УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 220 250 000 000 004 33 від 31.03.2025 за ч. 1 ст. 111-2 КК України про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 220 250 000 000 004 33 від 31.03.2025 за ч. 1 ст. 111-2 КК України на речі та документи, вилучені 09.10.2025 під час обшуку за місцем здійснення нотаріальної діяльності ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що ГСУ Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у вказаному вище провадженні, яким встановлено, що приватний нотаріус ОСОБА_4 усупереч вимог Закону України «Про нотаріат», які передбачають вчинення нотаріальних дії виключно за особистої участі їх учасників, вступивши у злочинну змову з особами, які перебувають на тимчасово окупованих територіях України, здійснювала видачу від їх імені довіреностей на представлення інтересів.

Розслідуванням встановлено, що для реалізації протиправного задуму, проведення ділових зустрічей, зберігання чорнових записів, документів, комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, банківських карток, які використовуються для реалізації протиправної діяльності та зберігання грошових коштів, отриманих у результаті описаних вище дій, ОСОБА_4 використовується приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного органом досудового розслідування 09.10.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суд м. Києва (справа № 761/42271/25) проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлені та вилучені: довіреність від 02.08.2024 та додатки до неї; довіреність від 03.06.2024 та додатки до неї; копії з реєстру реєстраційних дій; аркуші паперу формату А-4 з підписами невідомих осіб, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , які рішенням слідчого від 09.10.2025 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Керуючись наведеним, прокурор просив з метою забезпечення збереження перелічених доказів накласти на них арешт.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, наполягаючи, що вилучені документи є доказами причетності ОСОБА_4 до протиправної діяльності, містять сліди та інформацію, що мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, тому є речовими доказами.

Власник майна просила у задоволенні ініційованого стороною обвинувачення клопотання відмовити, оскільки заперечувала свою причетність до протиправної діяльності та наполягала на законності оформлення вилучених документів.

Слідчий суддя, заслухавши аргументи прокурора, заперечення власника майна, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими стороною обвинувачення матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 111-2 України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ст. 111-2 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинені з метою завдання шкоди Україні шляхом, зокрема, добровільного збору, підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора.

Отже, доказами мають бути речі, документи, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин пособництва певної особи державі-агресору шляхом передачі матеріальних ресурсів чи інших активів.

Таким чином, прокурором доведено, що вилучені під час обшуку приміщення, де здійснює свою діяльність приватний нотаріус ОСОБА_4 , документи, зокрема, довіреності та аркуші паперу з підписами невідомих осіб - є засобами вчинення зазначеного правопорушення, містять у собі інформацію про обставини його вчинення.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 220 250 000 000 004 33 від 31.03.2025 арешт на майно, вилучене 09.10.2025 під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою - АДРЕСА_1 , а саме:

-довіреність від 02.08.2024 на 1 арк. та додатки до неї на 4 арк.;

-довіреність від 03.06.2024 на 1 арк. та додатки до неї на 5 арк.;

-копії з реєстру реєстраційних дій на 5 арк.;

-аркуші паперу формату А-4 з підписами невідомих осіб, а саме: ОСОБА_5 - 4 арк., ОСОБА_6 - 8 арк., ОСОБА_6 - 18 арк.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1