Провадження №1-кс/333/3451/25
УХВАЛА

Іменем України

31 жовтня 2025 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ТУ ДБР ОСОБА_3 , прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою укримінальному провадженні № 0000167 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Боронява Хустського району Закарпатської області, головного сержанта командира міномета 2 мінометного взводу 6 мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27 ч.4 ст.408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2025 року старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000167 відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27 ч.4 ст.408 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 29 жовтня 2025 року о 18 годині 08 хвилин у порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , молодшого сержанта військової частини НОМЕР_1 , якого підозрюють у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408 КК України. Підозрюваний, діючи з корисливих мотивів, організував незаконне переправлення військовослужбовця через державний кордон України поза пунктами пропуску та сприяв йому у вчиненні дезертирства в умовах воєнного стану. Під час реалізації злочинного плану ОСОБА_6 був викритий та затриманий працівниками правоохоронних органів. Сторона обвинувачення вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - що підозрюваний може переховуватись від слідства і суду, знищити докази, впливати на свідків або вчинити інші кримінальні правопорушення. З урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів та положень ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, підозрюваних у вчиненні злочину, передбаченого ст.408 КК України, може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У зв`язку із викладеним, слідчий просить суд застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 строком на 60 днів без визначення розміру застави з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Таким чином, ОСОБА_6 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, вчинене з корисливих мотивів; ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408 КК України - закінчений замах на пособництво у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання у повному обсязі та послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_6 , після роз`яснення йому слідчим суддею прав, передбачених ч.2 ст.193 КПК України, пояснив, що бажає, щоб його інтереси представляла адвокат ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, оскільки він не має наміру ухилятись від досудового розслідування та суду.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, зазначила, що ризики на які посилається прокурор, відсутні, ОСОБА_6 не має наміру ухилятись від органу досудового розслідування та суду, не може впливати на свідків по цьому кримінальному провадженню, має стійкі соціальні зв`язки, що нівелює ризик приховатись від суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 22.05.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27 ч.4 ст.408 КК України (кримінальне провадження №0000167).

Клопотання слідчого погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та оформлене відповідно до вимог ст.184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України у повному обсязі.

29.10.2025 року, о 18:08 год., у порядку ст.208 КПК України слідчим ТУ ДБР розташованого в м.Мелітополі затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого.

Слідчим суддею встановлено, що 30.10.2025 року було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408 КК України, та вручено о 17-55 годині підозрюваному, про що надано розписку ОСОБА_6 .

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У рішенні по справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182).

Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

На підставі досліджених матеріалів кримінального провадження №0000167, обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_6 підтверджується, зокрема:

Протоколом негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, який було складено 3 відділом ГВ ЗНД УСБУ в Запорізькій області на підставі ухвали слідчого судді від 16.09.2025 року. В результаті чого зафіксовано телефонні переговори ОСОБА_6 із ОСОБА_8 та іншими особами. Зміст розмов вказує, що ОСОБА_9 діяв під псевдонімом « ОСОБА_10 » та організовував незаконне переправлення військовослужбовців через державний кордон України з метою уникнення служби під час воєнного стану. У ході спілкування він дає вказівки про час, місце зустрічі, підготовку документів та способи маскування - що свідчить про скоординованість і системність дій.

Протоколом затримання підозрюваного від 29.10.2025 року. Відповідно до ст.208 КПК України ОСОБА_6 затриманий під час спроби організації незаконного переправлення військовослужбовця, який мав намір ухилитися від проходження служби. Під час затримання вилучено мобільний телефон із SIM-картою, що відповідає номеру, фігуруючому у протоколі НСРД. Факт затримання підтверджує реальність наміру та безпосередню участь ОСОБА_6 у злочині.

Протоколом огляду мобільного телефону проведено після затримання. У пам`яті пристрою та месенджерах («WhatsApp», «Telegram») виявлено переписку з абонентами Стаф, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , що повністю співпадає з даними з протоколів прослуховування. Вилучені геолокаційні дані, фотографії місцевості поблизу державного кордону, а також повідомлення щодо вартості «переходу» і домовленостей про зустріч.

Протокол допиту свідка ОСОБА_8 . Свідок пояснив, що звернувся до ОСОБА_9 за допомогою у незаконному перетині державного кордону для ухилення від мобілізації. ОСОБА_6 , представившись ОСОБА_10 , запропонував «послугу» за грошову винагороду та пояснив деталі маршруту, умови та способи перетину кордону. Свідчення узгоджуються з результатами НСРД та переписками, підтверджуючи наявність умислу та організаторську роль ОСОБА_6 .

Іншіми процесуальними документами, а саме: ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення НСРД; Постановою про призначення досудового розслідування; Рапортом оперативного співробітника про виявлення ознак злочину; Витягом з ЄРДР від 22.08.2025 р.

