Справа № 463/197/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/283/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу у м. Львові в режимі відеоконференції адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави до підозрюваного ОСОБА_7 ,-

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, задоволено клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 .

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 рахувати з часу фактичного затримання 14 січня 2026 року.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят днів), тобто до 14 березня 2026 року включно.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому у відповідності до вимог п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України не слід визначити розмір застави, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні в тому числі особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, і на даному етапі досудового розслідування такий запобіжний захід, як тримання під вартою без визначення розміру застави, зможе запобігти зазначеним ризикам.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 січня 2026 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_10 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Має міцні соціальні зв`язки: перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. У нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Має вищу освіту - у 2002 році закінчив Національний авіаційний університет за спеціальністю «облік і аудит» та отримав диплом ступеня «магістр». Є приватним підприємцем з 30.01.2007 року.

Підозрюваний раніше ніколи не притягався до кримінальної відповідальності і до ОСОБА_14 раніше не застосовувалися будь-які запобіжні заходи.

Підозрюваним не завдано жодної майнової шкоди.

Стверджує, що ОСОБА_10 добросовісно виконує усі покладені на нього обов`язки під час досудового розслідування (надав згоду і сприяв у проведенні обшуку; добровільно надав ключі від свого автомобіля; не чинив перешкод працівникам поліції під час затримання; отримав та підписав усі процесуальні документи). Відсутні будь-які обставини, що підтверджують ризик протиправної поведінки підозрюваного.

Наведені вище обставини не взяті у повній мірі до уваги слідчим суддею при обранні безальтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зауважує, що для застосування певного виду запобіжного заходу судом повинно бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України (Рішення у справі «Смирнова проти Росії», скарги № 46133/99 та 48183/99, від 08.06.1995 у стіраві «Ягчі і Саргін проти Туреччини», від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії» тощо).

Заслухавши доповідача, доводи захисника, пояснення підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, розглянувши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з наступних підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема, право на доступ до правосуддя (п.14 ч.1 ст.7 КК України).

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні слідчого відділу ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001089 від 07.06.2025 за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів слідчий суддя, на підставі наданих слідчим та прокурором доказів, які містяться у матеріалах клопотання, встановив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ч. 3 ст. 307 КК України, що стверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом огляду місця події від 7 червня 2025 року, висновок експерта №СЕ-19/114-25/13772-НЗПРАП від 3 липня 2025 року, протоколом огляду грошових коштів від 3 вересня 2025 року, протоколом огляду особи та вручення грошових коштів від 3 вересня 2025 року, протоколом огляду місця події від 3 вересня 2025 року, висновок експерта №СЕ-19/114-25/22333-НЗПРАП від 24 версеня 2025 року, протоколом про результат проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 4 вересня 2025 року, протоколом про результат проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 6 жовтня 2025 року, протоколом огляду грошових коштів від 12 листопада 2025 року, протоколом огляду особи та вручення грошових коштів від 12 листопада 2025 року, протоколом огляду місця події від 12 листопада 2025 року, висновком експерта №СЕ-19/114-25/28661-НЗПРАП від 4 грудня 2025 року, протоколом про результат проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 4 вересня 2025 року, протоколом про результат проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 13 листопада 2025 року, протоколом про результат проведення негласної слідчої (розшукової) дії «Зняття інформації з електронних комунікаційних мереж» від 22 грудня 2025 року, протоколом проведення обшуку житла чи іншого володіння особи від 14 січня 2026 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14 січня 2025 року, висновком експерта №СЕ-19/114-26/1055-НЗПРАП від 15 січня 2025 року.

Колегія суддів зазначає, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Вищевказані докази та матеріали кримінального провадження здатні переконати стороннього неупередженого спостерігача у наявності підстав підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні суспільно небезпечних дій, які йому інкриміновані органом досудового розслідування.

Таким чином, з врахуванням обставин вчинення злочину, того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, зважаючи на особу підозрюваного, який раніше не судимий, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя дійшов до вірного висновку про наявність достатніх підстав вважати, що для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Поряд з цим, колегія суддів вважає за можливе визначити підозрюваному розмір застави.

Так, у відповідності до змісту ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого ст.ст. 255-255-3КК України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Як слідує з аналізу вищезазначених норм закону, не визначати розмір застави це є правом суду.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що обґрунтовуючи неможливість обрання інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, суд повинен послатися на ті чи інші конкретні обставини, як цього вимагає п. 3 ст. 5 Конвенції (рішення у справі «Осипенко проти України»).

Відповідно до практики Єропейського суду з прав людини, у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

Злочини, передбачені ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, у якому підозрюється ОСОБА_7 відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Згідно з п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, з врахуванням особи ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має вищу освіту, є приватним підприємцем, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, сімейного та майнового стану підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність визначення застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 998 400 грн., який є в межах санкції для особливо тяжких злочинів і, на момент прийняття зазначеного рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не є завідомо непомірним для підозрюваного.

На думку колегії суддів, саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи з наведеного, ухвалу слідчого судді слід скасувати, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 без визначення розміру застави задоволити частково, застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 січня 2026 року, якою застосовано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 - задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 березня 2026 року включно.

Розмір застави визначити в межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 998 400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Львівського апеляційного суду: Код отримувача (код за ЄДРПОУ)42262398; Банк отримувача ДКС України, м. Київ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UА0085066.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 на строк до 14 березня 2026 року обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні та іншими особами, які можуть бути причетними до вчинення злочинів;

- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Львівського апеляційного суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконання ухвали покласти на Львівську обласну прокуратуру.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4