УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю ознайомившись із клопотанням прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000969,

установила:

Прокурор відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_2 , шляхом направлення 29.11.2025 поштового відправлення на адресу суду, звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням (зареєстроване у суді 02.12.2025) про накладення арешту на речі, вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки Iphone 12, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , із сім карткою із номером НОМЕР_3 , відпускний квиток від 21.11.2025№3506 на імя ОСОБА_3 , блокнот із чорновими записами ФОП ОСОБА_3 , а також грошові купюри у кількості 577 одиниць, номіналом 100 доларів США, у загальній сумі 57700 доларів США, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ними.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню, у зв`язку із наступним.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2025 року за №0000969 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 426-1, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 409 КК України.

Із матеріалів клопотання убачається, що «у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше жовтня 2024, командир військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_4 , за попередньою змовою з головним сержантом військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_5 , начальником лазні військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_6 та ряду не встановлених на даний час військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 , перебуваючи за місцем знаходження військової частини НОМЕР_4 у АДРЕСА_2 , діючи умисно, користуючись наданими їм службовими повноваженнями, приймали рішення про звільнення військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 , серед яких: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_19 та інших на даний час невстановлених слідством осіб, від обов`язків військової служби, які в дійсності військовою службою не займались, а виконували завдання, непов`язані з проходженням військової служби за межами військової частини НОМЕР_4 , отримуючи при цьому відповідне грошове забезпечення, що передбачене для військовослужбовців за їх посадами, що заподіяло істотну шкоду у вигляді підриву авторитету держави, підрозділів Збройних Сил України, створення уявлення суспільства про вседозволеність та безкарність службових осіб вказаних підрозділів, неналежне здійснення покладених на них завдань, зокрема щодо захисту територіальної цілісності України, стримування збройної агресії проти України та відсіч їй.

У зв`язку з викладеними обставинами 28.11.2025, відповідно до ухвал слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 26.11.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон, марки Iphone 12, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , із сім карткою з номером НОМЕР_3 , відпускний квиток від 21.11.2025 №3506 на імя ОСОБА_3 , блокнот із чорновими записами ФОП ОСОБА_3 , а також грошові купюри в кількості 577 одиниць, номіналом 100 доларів США, в загальній сумі 57700 доларів США.

Вилучені під час обшуку речі та документи мають безпосереднє відношення до обставин, які досліджуються під час досудового розслідування, у тому числі до протиправної діяльності окремих військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 , містять у собі інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі як доказ щодо набуття їх кримінально протиправним шляхом та у своїй сукупності і взаємозв`язку характеризують вчинення зазначеного кримінального правопорушення, у тому числі в умовах воєнного стану».

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна, що належить арештувати (п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України).

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 11 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генерального прокурора України, Міністра внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Державної судової адміністрації України № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 вилучені предмети, документи, цінності, які є речовими доказами, повинні бути оглянуті (у необхідних випадках за участі спеціаліста), детально описані в протоколі огляду. В протоколі відображаються кількісні і якісні характеристики предметів, всі інші індивідуалізуючі ознаки, які дозволяють відрізнити об`єкт від подібних йому, а також ті, які зумовлюють його доказове значення.

Однак вказані вимоги Інструкції дотримані не були.

Зокрема, клопотання не містить детального опису грошових купюр із зазначенням серії та номіналу кожної вилученої купюри, що унеможливлює їх ідентифікацію.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання прокурора про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідча суддя

постановила:

Повернути прокурору клопотання прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000969.

Установити строк у сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя