Справа № 279/3879/25
У Х В А Л А

іменем України

15 січня 2026 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в колегіальному складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з секретарем ОСОБА_4 , за участю дистанційно прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки строк тримання під вартою закінчується 24012026, зазначив, що ризики, які були підставою для обрання такого заходу забезпечення, не зменшились та не зникли. По даному кримінальному провадженню ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Клопотання про застосування вказаного запобіжного заходу прокурором обгрунтовано тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і їх не можна запобігти застосуванням інших запобіжних заходів. Як на обгрунтування існування вказаних ризиків, посилається на те, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Лише продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, а більш м`які запобіжних заходів не зможуть запобігти вказаним ризикам. Просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 днів без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Обвинувачений не заперечив проти задоволення клопотання, захисник заперечив проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Порядок продовження строку тримання під вартою регламентований статтею 199 глави 18 КПК України, зокрема, частиною першою зазначеної статті визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

При розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховується серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого, оскільки суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінці ризиків можливого переховування або повторного вчинення кримінальних правопорушень (висновки ЄСПЛ в справах «Ілійков проти Болгарії» (суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування), «Летельє проти Франції» (тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу).

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

На даний час продовжують існувати та не зменшились ризики, того, що під тягарем можливого покарання ОСОБА_8 може зникнути та переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено.

Таким чином, враховуючи наявні відомості про особу обвинуваченого, відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що він не вчинить інше кримінальне правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, виходячи з положень КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає можливим не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177-178, 331 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.03.2026 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії ухвали, що не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя Леся НЕДАШКІВСЬКА

Судді

ОСОБА_9

копія згідно з оригіналом