХ, Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-ІХ, та Указом від 5 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 6 лютого 2024 року № 3564-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Так, 02.05.2024 близько 12 год. 00 хв., в період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_6 перебував біля будинку №27 по вул.Куроп`ятникова в м. Кропивницький, де він помітив дитячий портфель, який знаходився на лавці в дворі будинку та у нього виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , діючи умисно та цілеспрямовано, таємно, з корисливих мотивів та переслідуючи мету власної наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він ніким не буде помічений, шляхом вільного доступу, викрав із вказаного дитячого портфелю, який знаходився на лавці, мобільний телефон марки Motorola El З (ХТ2345-3) 8/128 Gb Cosmic Black, вартістю 3 588 гривень 92 копійки, який перебував в користуванні малолітньої ОСОБА_7 та належав її батьку ОСОБА_8 .

У подальшому, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 3 588 гривень 92 копійки.

В частині обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_9 вину визнав повністю, показав, що у травні 2024 року близько 12.00 год. йшов додому по вул.Куроп`ятникова. На лавці лежав портфель, з якого він викрав телефон ОСОБА_10 та пішов. Мав умисел на викрадення, усвідомлював, що вчинив крадіжку. Телефон віддав працівникам поліції.

У вчиненому розкаюється.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутності будь яких сумнівів добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки ч.3 ст. 349 КПК України та з їх згоди, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючи даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження обставин, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, яке ним не оспорюється.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.194 КК України визнав частково та показав, що перебував 30.12.2023 о 22.00 год. у квартирі знайомої на ім`я ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_3 , де розпивали спиртні напої. Згодом його вигнали, а телефон залишився у квартирі. Він стукав, щоб його забрати, однак йому ніхто не відкрив двері. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вийшов у двір, де побачив автомобіль білого кольору, яке, як вважав, належить знайомій ОСОБА_11 . Він був у збудженому стані і маючи при собі флакон парфумів, бризнув на капот автомобіля і запальничкою підпалив. Вогню не було і він одразу пішов додому. Вважає, що від такої кількості духів автомобіль не міг загорітися.

Цивільний позов в частині матеріальної шкоди визнав, з приводу моральної шкоди не погодився із заявленою сумою, витрати на правову допомогу повністю не визнав.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 в частині інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, обсяг яких визначений з врахуванням думки учасників кримінального правопорушення, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_4 , згідно яких раніше з обвинуваченим не був знайомим, будь-яких відносин не підтримував. 22 роки пропрацювавши на шахті, купив собі авто. Його син в грудні 2023 року прийшов у відпустку з військової служби, взявши у нього автомобіль, поставив його перед своїм під`їздом будинку АДРЕСА_3 . Біля 2-ї години ночі 31.12.2023 йому зателефонував син, який повідомив, що виходив на балкон тієї ночі палити, чув, що група людей на поверх вище нього розпивали спиртні напої, буянила, відпочивали. З авто на той момент все було добре. Після цього пішов відпочивати, коли почув стукіт у двері та йому повідомили, що його автомобіль палає, викликав поліцію та ДСНС. Син повідомив, що ні з ким не сварився, конфліктних ситуацій не мав. В транспортному засобі вигоріла більше права сторона, біля бардачка і до керма, вважає, що залито було у решітку між лобовим склом та капотом. Після того випадку мав серцевий приступ, лікувався, також жінці стало погано. Цивільний позов підтримав в повному обсязі;

-показаннями свідка ОСОБА_12 , згідно яких працює заступником начальника зміни чергової зміни ДСНС в Кіровоградській області. Обвинуваченого не знає. Того дня, 31.12.2023, перебував на добовому чергуванні на посаді провідного інспектора відділу запобігання надзвичайних ситуацій Кропивницького РУ ГУ ДСНС України в Кіровоградській області. Його викликали на місце пожежі автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, який був пошкоджений внаслідок дії вогню. Під час огляду місця пожежі виявлено, що на автомобіль занесено стороннє джерело запалювання. Біля місця пожежі знайдено пульверизатор (розпилювач) для скляної ємності, а згодом біля житлового будинку, недалеко від того місця, де стояло авто і саму скляну ємність, у якій знаходилися залишки маслянистої рідини невідомого походження із запахом схожим на парфуми. Залишки наніс собі на палець та за допомогою запальнички підпалив, внаслідок чого вона відразу зайнялася. Вважає, що саме та рідина могла стали причиною виникнення пожежі та її розвитку, оскільки навіть залишки рідини спалахнули на пальці. Рідина могла бути причиною пожежі, якщо потрапила на пластикові частини автомобіля, а згодом і на інші частини авто. Внаслідок огляду виявлено, що осередок пожежі був наявний між лобовим склом та капотом, де знаходиться решітка вентиляції капота. Після цього були складені відповідні матеріали та передані працівникам поліції.

-заявою ОСОБА_13 від 31.12.2023, згідно якої просив притягнути до відповідальності особу, яка можливо підпалила 31.12.2023 приблизно о 2:10 год. належний йому автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився по вул.Зінченка, 4б, м.Кропивницький (т.2, а.п.7);

-протоколом огляду місця події від 31.12.2023 з фототаблицею, згідно якого місцем огляду є територія, що знаходиться за адресою: вул.Зінченка, 4б, м.Кропивницький, біля багатоповерхового будинку, між 5 та 6 під`їздом. Оглядом встановлено, що в`їзд до будинку здійснюється через дорогу з вулиці. Паралельно будинку наявна дорога шириною 2 м, по ліву сторону якої наявні клумби, які умовно розділяють прилеглу територію та входи до кожного з під`їздів. В ході огляду між 5 та 6 під`їздом, частково на дорозі, частково на клумбі (правими колесами, переднім та заднім), капотом в сторону 5-го під`їзду та багажником в бік 6-го під`їзду знаходиться автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору. Передня частина авто має сліди термічної дії. Капот авто відкритий на момент проведення огляду. Моторний відсік має сильні сліди обвуглення. Обгорілий пластмас, а саме обвуглені частини бамперу, фари. Крім того, перед автомобілем знаходиться радіатор, котрий від`єднався від кріплення у зв`язку з вигоранням кріплень. Лобове скло автомобіля пошкоджене у зв`язку із горінням та тим, що піддалося високій температурі, крім того пошкоджена і торпеда автомобіля, яка частково вигоріла, більше права частина та теж має пошкодження у зв`язку із дією високої температури. В салоні авто (сидіння) без явних пошкоджень, однак весь салон просякнутий кіптявою.

В ході огляду вилучено:

1) фрагмент автомобіля з продуктами горіння в спец. пакет PSP1166335;

2) фрагмент скла з продуктами горіння в спец. пакет INZ2005219

Сам автомобіль вилучений з місця події та поміщений на спецмайданчик за адресою: м.Кропивницький, проспект Інженерів, 1, та опломбований печатками НПУ (т.1, а.п.8, 10-21);

-актом прийому-передачі та огляду транспортного засобу від 31.12.2023, згідно якого старшим слідчим Кропивницького РУП в темну пору доби при штучному освітленні проведено огляд транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER, д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_13 , встановлено вигорання підкапотного простору, двигуна та передньої частини авто (т.1, а.п.9);

-висновком товарознавчої експертизи №СЕ-19/112-24/263-АВ від 14.03.2024, згідно якого:

1.Ринкова вартість автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом цін на 31.12.2023 становить 489470,80 грн. (чотириста вісімдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят грн. 80 коп.).

2. Вартість відновлювального ремонту не встановлювалась, у зв`язку з тим, що представлений на експертизу автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, з технічної точки зору, а саме у відповідності до вимог п.1.8 ДСТУ 2324-93, не підлягає відновлюванню.

3. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок підпалу станом на 31.12.2023 становить 489470,80 грн. (чотириста вісімдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят гривень вісімдесят копійок) (т.1, а.п.29-48);

-протоколом огляду місця події від 31.12.2023, згідно якого оглянуто прилегла територія навпроти входу до 5-го під`їзду по вул.Зінченка, 4б, м.Кропивницький, по дорозі, котра проходить паралельно багатоповерхового будинку стоїть автомобіль зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 . Поряд виявлено шапку чорного кольору. В під`їзді №5 будинку на 2-му поверсі , біля квартири №69, лівіше від коврика для ніг виявлено предмет, схожий на пульверизатор від парфума, просякнутий рідиною невідомого походження. На самому коврику виявлені плями речовини, з яких зроблено змиви. Виявлене вилучено (т.1, а.п.58-65);

