Номер провадження 1-кс/404/4524/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Кропивницький

Фортечний районний суд міста Кропивницького у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої - ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002891 від 08.12.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання.

До Фортечного районного суду міста Кропивницького надійшло клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 ,, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , 22.05.1985, у кримінальному провадженні № 0002891 від 08.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України. Прокурор зауважив під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, а саме, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

ІІ. Позиції сторін.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання з підстав, зазначених в ньому.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Щодо себе підозрюваний вказав, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проживає сам, розлучений, заощаджень не має, місця роботи не має, підробляє підсобником по господарству, на утриманні неповнолітній дітей та людей похилого віку не має, має хронічну хворобу епілепсію,переніс 3 операції на голові, коли проходив службу. Вину визнав, речі повернуто власнику.

Захисник у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання. Просила обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з можливістю звертатись до закладу медичної допомоги, у зв`язку з його травмами. На підтвердження хвороби та травми, долучила до матеріалів клопотання відповідні довідки. Зазначила, що підозрюваному 2 неділі тому проведено чергову операцію, а в умовах слідчого ізолятова підозрюваному не можливо буде продовжити лікування. Щодо ризиків вказує, що вони не доведені та є припущеннями.

ІІІ. Обставини, встановленіслідчимсуддею, їхоцінка, мотиви та висновкислідчогосудді.

Слідча суддя, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшла до такого висновку.

У відповідності до положень ст.131 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно положень ст. ст.176,183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

За ч. 2ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчою суддею встановлено, що у провадженні СВ Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0002891 від 08.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого. 3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України.

За твердженням органу досудового розслідування 08.12.2025, приблизно о 09 годині 30 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в період дії воєнного стану в України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за адресою АДРЕСА_2 , де на території домоволодіння АДРЕСА_3 , помітив житловий будинок, який належить ОСОБА_7 .

Припускаючи, що в приміщенні житлового будинку, можуть знаходитись матеріаль ніцінності, у ОСОБА_6 , виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у житло.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно та цілеспрямовано, переслідуючи мету власної наживи, з корисливих спонукань, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, і він не буде викритий потерпілим або сторонніми особами, переліз через паркан, таким чином опинився на території домоволодіння.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , знаходячись на території подвір`я, підійшов до вікна котельні, де за допомогою викрутки, яку мав при собі, шляхом віджиму металлопластикового вікна, проник в середину будинку, звідки викрав планшет марки Lenovo X505L, вартість якого зі слів потерпілого ОСОБА_7 , складає 6000 гривень, павербанк марки «ACL» на 20 000 mA, вартість якого зі слів потерпілого ОСОБА_7 , складає 700 гривень, дрель марки «StarkPro», червоного кольору з чорними вставками, вартість якої зі слів потерпілого складає 800 гривень, секатор акумуляторний марки «Lithium», вартість якого зі слів потерпілого складає 1800 гривень, акумулятор марки «ProCraft» вартість якого зі слів потерпілого складає 900 гривень та пляшку алкогольного напою «Маренго», об`ємом 1 літр, вартістю 250 гривень та склав викрадені речі собі в рюкзак.

В цей час до будинку прибув потерпілий ОСОБА_7 , де виявив в середині будинку ОСОБА_6 , разом з рюкзаком, в середині якого знаходились викрадені речі.

Таким чином, ОСОБА_6 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Тим самим, своїми умисними протиправними діями, у разі доведення своїх злочинних намірів до кінця, ОСОБА_6 , міг спричинити потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 10 450 гривень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано органом досудовогорозслідування за ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 185, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у житло.

08.12.2025 року о 15 год. 06хв. ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину на підставі ст. 208 КПК України.

09.12.2025 року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України.

Дослідивши докази, надані в обґрунтування поданного клопотання, слідча судя вважає їх достатніми для висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, у об`ємі як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи з критеріїв "розумної підозри", тобто наявності фактів та іншої інформації, яка могла б переконати неупередженого спостерігача в тому, ОСОБА_8 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведеннячи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: Заявою ОСОБА_7 , про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого; протоколом впізнання за фотознімками за участюпотерпілого; протокол пред`явлення для впізнання речей потерпілому; іншими матеріалами кримінального провадження в їхсукупності.

Аналіз представлених доказів об`активно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і неможливо стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення обвинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартліпроти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_6 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжнихзаходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Згідно з вимогами ст.ст. 178,183 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 маєвік 40 років, розлучений, на утриманні неповнолітній дітей та людей похилого віку не має, має постійне місце проживання, відтак міцні соціальні зв`язки відсутні.

