УХВАЛА

Іменем України

27 жовтня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на на бездіяльність слідчого/прокурора щодо незакриття кримінального провадження, зобов`язання слідчого/прокурора закрити кримінальне та застосування заходів безпеки,-

ВСТАНОВИВ:

27.10.2025 до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшла скарга ОСОБА_2 в якій він просить:

- визнати бездіяльність слідчого/прокурора щодо незакриття кримінального провадження за ст.407 КПК України (перше СЗЧ, військова частина НОМЕР_1 ) та зобов`язати слідчого/прокурора закрити провадження за відсутністю складу злочину протягом 3-х днів з дня оримання ухвали;

- застосувати заходи безпеки у виді заборони працівникам ВСП, поліції здійснювати затримання ОСОБА_2 ;

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження за скаргою слідчий суддя виходить з наступного

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає

При цьому ч.2 ст.303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню (ч.4 ст.303 КПК України.

Щодо вимоги визнати бездіяльність слідчого/прокурора щодо незакриття кримінального провадження за ст.407 КПК України (перше СЗЧ, військова частинаА2900) та зобов`язання закрити кримінальне провадження за відсутністю складу злочину протягом 3-х днів;

Згідно вимог п.11 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні може бути оскаржена відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Матеріали скарги не містять доказів, що відносно ОСОБА_2 здійснюється досудове розслідування будь-якого кримінального провадження та ОСОБА_2 звертався до уповноваженої особи з клопотанням про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 КПК України та що за результатами розгляду його клопотання було відмолено.

Щодо застосування заходів безпеки у виді заборони працівникам ВСП, поліції здійснювати затримання ОСОБА_2

ОСОБА_2 зазначає, що це скарга в порядку ст.303 КПК України.

Згідно вимог п.6 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні може бути оскаржено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом

Матеріали скарги не містять відомостей, що відносно ОСОБА_2 здійснюється досудове розслідування будь-якого кримінального провадження та застосовуються будь-які заходи безпеки.

Оскільки скарга подана на дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню в порядку ч.1 ст.303 КПК України , у відкритті провадження за скаргою слід відмовити з підстав передбачених ч.4 ст.303 КПК України.

Якщо розцінювати це як клопотання про застосування заходів безпеки слідчим суддею то слідчий суддя приходить наступного

Відповідно до ст.1 Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві" забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

За приписами п"б" ст. 2 вищевказаного Закону потерпілий та його представник у кримінальному провадженні мають право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав.

До органів, які забезпечують безпеку осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, належать державні органи, які: а) приймають рішення про застосування заходів безпеки; б) здійснюють заходи безпеки.

Рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, дізнавачем, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» здійснення заходів безпеки покладається за підслідністю на органи служби безпеки, Державного бюро розслідувань, органи внутрішніх справ, органи Національної поліції або Національне антикорупційне бюро України, у складі структур яких з цією метою створюються спеціальні підрозділи. Безпеку осіб, яких беруть під захист, якщо кримінальні провадження знаходяться у провадженні Бюро економічної безпеки України або суду, забезпечує за їх рішенням відповідно орган служби безпеки, Державного бюро розслідувань, орган внутрішніх справ, орган Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України або орган чи установа виконання покарань, слідчий ізолятор. Безпеку особи, взятої під захист, якщо її тримають в установі виконання покарань чи слідчому ізоляторі, забезпечує відповідний підрозділ такої установи чи слідчого ізолятора незалежно від того, у провадженні якого органу знаходиться кримінальне провадження.

Відтак, зі змісту Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» вбачається, що рішення про застосування заходів безпеки може бути прийнято слідчим суддею лише у випадках, передбачених статтею 206 Кримінального процесуального кодексу України.

Так ч.1 ст.206 КПК України передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи (ч.2 ст.206 КПК України).

Скаржник ОСОБА_2 вказує, що можливо відносно нього розпочате кримінальне провадження, відомостей, що він утримується під вартою без рішення суду матеріали скарги не містять.

Таким чином, слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира не має повноважень в порядку ст.206 КПК України приймати рішення про застосування будь-яких заходів безпеки, оскільки не повідомлені обставини які б дозволяли їх застосувати

Керуючись ч.4 ст.303 КПК України,- слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1