-актом про пожежу від 31.12.2023, який складений комісією у складі провідного інспектора відділу запобігання надзвичайних ситуацій Кропивницького РУ ГУ ДСНС України в Кіровоградській області ОСОБА_12 , гр. ОСОБА_13 та нач. Нар. 5ДНРУ 1 ДПРЗ встановлено, що ймовірною причиною пожежі легкового автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є підпал невстановленою особою (т.1, а.п.98);

-звітом Кропивницького РУ ГУ ДСНС України в Кіровоградській області про причину виникнення пожежі транспортного MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що мала місце 31.12.2023 приблизно 01.50 год. по вул.Зінченка, 4б, м.Кропивницький, є ймовірно навмисний підпал невстановленою особою (т.1, а.п.99-106);

-протоколом огляду предмета від 01.04.2024, згідно якого слідчим СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області оглянуті 2 оптичні диски, на яких маються записи з нагрудних камер відеоспостереження за 31.12.2023 по факту підпалу транспортного засобу за адресою: м.Кропивницький, вул.Зінченка, 4б, на яких зафіксований ОСОБА_6 (т.1, а.п.109-111);

-висновком судової пожежно-технічної експертизи №СЕ-19/112-24/1908/ПТ від 11.03.2024, згідно якого:

1.Осередок пожежі (місце початкового загоряння із слідами найбільших термічних ушкоджень) знаходився на поверхні капоту та лобового скла у верхній передній частині автомобіля марки Mitsubishi Outlander д. н. НОМЕР_1 .

2.У даному випадку події безпосередньою причиною виникнення пожежі є внесення стороннього джерела вогню з використанням інтенсифікатору горіння, (спиртовводний розчин запашних речовин-парфум) на поверхню капоту та лобового скла у верхній передній частині автомобіля марки Mitsubishi Outlander д. н. НОМЕР_1 (т.1, а.п.116-127);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.08.2024, згідно якого старшим слідчим СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області під безперервну відеофіксацію запропоновано підозрюваному ОСОБА_6 добровільно розповісти, з метою перевірки і уточнення відомостей, про обставини події в ніч з 30.12.2023 на 31.12.2023. ОСОБА_6 повідомив, що в ніч на 31.12.2023 перебував в гостях у знайомої в квартирі на другому поверсі, під`їзду АДРЕСА_4 , де розпивав алкогольні напої. В той час у нього виник конфлікт з власницею квартири, тому його попросили піти. Покинувши помешкання, зрозумів, що там залишився його мобільний телефон. Він почав стукати у двері, щоб забрати речі, однак йому не відчинили. У нього при собі був флакон з розпилювачем, вміст якого він пшикав на двері та кричав, що їх підпалить. Приїхали працівники поліції, а згодом поїхали. Після чого він розпилив вміст флакону на автомобіль біля скла та номерного знаку, який знаходився біля під`їзду №5. Потім підпаливши, пішов геть (т.1, а.п.151-155).

Не всі матеріали, на які посилався прокурор, є документами у розумінні ст. 99 КПК України, а також доказами у справі за ст. 84 КПК України. Документи, у розумінні ст. 99 КПК України, - це письмові матеріали, що містять інформацію про події або обставини, що мають значення для кримінального провадження. Доказами, відповідно до ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Не є доказами у справі, відповідно до положень ст. 84 КПК України: витяг з ЄРДР за №0003642 від 31.12.2023 (т.1, а.п.2-4), витяг з ЄРДР за №0003642 від 31.12.2023 (т.1, а.п.5), рапорт ст.інспектора-чергового Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області (т.1, а.п.6), заява ОСОБА_6 від 31.12.2023 (т.1, а.п.86), витяг з ЄРДР за №0001337 від 08.05.2024 (т.1, а.п.133-134).

Також, не є документами в розумінні положень ст.99 КПК України, на які посилався прокурор під час судового розгляду, зокрема: висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/112-24/265-ФХД від 08.01.2024 (т.1, а.п.52-57), висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/112-24/219-ФХД від 08.01.2024 (т.1, а.п.69-74), висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/112-24/267-ФХД від 09.01.2024 (т.1, а.п.78-80), протокол огляду місця події від 31.12.2023 (т.1, а.п.84-85); висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/112-24/266-ФХД від 10.01.2024 (т.1, а.п.90-95), оскільки не містять інформації на підтвердження винуватості ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Приведені вище та досліджені судом письмові докази є належними та допустимими, оскільки отримані органом досудового слідства згідно з вимогами Кримінально процесуального законодавства України, повністю узгоджуються між собою та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Оцінюючи вище приведені письмові докази, як кожен окремо, так і в їх сукупності між собою та з отриманими в ході судового розгляду показами потерпілого, свідка, суд констатує їх повну узгодженість та достатність для встановлення винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 .