Згідно наданих стороною захисту медичних документів вбачається, що ОСОБА_6 був призваний по мобілізації на військову службу 24.07.2024. Згідно виписки та медичної характеристики вбачається, що з 01.05.2025 по 15.05.2025 підозрюваний перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», діагноз: закрита черепно-мозкова травма. Субдуральна гематома в правій лобно-скроневійділянці. Дислокаційний синдром. Підапоневротична гематома в лівій тім`яній ділянцію. Правобічний пнемоторакс. Закритий перелом кісток носу без зміщення». В свідоцтві про хворобу від 11.06.2025 № 433/д зазначено, що 01.05.2025 переніс операцію резекційна трепанація черепу, видалення субдуральної гематоми праворуч, дренування правої плевральної порожнини за Бюлау). Травма пов`язана з проходженням військової служби. На підставі постанови військово-лікарської комісії визнаний непридатним до військової служби. 24.06.2025 надав усвідомлену згоду на проведення психіатричного огляду.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в клопотанні, слідчий суддя зазначає.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий, за погодженням з прокурором, посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1ст.177 КПК України,- можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення обгрунтовує тяжкістю покарання, що загрожує йому у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді: позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Тяжкість покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («БекчиєвпротиМолдови» (Becciev v. Moldova), 2005, § 58).

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, відсутність міцних соціальних зв`язків, очікування можливого суворого вироку може мати значення, тому ризик переховування імовірний.

Щодо наявності ризику впливу на свідків,зазначено, що основними доказами по справі є показання потерпілого, а тому, при обранні запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, підозрюваний ОСОБА_6 , може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показів на свою користь для уникнення відповідальності, яка загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Крім того, слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Тобто, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризику, визначеного п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на те, що ОСОБА_6 , не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, має не зняту та непогашену судимість у встановлений законом строк, на шлях виправлення не став, не зробив для себе належних висновків, щодо своє подальшої поведінки в суспільстві та в період воєнного стану вчинив новий умисний тяжкий злочин, що доводить його схильність вчинювати інші злочини, тому існує ризик вчинення останнім інших кримінальних правопорушень, а тому такий ризик є актуальним на даний час.

На даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Щодо позиції сторони обвинувачення на застосуванні стосовно ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу - у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід, в тому числі у вигляді тримання під вартою, є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а не мірою відповідальності за скоєне, а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, можливе притягнення до кримінальної відповідальності, не може бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу.

Така правова позиція висловлена в численних рішеннях Європейського суду з прав людини, ухвалених, в тому числі, проти України, згідно яких посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор на основі наданих доказів не довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більшм`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

Положеннями частин 1, 2 ст.194 КПК України передбачено обов`язок слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В ході судового розгляду не встановлено всіх необхідних обставин, передбачених ч.1 ст.183 КПК України, із якими закон пов`язує можливість застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, при визначені виду запобіжного заходу слідчим суддею враховується стан здоров`я підозрюваного, необхідність постійного контролю зі сторони медичних працівників, відсутність негативних наслідків для потерпілого та повернення йому майна.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, обгрунтованість підозри та наявність деяких ризиків, слідча суддя дійшла висновку, що для досягнення завдань кримінального провадження слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з можливістю відвідування аптечних закладів, медичних закладів для можливості отримання медичної допомоги, проведення медичного обстеження, та відвідування магазинів для придбання першої необхідності. Такий запобіжний захід повністю забезпечить виконання підозрюванм процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, надасть можливість отримувати належну медичну допомогу.

Крім того, слідча суддя зазначає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, прирівнюється до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який також обмежує свободу особи та змушує підозрюваного відчувати на собі певний тягар заборон.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п.1 п.п.с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Слідча суддя наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Однак, слідча судя наголошує, що запобіжний захід застосовується до особи з метою дієвості кримінального провадження, для забезпечення успішного здійснення досудового провадження та судового розгляду кримінальних правопорушень.

Водночас, слідчий суддя вважає, що менш суворий запобіжний захід, в т.ч. і домашній арешт в період доби, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування (в тому числі шляхом неналежного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків) і русі кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий судя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи те, що слідчим суддею застосовується запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, необхідно негайно доставити ОСОБА_6 до місця проживання, звільнивши з-під варти.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

Початок строку дії ухвали про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, рахувати з моменту проголошення цієї ухвали, тобто з 10 грудня 2025 року.

Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу і покладання на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків до 09 лютого 2026 року включно.

У період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

-заборонити цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком відвідування аптечних закладів, медичних закладів для отримання медичної допомоги, проведення медичного обстеження за призначенням лікаря, та відвідування в період часу з 10.00 год. до 11.00 год. магазинів, супермаркетів, для придбання продуктів першої необхідності;

- утриматись від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, за винятком їх участі в процесуальних діях.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти в залі судового засідання та доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Надавати можливість працівникам органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою ОСОБА_6 , з`являтись за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 та вимагати від нього пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 передати для виконання підрозділу поліції за його місцем проживання - АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1