Справа № 461/8442/25
Провадження № 1-кп/461/676/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2025 м. Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0001505 від 28.08.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Олександрівка Херсонської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, має одну дитину, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 28 серпня 2025 року, приблизно о 10 годині 50 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, та який продовжено до 05.11.2025, шляхом вільного доступу, із торгового залу магазину «Сільпо», що знаходиться за адресою: м. Львів, площа Соборна, буд. 14/15, таємно викрав дві пляшки віскі «DalmorePortWood» в коробці, об`ємом 0,7 л., вартістю за 1 пляшку 4399 грн. 20 коп. без ПДВ, загальною вартістю 8798 грн. 40 коп. без ПДВ, та піцу «Гавайську», вартістю 143 грн. 20 коп. без ПДВ, а всього на загальну суму 8941 грн. 60 коп. без ПДВ, що належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД». Викрадене майно ОСОБА_4 тримаючи у руках виніс з приміщення магазину повз каси, не оплативши вартість такого, та утримуючи при собі зазначене майно, покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» майнової шкоди на суму 8941 грн. 60 коп. без ПДВ.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, та пояснив суду, що дійсно 28 серпня 2025 року він перебував в магазині «СІЛЬПО-ФУД», що за адресою: м. Львів, площа Соборна, буд. 14/15, де викрав дві пляшки віскі та піцу. Обвинувачений пояснив, що у вчиненому щиро розкаюється та просить суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

Окрім того, ОСОБА_4 просив проводити розгляд справи без участі його захисника ОСОБА_5 .

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержуватись вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, необхідно розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Своєю чергою, наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, неодружений, має одну дитину, не працює, з середньою освітою, раніше не судимий, на обліках у КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» та КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті КК України.

Разом з тим, враховуючи вищенаведені обставини, на думку суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік, який є достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22.00 год. до 07.00 год., застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 29.08.2025 у справі №463/8133/25, провадження №1-кс/461/7894/25, суд вважає за необхідне залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати, пов`язані із залученням експертів, відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 75, 185, 357 КК України, 368-371, 373, 374, 376, 377 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22.00 год. до 07.00 год., застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 29.08.2025 у справі №463/8133/25, провадження №1-кс/461/7894/25, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме:

2 пляшки ємністю 0,7 л. із вмістом рідини та маркуванням «Dalmore port wood reserve» - повернути ТОВ «СІЛЬПО-ФУД»;

чорні спортивні штани, куртку на застібку зеленого кольору, кепку чорного кольору «С», кофту чорного кольору із візерунком черепа та одну пару взуття (кеди зеленого кольору) повернути ОСОБА_4 ;

диск типу DVD-R, об`ємом 4,7 GB, на якому знаходяться відеозаписи, здійснені камерами внутрішнього відеонагляду магазину «Сільпо», що за адресою: м. Львів, пл. Соборна, буд. 14/15, за 28.08.2025 - залишити у матеріалах кримінального провадження №0001505 від 28.08.2025.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1