Справа №337/3233/25
Номер провадження 1-кп/337/444/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 рокум. Запоріжжя

Колегія суддів Хортицького районного суду міста Запоріжжя у складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,секретаря ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про продовження застосування обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, та клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки у м.Запоріжжя, громадянки України, незаміжньої, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкала за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.2, 4, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 127, ст. 166 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.2, 4, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 127 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хортицького районного суду міста Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.2, 4, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 127, ст. 166 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.2, 4, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 127 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 на 60 днів, та клопотання про продовження дії покладених на обвинувачену ОСОБА_8 обов`язків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 9 ч.5 ст. 194 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_8 не заперечувала щодо застосування до неї вказаних у клопотанні обов`язків.

Адвокат ОСОБА_11 підтримав позицію своєї підзахисної.

Обвинувачений ОСОБА_9 був проти продовження його утримання під вартою, і заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, зокрема домашній арешт за місцем реєстрації. Вважав, що ризиків у справі немає. Він мав можливість переховуватись, однак не робив цього. У нього нема мети впливати на свідків. В нього двоє дітей, на одну з яких він сплачує аліменти. Також він займав активну громадську позицію і після повномасштабного вторгнення займався активною волонтерською діяльністю.

Адвокат ОСОБА_10 наполягав, що сторона обвинувачення припускає, але не доводить наявність у справі ризиків, в тому числі належними доказами. Після обставин подій ОСОБА_9 три доби був на волі, і нікуди не тікав. Потерпіла і свідки у справі не були присутні під час інкримінованої події, і не бачили обставини. Основою доказової бази обвинувачення виступають відеозаписи, що також свідчить про відсутність ризику впливу на них. За таких обставин, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, і змінити ОСОБА_9 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації.

Сторона обвинувачення проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу категорично заперечувала, посилаючись на неможливість запобігти наявним ризикам іншими запобіжними заходами, окрім як утримання під вартою.

Колегія суддів, вислухавши клопотання і думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає таке.

За ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

11 травня 2025 року слідчий суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя застосував до ОСОБА_9 (на той час підозрюваного за ч.2 ст. 127 КПК України) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Строк дії цього запобіжного заходу продовжено до 25 жовтня 2025 року (включно).

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_9 був обраний слідчим суддею і продовжний судом з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості інкримінованих йому злочинів та на підставі наявності ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

За ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Розглядаючи питання про продовженняОСОБА_9 запобіжного заходу, судом не було встановлено наявності підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки заявлені прокурором і встановленні слідчим суддею ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшились та є актуальними.

Суд наголошує, що наявність у справі ризиків встановлено ухвалою слідчого судді, що набрала законної сили, а на цьому етапі вирішується питання продовження існування таких ризиків.

Суд бере до уваги обставини, встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжних заходів, а саме те, щоОСОБА_9 обґрунтовано підозрювався за ч.2 ст. 127 КПК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, а на цей час обвинувачуються ще і за п.п.2, 4, 12 ч.2 ст. 115 КК України, що є особливо тяжким злочином, за який передбачено довічне позбавлення волі, а також, що інформація про вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність їх соціальних зв`язків, який розлучений, має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, є військовослужбовцем, однак до виконання обов`язків не приступав, майновий стан, проживання на момент затримання в орендованій квартирі.

Отже, навіть з урахуванням відсутності фактів попереднього притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності, судом не встановлено можливості запобігання наявних ризиків (переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення) іншими запобіжними заходами, оскільки ОСОБА_9 не має стійких непереборних зв`язків з місцевістю, він не працевлаштований, військову службу фактично не проходив, проживав не за місцем реєстрації, а в орендованій квартирі, розлучений, дитина від першого шлюбу проживала окремо, мати другої дитини ОСОБА_9 , є обвинуваченою у цьому ж кримінальному провадженні.

Суд з урахуванням обставин, викладених в обвинувальному акті та клопотанні прокурора про продовження строків дії запобіжного заходу, відповідно до положень ст.ст. 177-178 КПК України враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі доведення його винуватості (позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі), характер та обставини злочинів, в яких він обвинувачується, і приходить до висновку про продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, суд вирішив продовжити ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, задовольнивши тим самим клопотання прокурора, і відмовивши у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.

