Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/3743/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.08.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження № 0000988 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

04.09.2025 року було затримано ОСОБА_4 та 05.09.2025 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 307 КК України.

Згідно вказаного повідомлення встановлено, що ОСОБА_4 на виконання Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану з Україні», Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, призваний на військову службу за мобілізацією на період воєнного стану ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, є відправлення до військової частини з відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Вимогами статей 4, 9, 11, 16, 26, 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV передбачено, що повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами. Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Військовослужбовці, залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини, несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із закону. Солдат (матрос) (далі - солдат) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна.

Крім цього, в положеннях статей 2 та 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV зазначено, що військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи на порушення вимог вищевказаних нормативних актів, солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного злочину у сфері обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 всупереч врегульованих законами суспільних відносин у сфері обігу в Україні наркотичних засобів, достовірно знаючи про те, що збут на території України наркотичного засобу канабісу, обіг якого обмежено, володіючи злочинними зв`язками з особами, які займаються незаконним виготовленням та збутом наркотичних засобів, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав в якості джерела доходу діяльність, пов`язану із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та збутом на території м. Миколаєва наркотичного засобу канабісу, обіг якого обмежено.

Так, ОСОБА_4 реалізовуючи свій умисел, керуючись корисливим мотивом, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місце, але не пізніше 13.08.2025, при невстановлених в ході слідства обставинах, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, невстановлену кількість наркотичного засобу канабісу, обіг якого обмежено, масою не менше 9,498 гр., яку зберігав при собі, з метою подальшого збуту.

В той же день, 13.08.2025 у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_7 , особисті дані якого змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», діючи під контролем працівників поліції, зателефонував на абонентський номер мобільного зв`язку, котрий перебував у користуванні ОСОБА_4 та домовився про придбання у нього певної кількості наркотичних засобів за 2000 грн.

Далі, 13.08.2025 ОСОБА_7 прибув на визначену ОСОБА_4 ділянку місцевості по вул. Безіменна у м. Миколаєві, де останній збув йому 4 паперові згортки з наркотичним засобом канабісом, обіг якого обмежено, масою 9,498 гр. за ціною 2000 грн.

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із можливістю внесення застави.

В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, є ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Запобігти вказаним ризикам не зможе обрання більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків. Просили зменшення розміру застави або застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Підозра є обґрунтованою, підтверджується наступними зібраними матеріалами кримінального провадження:

Заявою про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 від 06.08.2025;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06.08.2025;

Заявою про добровільну видачу свідка ОСОБА_7 від 06.08.2025;

Висновком експерта №СЕ19/115-25/13124-НЗПРАП від 13.08.2025;

Рапортом о/у СКП про виявлене правопорушення від 13.08.2025;

Протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 14.08.2025;

Висновком експерта №СЕ19/115-25/14338-НЗПРАП від 02.09.2025;

Рапортом слідчого про виявлене правопорушення від 04.09.2025;

Рапортом слідчого про затримання ОСОБА_4 від 04.09.2025;

Протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК від 04.09.2025;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.09.2025;

Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 05.09.2025;

Іншими матеріалами кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним в інкримінованому правопорушенні, беручи до уваги обставини його вчинення, а також особу підозрюваного, вважаю доведеною наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За такого, оскільки на теперішній час існують три ризики, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, їх існування в сукупності дозволяє дійти висновку про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не є достатнім для їх запобігання.

Разом з тим, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 , не підпадає під перелік злочинів, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаю доцільним визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Згідно вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 року № 4059-IХ, з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 3028 гривні.

За такого, беручи до уваги обставини вчиненого кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, інші дані про особу, а також існування трьох ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, приходжу до висновку, що застава у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень гривень є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірною для нього.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки: прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду; не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи, зміну контактних даних; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Одночасно ОСОБА_4 роз`яснюються вимоги ч. 8 ст. 182 КПК України, згідно з якою у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

За такого, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 листопада 2025 року.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти у разі внесення застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У разі звільнення ОСОБА_4 під заставу, покласти на нього на строк до 02 листопада 2025 року наступні обов`язки:

- прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи, зміну контактних даних;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали оголошено 10 вересня 2025 року об 11 год. 30 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10