г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/5315/25
Номер провадження 1-кп/213/345/25
В И Р О К

Іменем України

03 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000124 від 25.09.2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Златоустівка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, пенсіонера, не одруженого, на утриманні дітей та осіб похилого віку не маючого, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуваючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 восени 2021 року, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в мережі Інтернет, знайшов оголошення про виготовлення та продаж посвідчення водія.

ОСОБА_3 , не маючи права керування транспортним засобом у зв`язку із позбавленням спеціального права за постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 02.11.2016 року, та будуючи достовірно ознайомлений з встановленими вимогами абзацу 3 та 4 пункту 20 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340, що посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів та розуміючи, що відповідно до абзацу 2 пункту 2 вказаного Положення, посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами, у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на пособництво у підробленні посвідчення, з метою його подальшого власного використання.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на пособництво у підробленні посвідчення, з метою його подальшого використання, ОСОБА_3 , восени 2021 року перебуваючи у місті Київ, більш точного місця та часу в ході досудового розслідування не встановлено, однак не пізніше 09.10.2021 року, передав невстановленій особі копію паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та власне фото розміром 3*4, для подальшого оформлення водійського посвідчення, тобто надав підроблювачу засоби вчинення кримінального правопорушення, чим сприяв його вчиненню.

Після чого, невстановлена особа у невстановленому місці та у невстановлений час, підробила посвідчення водія НОМЕР_1 , шляхом створення бланка посвідчення заповненого на ім`я ОСОБА_3 , де фонові графічні зображення, текстова інформація, лінії графлення, підпис, персональні данні, серія та номер посвідчення, серійний номер бланку на зворотному боці з реквізитами виготовлювача та дати в таблиці отримані за допомогою кольорового знакодрукуючого пристрою зі струменевим способом нанесення зображень. Зазначений бланк посвідчення водія НОМЕР_1 заповненого ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає за способами друку та наявністю спеціальних елементів захисту бланкам посвідчень водія встановленого зразка виготовленим на поліграфкомбінаті «Україна».

Після підроблення зазначеного посвідчення, невстановлена особа у невстановлений час, однак не раніше 09.10.2021 року перебуваючи у місті Київ передала його за грошову винагороду у розмірі 5000 гривень ОСОБА_3 для подальшого використання.

Окрім того, ОСОБА_3 достовірно розуміючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 заповненого на його ім`я, яке він отримав не складаючи відповідних іспитів в територіальному сервісному центрі МВС України, всупереч положенням постанови Кабінету Міністрів України №340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», підроблене, у останнього виник кримінально-протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, а саме використання підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 за призначенням під час керування транспортними засобами.

24 вересня 2025 року о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz С220 з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 на проїзній частині дороги поблизу будинку №4 по вулиці Генерала Безручка в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де був зупинений працівниками патрульної поліції міста Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на підставі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». В ході перевірки, ОСОБА_3 було запропоновано надати водійське посвідчення.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання ОСОБА_3 пред`явив поліцейському патрульної поліції підроблене посвідчення водія, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , тобто використав завідомо підроблений документ.

Згідно з висновком експертизи №СЕ-19/104-25/38654-ДД від 16.10.2025 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповнений на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає за способами друку та наявністю спеціальних елементів захисту бланкам посвідчень водія встановленого зразка виготовленим на поліграфкомбінаті «Україна». Фонові графічні зображення, текстова інформація, лінії графлення, підпис, персональні данні, серія та номер посвідчення, серійний номер бланку на зворотному боці з реквізитами виготовлювача та дати в таблиці отримані за допомогою кольорового знакодрукуючого пристрою зі струменевим способом нанесення зображень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків: передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - за ознаками пособництво у підробленні посвідчення, з метою використання його іншою особою та ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , відповідно до ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Статтею 381 КПК України встановлено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень ст.ст.381-382 КПК України.

Ухвалою судді від 28 жовтня 2025 року клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури про розгляд обвинувального акта в порядку спрощеного провадження - задоволено. Призначено судовий розгляд без проведення судового засідання, за відсутністю інших учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Прокурором в обвинувальному акті зазначено, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, не заперечує щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_4 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які не заперечуються сторонами та учасниками кримінального провадження, та які перевірені судом шляхом дослідження письмових доказів, що у своїй сукупності підтверджують обставини, що в силу статті 91 КПК України підлягають доказуванню.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, його вина у їх вчиненні доведена в повному обсязі, тому його слід визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків за частиною ч. 5 ст. 27 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше відповідно до ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб, пенсіонер, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

Згідно з ст. 66 КК України, пом`якшуючою відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України - в обвинувальному акті не заявлені.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення засуджених, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з вказаної мети, принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

З урахуванням вищевикладеного, відповідно до статей 50, 65 КК України з метою виправлення ОСОБА_3 , а також запобігання скоєння нових злочинів, суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, вважає необхідним призначити покарання в межах санкції статей КК України із застосуванням ст. 70 КК України.

Саме така міра покарання, на думку суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною, достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого, запобіжний захід не застосовувався, доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинення кримінальних проступків за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 статті 358 КК України у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок;

за ч. 4 статті 358 КК України призначити його покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Речові докази: бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 заповнене на ім`я « ОСОБА_3 », первинна упаковка №NPU6082040, запаковано паперовий конверт, на який нанесено пояснювальні друковані написи та підпис судового експерта зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000124.

Матеріали кримінального провадження № 0000124 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №213/5315/25, пр. №1-кп/213/345/25.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1ст. 394 КПК України- вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1