Щодо заявленого обвинуваченим клопотання про зміну запобіжного заходу, необхідно зазначити таке.

Відповідно до ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. При цьому за частиною 3 статті 201 КПК, до клопотання мають бути додані, зокрема, копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання, а за частиною 4 статті 201 КПК, клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу

Тобто обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження. Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. Підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення. Зокрема, за спливом певного періоду часу, можливість забезпечення належної процесуальної поведінки особи іншими запобіжними заходами.

Однак існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами.

Згідно зі ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

На заявника покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається при зверненні до суду.

Як було зазначено раніше, в тому числі і в ухвалі від 27 серпня 2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу, ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину передбаченого п.п.2, 4, 12 ч.2 ст. 115 КК України, тяжкого злочину (ч.2 ст. 127 КПК України), та у справі встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В якості нових, не досліджених раніше обставин, ОСОБА_9 посилається на обставини, що його характеризують волнтерську діяльність, наявність двох дітей, непереховування від суду, наявність місця роботи.

Разом з цим, такі дані про обвинуваченого були враховані при застосуванні запобіжного заходу і при його продовженні, та не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час застосування і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому вони не утворюють нових концептуальних обставин у справі, та не спростовують на цій стадії судового розгляду неможливості забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого іншими запобіжними заходами.

Усім іншим зазначеним в клопотанні обставинам надана оцінка під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Враховуючи вищевикладене у сукупності, а також те, що в ході розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 не було встановлено обставин, які б вказували на відсутність або зменшення ризиків, встановлених при застосуванні запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд приходить до переконання, що у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

Питання застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу на цій стадії розгляду є передчасним, та стороною захисту не порушувалось.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку покладення на обвинувачену ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, слід зазначити таке.

11 травня 2025 року слідчий суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя застосував до ОСОБА_12 (підозрюваної на той час лише за ч.2 ст. 127 КПК України) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із заставою у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень. У разі внесення застави покладено на ОСОБА_12 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця перебування (несення військової служби); утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Ухвалою суду від 04 липня 2025 року встановлено актуальність і існування щодо ОСОБА_12 ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченої, продовжено на 60 днів до 01 вересня 2025 року.

21 серпня 2025 року ОСОБА_12 була звільнена з-під варти у зв`язку із сплатою застави в сумі 242 240 гривень, а отже вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалою суду від 27 серпня 2025 року на обвинувачену ОСОБА_12 в межах дії запобіжного заходу у вигляді застави, строком на 2 місяці до 27 жовтня 2025 року покладено обов`язки: прибувати до суду за кожним викликом; не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування із потерпілою і свідками за межами судового засідання у цій справі до їх допиту в суді; носити електронний засіб контролю.

Згідно частини 5 статті 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

За таких обставин, з метою мінімізації ризиків, встановлених щодо обвинуваченої ОСОБА_12 , а також запобігання її позапроцесуальної поведінки, слід продовжити покладені на ОСОБА_12 обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 9 ч.5 ст. 194 КПК України строком на 2 місяці.

При цьому суд враховує, що вказані обов`язки не є такими, що надмірно або негативно впливають на життєвий уклад обвинуваченої. Застосування таких обов`язків є розумним і співмірним втручання в її права, враховуючи цілі цього кримінального провадження. Сама обвинувачена щодо таких обов`язків не заперечувала.

За таких обставин, клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченої ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України також підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керую чись ст.ст. 194, 331, главою 18 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 60 днів до 04 грудня 2025 року (включно).

Клопотання прокурора про продовження дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах дії запобіжного заходу у вигляді застави, строком на 2 місяці до 06 грудня 2025 року (включно) обов`язки:

прибувати до суду за кожним викликом;

не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

утримуватись від спілкування із потерпілою і свідками за межами судового засідання у цій справі до їх допиту в суді;

носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_12 , що в разі не виконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Копію ухвали для її виконання в частині тримання ОСОБА_9 під вартою надіслати начальнику установи тримання під вартою.

Виконання ухвали в частині покладання на обвинувачену ОСОБА_12 обов`язків доручити начальнику ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суду м. Запоріжжя протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3