ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря

судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 18 липня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність ТУ ДБР, розташовного у м.Полтава, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 07 липня 2025 року.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що у поданій ОСОБА_6 заяві від 07.07.2025 року відсутні конкретні і достатні дані, які б вказували про наявність в діяннях дізнавача відділу поліції №1 Харківського районного управління №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого певною статтею КК України, в тому числі й частиною 1 статті 366 КК України (службового підроблення), тобто сукупності об`єктивних та суб`єктивних ознак конкретного злочину, а викладені в ній обставини, за своєю суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містять відомостей, що підтверджують реальність конкретної події.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою зобов`язати слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава, внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_6 від 07 липня 2025 року стосовно службового підроблення, скоєного дізнавачем ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 .

Вказує, що реальність чи нереальність «конкретної» події встановлюється під час досудового розслідування, а не під час судового розгляду щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час апеляційного розгляду, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, попередньо надіславши на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Частина 7 ст. 214 КПК України передбачає, що якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Положення ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді є бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

З матеріалів провадження вбачається, що 07.07.2025 року о 04 год. 30 хв. ОСОБА_6 надіслав на електронну пошту заяву про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України, за фактом вчинення, на його думку, дізнавачем відділу поліції № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , службового підроблення.

Оскільки, станом на 15.07.2025 року відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесено і досудове розслідування не розпочато, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави зі скаргою на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава, щодо невнесення відомостей за його заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, в якій просив зобов`язати слідчого ТУ ДБР У м. Полтаві у відповідності до вимог ч.1 ст.214 КПК України внести до ЄРДР відомості за заявою від 07.07.2025 року.

Слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 , зазначивши, що в заяві відсутні відомості, які б свідчили про наявність події кримінального правопорушення відповідно до статті 11 КК України, в зв`язку з чим не підлягають внесенню до ЄРДР.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно ч.1 ст.11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, з урахуванням викладеного, заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю, на думку колегії суддів, не є повідомленням про злочин, і не містить конкретних та достатніх даних про вчинення службовою особою-дізнаачем ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

За такого, відсутні підстави для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань обставин викладених в заяві ОСОБА_6 .

Посилання апелянта на те що, викладені в заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне.

Так, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Апеляційний суд звертає увагу, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 18 липня 2025 року без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4