Справа 688/5426/25
№ 1-кп/688/302/25
Вирок

Іменем України

19 листопада 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001705 від 15.09.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Авангард, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, головного сержанта-командира відділення збору та обробки даних розвідки взводу управління розвідувальної роти військової частини, одруженого, утримуючого двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого: вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.08.2025 за ч.1 ст.28, ч.2 ст. 350 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн. Штраф сплачений повністю.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,

встановив:

На підставі Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України - Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», наказом командира військової частини НОМЕР_1 №251, молодший сержант ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації на посаду головного сержанта-командира відділення збору та обробки даних розвідки взводу управління розвідувальної роти військової частини та поставлений на всі види забезпечення.

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з моменту мобілізації для проходження військової служби молодший сержант ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Так, молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Також, молодший сержант ОСОБА_4 мав поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. 68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Однак, постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по справі №686/9691/25 від 15.04.2025 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Також постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області справа №686/14010/25 від 26.05.2025 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Проте, ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим з постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по справі № 686/9691/25 від 15.04.2025 та постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області справа №686/14010/25 від 26.05.2025, маючи реальну можливість їх виконувати в частині позбавлення права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 1 ст. 129 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, вчинив дії проти правосуддя, що направлені на невиконання постанов суду, тобто ухилився від їх виконання та продовжував керувати транспортним засобом, а саме 14.09.2025 близько 13 години 11 хвилин у селі Ленківці Ленковецької сільської територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області, рухаючись по дорозі Н-25, 274 км. керував транспортним засобом марки «Москвич» з державним номерним знаком НОМЕР_2 та був зупинений працівниками ВРПП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області на підставі ст. 35 3акону України «Про Національну поліцію».

Своїми діями, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 , вказуючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, фактичні обставини ним, як слідує з його пояснень не оспорюються, просив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та просив дослідити письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, письмові документи про судові витрати та речові докази.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду заяву, у якій зазначив, що в повному обсязі розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення та погоджується з його формулюванням. Суду пояснив, що беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, просив не досліджувати докази, зібрані стороною обвинувачення, оскільки він не оспорює фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті.

Після з`ясування чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст фактичних обставин, враховуючи, що сумнівів у добровільності його позиції немає та, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку, суд розглянув справу відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за правилами, передбаченими даною нормою.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення при вищенаведених обставинах визнав повністю, не заперечував фактичних обставин справи та правової кваліфікації вчиненого діяння, розкаявся у скоєному, зазначив, що більше не керуватиме транспортними засобами, просив його суворо не карати.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , керуючись положеннями ст.65-68 КК України принципом справедливості та індивідуалізації покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив закінчений не тяжкий злочин, вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

ОСОБА_4 є особою молодого віку, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше судимий, призначене покарання відбув, сплатив штраф повністю, під динамічним спостереженням у лікарів нарколога та психіатра та на обліку органу пробації не перебуває, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, має відзнаки та нагороди за сумлінне виконання службових обов`язків, самовіддане служіння українському народові, особисту мужність та відвагу, особистий внесок у забезпечення обороноздатності Україні та вірність військовій присязі,

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

З огляду на викладене та, враховуючи ставлення ОСОБА_4 до вчиненого діяння, позитивні характеристики, наявність відзнак та нагород за місцем проходження військової служби під час особливого періоду, визнання винуватості та щире каяття, суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у виді штрафу.

Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Заходи забезпечення не застосовувалися.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Судових витрат у справі не має.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речовий доказ: оптичний CD-R диск із нагрудного відеореєстратора працівників ВРПП Шепетівського РУП залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд, з підстав, передбачених статтею 394 КПК.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5