Справа № 456/470/26
Провадження № 1-кс/456/100/2026
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

23 січня 2026 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчої СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Стрийської окружної прокуратури прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 12.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волошиново Старосамбірського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, одруженого, непрацюючого, з неповною середньою освітою, раніше несудимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та до суду за кожним викликом; не відлучатися за межі Стрийського району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю виклику останнього до органу досудового розслідування, прокурора чи суду для проведення слідчих дій; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання (перебування).

В обґрунтування клопотання покликається на те, що 01.10.2025 близько о 16:00 год. ОСОБА_5 перебував на громадській зупинці за адресою: вул. Болехівська, 45, м. Стрий, Львівська область, де на асфальті біля бордюру побачив мобільний телефон марки «РОСО ХЗ PRO» з IMEI НОМЕР_1 , та із сім картою оператора «Київстар» із закріпленим абонентським номером телефону « НОМЕР_2 », який на праві власності належить ОСОБА_6 та яким користувалась малолітня донька власниці - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка напередодні цього ж дня перебувала на цій же автобусній зупинці, та в цей момент у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Надалі, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з метою власного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із асфальту біля бордюру, мобільний телефон марки РОСО Х3 PRO з IM НОМЕР_1, вартістю 4 879,47 грн, із сім картою оператора «Київстар» із закріпленим абонентським номером телефону НОМЕР_2 , вартістю 350,00 грн.

Після цього, ОСОБА_5 , сів у маршрутний автобус зі сполученням Стрий-Дашава, утримуючи при собі викрадене майно, а надалі розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 5229,47 грн.

Таким чином, в діях ОСОБА_5 наявні всі підстави для обгрунтованої підозри у таємному викрадені чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_5 , оглядаючи мобільний телефон марки «РОСО Х3 PRO» з МЕІ НОМЕР_1, із сім картою оператора «Київстар», із закріпленим абонентським номером телефону НОМЕР_2 , під чохлом виявив банківську картку monobank від АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 , яка належить та видана на ім?я ОСОБА_6 , якою можна здійснювати розрахунок за допомогою чіпу без підтвердження коду, та в цей час у нього виник умисел на привласнення банківської картки, з метою подальшого зняття з неї без відома ОСОБА_6 для власних потреб грошових коштів, що знаходились на її рахунку, при цьому усвідомлюючи, що пластикова банківська картка видається банківськими установами, та, згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є також офіційним документом, тобто електронним платіжним документом.

Надалі, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій умисел, спрямований на привласнення вказаних офіційних документів, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, розуміючи, що пластикова банківська картка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, з корисливих мотивів, таємно, привласнив банківську картку monobank від АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_6 , з метою подальшого зняття грошових коштів для власних потреб без відома потерпілої, та оплати товарів.

У діях ОСОБА_5 наявні всі підстави для обґрунтованої підозри його у привласненні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Таким чином, за сукупністю, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 4.4 ст.185, ч. 1 ст. 357 К України.

Досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та навела мотиви, аналогічні заявленим у клопотанні, просить його задовольнити. Щодо наявності обставин, які можуть слугувати ризиками в розумінні ст. 177 КПК України, прокурор наголосила на пенсійному віці підозрюваного, а відтак відсутності в нього сталого місця перебування (місця праці) що може утруднити контактування з ним для виклику до органіів досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання не заперечив, стверджував, що на всі виклики органу досудового розслідування він прибував, обов`язки визначені законом виконуватиме й надалі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання та досудового розслідування, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Подане слідчою ОСОБА_4 клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 30.01.2018 у справі «Корнійчук проти України» (заява № 10042/11) наголошує, що запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 12.01.2026 до ЄРДР за № 0000003 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України /а.с. 5/.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що 21.01.2026 із кримінального провадження № 0000003 виділено матеріали досудового розслідування та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України /а.с. 42-44/.

21.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 185 КК України /а.с. 45-47/.

З матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 185 КК України, що підтверджується:

- протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_6 від 19.01.2026 /а.с. 21-22/;

- протоколом огляду предмету від 19.01.2026 /а.с. 28-29/;

- протоколом огляду предмету від 20.01.2026 /а.с. 32-33/;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 21.01.2026 /а.с. 50-51;

- протоколом демонстрування відео файлу підозрюваному ОСОБА_5 /а.с. 52-53/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.01.2026 /а.с. 54-57/.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Перевіряючи доводи сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, ухиляючись від явки до органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі доводи не до кінця обґрунтованими, зокрема такими, що не знаходять свого підтвердження матеріалами справи. Так, в якості обґрунтування наявності ризиків прокурор покликалась не пенсійний вік підозрюваного, а слідча наголосила на тому, що він кілька раз не відповідав на її дзвінки. Водночас жодного підтвердження наведеним обставинам, окрім пенсійного віку, до матеріалів клопотання не додано. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку що мети досудового розслідування може бути досягнута й без покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язку не відлучатись за межі Стрийського району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, яке прокурор обґрунтовує необхідністю виклику ОСОБА_5 до органу досудового розслідування. Оскільки прокурором не наведено фактів, які б вказували на те, що підозрюваний може виїхати саме за межі області з метою переховування та не прибувати на виклики в умовах своєчасного попередження в строки визначені ст. 135 КПК України, слідчий суддя вважає такий обов`язок надмірним обтяженням та недоцільним обмеженням особи в праві на пересування.

Таким чином, оцінюючи матеріали клопотання, доводи учасників процесу та обставини справи у їх сукупності, беручи до уваги вагомість наявних доказів того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, зважаючи на дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватою у кримінальних правопорушеннях у вчиненні яких підозрюється, відсутність судимостей, враховуючи наведені прокурором та слідчим ризиків, які існують у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід, у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, виключно у вигляді прибувати до слідчого, прокурора та до суду за кожним викликом та повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання (перебування). Саме такий запобіжний захід є співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками.

Беручи до уваги наведене, приходжу до висновку про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, як такого, що відповідає обставинам встановленим у процесі розгляду клопотання та не становитиме надмірного тягаря для підозрюваного, а також відповідає п. 1,2 ч. 3 ст. 132 КПК України, у повній мірі пропорційний до даних щодо особи підозрюваного, тяжкості пред`явленої підозри та зможе забезпечити виконання останнім процесуальних обов`язків та уникненню ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Керуючись ст. 177-179, 184, 186-187, 193-194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задовольнити.

Підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-прибувати до слідчого, прокурора та до суду за кожним викликом;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання (перебування).

Вказані зобов`язання покладаються на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці до 23 березня 2026 року.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого та прокурора по кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено та підписано 26 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1