Справа № 574/754/23
Провадження 1-кп/574/20/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області кримінальні провадження №0000113 від 08.02.2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 162 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

На розгляді в Буринському районному суді Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 162 КК України.

У судовому засіданні 30.01.2026 року після останнього слова обвинуваченого суд вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення вироку, про що головуючий суддя оголосив присутнім у залі судового засідання.

Згідно з ч. 1 ст. 376 КПК України, судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

У положеннях КПК України не передбачена можливість виходу суду з нарадчої кімнати без прийняття судового рішення, а саме для поновлення розгляду справи після виходу до нарадчої кімнати.

Водночас, відповідно до ст. 9 ч. 6 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Вихід із нарадчої кімнати та поновлення судового розгляду не суперечать загальним засадам кримінального провадження, оскільки оцінка доказів здійснюється саме в нарадчій кімнаті, а за наявності об`єктивних суперечностей, які впливають на вирішення питання щодо прийняття законного і обґрунтованого рішення, усунути їх можливо лише в результаті відновлення судового розгляду.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного суду викладеною у постанові від 28 січня 2021 року по справі №182/523/16-к (провадження №51-1103 - 20).

Із обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується в тому числі, у тому, що у невстановлений день наприкінці січня 2024 року він, реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, діючи в умовах введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні, завідомо знаючи про те, що крадіжка являється протиправним діянням, що тягне за собою кримінальну відповідальність, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, в денний час доби, шляхом пошкодження запірного пристрою на вхідних дверях, проник до будинку ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрав належне ОСОБА_6 майно, а саме: алюмінієву каструлю, ємністю 8 л та вартістю 430 грн.; алюмінієву каструлю, ємністю 5 л та вартістю 329 грн.; алюмінієву каструлю, ємністю 3 л та вартістю 207 грн.; алюмінієву каструлю, ємністю 1,5 л. та вартістю 132 грн. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 1098 грн.

Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_3 було кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням до житла, вчинену в умовах воєнного стану.

Однак, під час судових дебатів прокурор ОСОБА_4 просила суд кваліфікувати вищевказані дії обвинуваченого за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла, покликаючись на набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» від 18.07.2024 № 3886-IX, яким декриміналізовано викрадення чужого майна, вартістю менше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час вчинення злочину становило 3028 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Разом з цим, висунуте ОСОБА_3 обвинувачення прокурором в порядку, передбаченому ст.338 КПК України, не змінювалось.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року в справі № 521/11693/16-к, щодо застосування ч. 3 ст. 349 КПК, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак ця норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

У зв`язку з вищевикладеним, з метою ухвалення законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення, суд вважає за необхідне відновити судовий розгляд з метою з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами по даному провадженню.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 371-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити судовий розгляд по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 162 КК України, та призначити судове засідання на 11.02.2026 о 14:30 год.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1