"29" жовтня 2025 р. Справа № 363/4408/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , перевіривши скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_3 , на постанову дізнавача Вишгородського РУП ГУНП в Київській області в кримінальному провадженні № 0000165 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_3 , на постанову дізнавача Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, в якій просить скасувати постанову дізнавача Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 19.10.2025 року в кримінальному провадженні № 0000165 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України про часткову відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 , зобов`язати дізнавача надати законному представнику ОСОБА_4 для ознайомлення питання, які планується ставити малолітньому потерпілому ОСОБА_3 до початку допиту; забезпечити можливість заявлення заперечень щодо питань, які можуть принизити гідність дитини або психологічно її травмувати; провести допит у Центрі захисту дитини (Барнахус) у повній відповідності до Наказу МВС № 677 та з участю міждисциплінарної команди (психолог, педагог, законний представник).

Дослідивши подану заявником скаргу, суд прийшов до наступного.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303КПК України.

Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий, дізнавач або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили бездіяльність, оскарження яких передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України.

Натомість, оскаржуваною постановою дізнавачем сектору дізнання Вишгородського РУП ГУНП в Київській області відмовлено в наданні можливості представнику потерпілого завчасно ознайомитись із питаннями допиту потерпілого, а в не в проведенні відповідної слідчої дії, а саме - допиту потерпілого.

Тож, зі змісту поданої скарги не вбачається, що оскаржуване рішення дізнавача охоплюється вичерпним переліком, який передбачений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку щодо відмови у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_3 , на постанову дізнавача Вишгородського РУП ГУНП в Київській області в кримінальному провадженні № 0000165 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1