Вказані документи взаємопов`язані між собою, мають процесуальний статус допустимих доказів, отримані з дотриманням вимог КПК України. Їх сукупність підтверджує: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих злочинів; системність дій (вербування, координація, забезпечення маршруту, підготовка документів, зв`язок із пособниками); ризики, передбачені ст.177 КПК України - переховування від слідства, знищення доказів, вплив на свідків, продовження злочинної діяльності.

Інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення, передбачені:

- ч.3 ст.332 КК України, відповідно до ст..12 КК України є тяжким злочином;

- ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408 КК України - закінчений замах на пособництво у дезертирстві, вчиненому в умовах воєнного стану є особливо тяжким злочином.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя також оцінює в сукупності такі обставини:

- Характер і тяжкість інкримінованих злочинів. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408 КК України - організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та пособництві у замаху на дезертирство, вчинених в умовах воєнного стану. Ці дії посягають на основи національної безпеки та військової дисципліни Держави, що свідчить про їх підвищену суспільну небезпечність.

- Обґрунтованість підозри. Підозра підтверджується належними та допустимими доказами, серед яких: протокол затримання ОСОБА_6 від 29.10.2025 р., протокол огляду його мобільного телефону, протоколи негласних слідчих (розшукових) дій (прослуховування телефонних переговорів і зняття інформації з електронних мереж), протоколи допитів свідків, зокрема ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , вилучення грошових коштів та інших речових доказів, що підтверджують факт отримання частини обумовленої винагороди, постанова про повідомлення про підозру від 30.10.2025 р. Зазначені матеріали у своїй сукупності підтверджують умисний характер дій підозрюваного, його роль організатора, корисливий мотив та наявність фактичних дій, спрямованих на реалізацію злочинного наміру.

- Особу підозрюваного. ОСОБА_6 - військовослужбовець, молодший сержант військової частини НОМЕР_1 , має військову підготовку, орієнтується в обстановці воєнного стану, знайомий із порядком проходження служби та відповідальністю за військові злочини. Наявність таких знань і досвіду свідчить про усвідомлення ним протиправності своїх дій та підвищену ймовірність ухилення від відповідальності.

- Наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Досліджені матеріали підтверджують наявність ризиків того, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду (через тяжкість загрожуючого покарання); знищити або приховати документи та речі, що мають доказове значення; незаконно впливати на свідків, зокрема на осіб, з якими він контактував під час організації злочину; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, координуючи дії співучасників; продовжити злочинну діяльність з метою збагачення або уникнення покарання.

Суд ураховує, що підозрюваний має сталi зв`язки серед військовослужбовців та осіб, які можуть сприяти переховуванню чи знищенню доказів.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, оцінюючи ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, намагаючись забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, слідчий суддя вбачає, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити і застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного слідчий суддя скептично ставиться до пояснень та заперечень підозрюваного та його захисника щодо застосування запобіжного заходу, розцінюючи їх як частину обраної лінії захисту. При цьому суд вважає, що надані пояснення не спростовують обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, а також не знімають ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Враховуючи тяжкість інкримінованого правопорушення, особливий період, у який воно вчинене, та можливість ухилення підозрюваного від подальшого розслідування і судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Водночас, виходячи з вимог ст.182 КПК України, суд вбачає за можливе визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої має забезпечувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Приймаючи до уваги вимоги ч.5 ст.182 КПК України, з урахуванням майнового стану підозрюваного, який здійснював оборону суверенітету держави, суд вбачає доцільним визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладаються обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, підозрюваних у вчиненні злочину, передбаченого ст.408 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Інші заходи (застава, домашній арешт, особисте зобов`язання чи порука) не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не усувають наявні ризики.

Відсутність обставин, які б свідчили про неможливість утримання під вартою. Дані про стан здоров`я, сімейний стан, місце проживання та службу підозрюваного не свідчать про наявність об`єктивних перешкод для застосування тримання під вартою.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись, ст.ст.3,176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 198 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою укримінальному провадженні № 0000167 задовольнити повністю.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» до 27 грудня 2025 року включно.

Строк тримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою по цьому кримінальному провадженню рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме: 18 години 08 хвилин 29.10.2025 року.

Визначити одночасно щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. ОСОБА_6 , або заставодавець (інша фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок на депозитний рахунок місцевих загальних судів (отримувач платежу ТУ ДСАУ в Запорізькій області, ідентифікаційний код за , рахунок № UA5001205, Державна казначейська служба України, м.Київ, МФО 820172, призначення платежу: застава за (вказати П.І.Б. особи, за яку вноситься застава); номер справи (провадження); суд, в якому розглядається справа).

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_6 , покладаються наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження, прокурора, суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця перебування (несення військової служби);

3) утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, а у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Виконання ухвали доручити начальнику Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» залежно від місця виконання ухвали суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1