При цьому, часткове невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини розцінюється судом як один із способів його захисту від пред`явленого обвинувачення та бажанням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Суд зазначає, що допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що його син повідомив його, що поставив його автомобіль перед своїм під`їздом будинку АДРЕСА_3 . Біля 2-ї години ночі 31.12.2023 йому зателефонував син, повідомив, що виходив на балкон тієї ночі палити, чув групу людей на поверх вище нього розпивали спиртні напої, буянила, відпочивала. А вже пізніше йому постукали у двері та повідомили, що його автомобіль палає.

Також, про наявність причинно-наслідкового зв`язку між пошкодженням автомобіля та причетністю ОСОБА_6 до підпалу свідчать показання свідка ОСОБА_12 щодо причин займання автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, а саме що біля автомобіля знайдено пульверизатор (розпилювач) для скляної ємності, згодом скляну ємність, у якій знаходилися залишки маслянистої рідини невідомого походження із запахом схожим на парфуми, що було стороннім джерелом запалювання, між лобовим склом та капотом, де знаходиться решітка вентиляції капота. Вказане повністю узгоджується з висновком судової пожежно-технічної експертизи №СЕ-19/112-24/1908/ПТ від 11.03.2024, де визначено, що осередок пожежі (місце початкового загоряння із слідами найбільших термічних ушкоджень) знаходився на поверхні капоту та лобового скла у верхній передній частині автомобіля марки Mitsubishi Outlander д. н. НОМЕР_1 та встановлено, що безпосередньою причиною виникнення пожежі є внесення стороннього джерела вогню з використанням інтенсифікатору горіння, (спиртовводний розчин запашних речовин-парфум) на поверхню капоту та лобового скла у верхній передній частині автомобіля марки Mitsubishi Outlander д. н. НОМЕР_1 (т.1, а.п.116-127).

Сам обвинувачений під час допиту в судовому засіданні не заперечив, що знаходився вночі з 30.12.2023 на 31.12.2023 спочатку у квартирі своєї знайомої за адресою АДРЕСА_3 , а згодом на вулиці, де побачив автомобіль білого кольору, маючи при собі флакон парфумів, бризнув їх на капот транспортного засобу і запальничкою підпалив. Покази ОСОБА_6 узгоджуються із наданими добровільними поясненнями, під час проведення з останнім слідчого експерименту від 30.08.2024

При цьому його покази в частині того, що після підпалу вогню на автомобілі не було і він одразу пішов додому, суд сприймає критично, оскільки як зазначив сам обвинувачений ОСОБА_6 в той день він вживав спиртні напої, а також займання автомобіля могло відбутися поступово і зважаючи на те, що обвинувачений відразу пішов додому, просто міг не помітити пожежі.

Об`єктивних доказів непричетності обвинуваченого ОСОБА_6 до вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, суду не надано і судом не здобуто.

За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень інкримінованих органом досудового розслідування за ч.2 ст.194, ч.4 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.194 КК України, як умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, та за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст.55 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обставини.

ОСОБА_6 вчинив тяжкі злочини, згідно інформації КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» у 1977 році було звернення до лікаря-психіатра, у лікаря-нарколога на обліку не перебуває, не одружений, не має утриманців, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, засуджений вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 15.01.2014 за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 09.11.2017 умовно-достроково у відповідності до ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 01.11.2017 на 2 роки 2 місяці 23 дні, в силу положень ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей.

Обставиною, пом`якшуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Злочини вчинені обвинуваченим ОСОБА_6 є дійсно суспільно-небезпечними, оскільки посягають на власність людини.

При цьому, мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його до особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Під час судового розгляду детально проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, наслідки суспільно небезпечних діянь, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєних ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, те, що останній частково визнав вину в інкримінованому злочині за ч.2 ст.194 КК України, проте наслідків своїх дій не усвідомив, збитків не відшкодував, повністю визнав вину за ч.4 ст.185 КК України, тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання останньогоможливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України, оскільки обвинувачений представляє суспільну небезпеку для оточуючих.

Призначення такого покарання ОСОБА_6 буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Статтями 22 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Під час судового розгляду представником цивільного позивача адвокатом ОСОБА_5 заявлений цивільний позов, у якому останній просив стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 489470,80 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням, 100 000 грн. моральної шкоди, а також 6000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи підтвердження заявленої суми позову в частині стягнення матеріальної шкоди належними доказами, суд приходить до висновку про необхідність задоволення цивільного позову в цій частині та стягнення на користь ОСОБА_4 завданої шкоди в сумі 489 470, 80 грн.

Також, згідно з ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995 № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до вказаної Постанови ПВС з подальшими змінами і доповненнями, вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру і об`єму страждань (фізичних, душевних, психічних і тому подібне), яких отримав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення і тому подібне) і з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.

Щодо розміру моральної шкоди суд прийшов до переконання, що заявлені потерпілим вимоги є завищеними, окрім того потерпілий не надав суду достатніх даних з яких міркувань він виходив визначаючи конкретний розмір завданої моральної шкоди, яку він просить задовольнити.

Отже, беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що наступили, характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, які переніс потерпілий, їх тривалість, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, та зважаючи на обставини при яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 80 000 грн. моральної шкоди.

Такий розмір є обґрунтованим, відповідає вимогам законодавства, визначений з урахуванням характеру та обсягу й тривалості страждань, яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат, оскільки він зазнав душевних страждань та був порушений звичайний уклад його життя та є співрозмірним завданій шкоді.

Що стосується позовних вимог в частині відшкодування понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн., суд зазначає наступне.

На підставі п.1 ч.1 ст.118 КПК України витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з матеріалів справи на підтвердження понесених витрат представником потерпілого надано договір від 23.03.2024 про надання правничої допомоги, укладений між адвокатом ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , та розрахункову квитанцію, згідно якого сторонами узгоджено фіксовану суму гонорару в розмірі 6 000 грн.

Отже, витрати потерпілого на правову допомогу склали 6 000 грн., що підтверджується зазначеними документами, а тому вони підлягають стягненню з обвинуваченої на підставі ч.1 ст.124 КПК України.

Також, у відповідності до положень ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23.09.2024 з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) накладено арешт на 1/2 частки приватної спільної часткової власності житлового будинку, загальною площею 80,4 кв.м, житловою площею 48,7 кв.м., реєстраційний номер майна 040, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 .

З огляду на те, що заявлений в рамках даного кримінального провадження, задоволено цивільний позов, підстави щодо скасування арешту відсутні.

Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Витрати за проведення експертних досліджень в сумі 24 232,96 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.194 КК України, і призначити покарання за:

- ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років;

- ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_6 шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років.

До вступу вироку в законну силу обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши останнього під варту в залі суду, негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 17.12.2025.

Цивільний позов представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 489 470, 80 грн. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди, 80 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та 6 000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази:

транспортний засіб MITSUBISHI OUTLANDER, д.н.з. НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , - залишити останньому, як йому належний;

фрагмент полімерного матеріалу з ознаками сильного термічного пошкодження; фрагменти скла з нашаруванням кіптяви, вологий полімерний пристрій для розприскування з основою чорного кольору та прозорою безбарвною полімерною трубкою, волога чоловіча шапка чорного кольору, частково уражена пліснявою, два аплікатори з бавовняними кінцями, на поверхні кінцівок наявні нашарування речовини схожої на бруд, чоловіча куртка чорного кольору з нашаруванням речовини схожої на бруд, чоловічі штани синього кольору з нашаруванням речовини схожої на бруд, три аплікатори з бавовняними кінцівками, на поверхнях бавовняних кінцівок наявні нашарування речовини сірого кольору, які передані на зберігання до камеру схову речових доказів Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити;

два диски DVD-R, на яких містяться відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів, - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

мобільний телефон Motorola El3 (ХТ2345-3) 8/128 Gb Cosmic Black та картонну коробку до нього, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , - залишити останньому, як йому належні.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави судові витрати в сумі 24 232,96 гривні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м.Кропивницького, а обвинуваченим, якщо він перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя

Подільського районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_14