Номер провадження:1-кс/521/293/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001724 від 09.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП№1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001724 від 09.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що групою слідчих, до складу якої входять слідчі слідчого відділення ВП № 1 ОРУП № 1 та слідчого управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні №0001724 від 09.12.2025 за ознаками скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме за фактом умисного вбивства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою перевірки версії щодо вчинення умисного вбивства ОСОБА_5 з мотивів боргових зобов`язань, які існували перед ним, виникла необхідність у проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 .

08.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Хаджибейського райнного суду міста Одеси проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено наступне:

- банківську карту «ПУМБ» з № НОМЕР_1 ;

- банківську карту «ПУМБ» з № НОМЕР_2 ;

- банківську карту «ПриватБанк» з № НОМЕР_3 ;

- банківську карту «ПриватБанк» з № НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон «Samsung» з сім-картою з номером мобільного телефону НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон «Realme» з сім-картою з номером мобільного телефону НОМЕР_6 ;

-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2

-витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі на ім`я ОСОБА_8 , 1943 р.н.на 1 арк.;

-довіреність серії НКН №509348 від ОСОБА_7 на ОСОБА_6 на 2 арк.;

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового стану громадян, щодо актового запису про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 3 арк.;

- свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1 арк.;

- довідка про надання копії договору купівлі-продажу та копія договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 на 2 арк.;

- свідоцтво про смерть на ім`я ОСОБА_8 , 1943 р.н.на 1 арк.

- три флеш-носія та два носія інформації «microSD»;

- ноутбук марки «НР» та зарядний пристрій до нього;

- дві зв`язки ключів;

-копії документів на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 загалом на 67 арк. та 5 фотокарток останнього.

- блокнот коричневого кольору із рукописними нотатками.

Постановою слідчого від 09.01.2026 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів.

Таким чином, вказане майно, вилучене під час проведення обшуку, за своїм характером, змістом та сукупністю обставин його виявлення може містити відомості про підготовку, мотиви та спосіб вчинення кримінального правопорушення, коло причетних осіб, а також відомості щодо можливих боргових зобов`язань, які перевіряються в межах досудового розслідування, у зв`язку з чим воно відповідає критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України.

З огляду на викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, знищення, зміни або відчуження, а також для забезпечення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, слідчий у своєму клопотанні просить накласти арешт на вилучені банківськи карткии флеш-носії, ноутбук, блокнот та ключі у порядку та з підстав, передбачених ст.170 КПК України, слідчий у своєму клопотання просить накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий ОСОБА_3 надала до суду заяву, відповідно до змісту просила розгляд клопотання здійснити за її відсутності, клопотання підтримала та просила задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 надав до суду заяву відповідно до змісту якої просив розгляд клопотання здійснити за його відсутності, не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання слідчого про арешт майна із забороною користування, розпорядження та відчуження, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно 08.01.2026 року під час обшуку за адресою: м.Дніпро, вул.Заміська, 43 : банківську карту «ПУМБ» з № НОМЕР_1 ; банківську карту «ПУМБ» з № НОМЕР_2 ; банківську карту «ПриватБанк» з № НОМЕР_3 ; банківську карту «ПриватБанк» з № НОМЕР_4 ; три флеш-носії та два носії інформації «microSD»; ноутбук марки «НР» та зарядний пристрій до нього; дві зв`язки ключів; блокнот коричневого кольору із рукописними нотатками.

Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1