Провадження №11-кп/801/944/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці в залі судових засідань апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

встановив:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення, на підставі того, що суд не вбачає сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці засудженого, а відповідно і його виправлення, що зумовлює відмову в задоволені клопотання.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 за даним вироком суду відбуває покарання, починаючи з 31.08.2021. Зарекомендував себе з посередньої сторони, має одне дисциплінарне стягнення та три заохочення. На профілактичному обліку засуджений не перебуває. Був працевлаштований з червня 2024 року до грудня 2024 року.

Засуджений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, посилаючись нате, що він переоцінив свій вчинок, щиро розкаявся.

Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу, наполягав на її задоволенні.

Прокурор заперечив задоволенню апеляційної скарги засудженого, пославшись на її необґрунтованість та безпідставність, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 - не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Як вбачається із матеріалів особової справи, вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення без конфіскації майна.

За даним вироком суду відбуває покарання, починаючи з 31.08.2021 року.

Засуджений ОСОБА_7 до державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» прибув30.03.2023 на дільницю ресоціалізації, де під час утримання адміністрацією установи заохочувався три рази. До дисциплінарної відповідальності притягувався 29.10.2021 при перебуванні в ДУ "Бахмутська установа виконання покарань (№6)".

Згідно характеристики засуджений ОСОБА_7 за весь період відбування покарання зарекомендував себе з посередньої сторони. На профілактичному обліку засуджений не перебуває. Був працевлаштований з червня 2024 року до грудня 2024 року. На даний час не працевлаштований з власних міркувань.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, легко піддається чужому впливу. По відношенню до представників адміністрації поводить себе ввічливо з метою поблажливого ставлення до себе. На профілактичному обліку не перебуває. До підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок не прагне. Приймати участь у самодіяльних організаціях не бажає.

Підтримує соціально-корисні зв`язки з родичами.

Рішенням комісії установи, протокол № 1 від 07.01.2025, засудженому відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, як особі, яка не довела своє виправлення.

Ознайомившись із вище встановленими обставинами, колегія суддів не вбачає ґрунтовних даних про поведінку засудженого, які б свідчили, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Клопотання розглянуто судом першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, досліджено необхідні матеріали провадження.

Апеляційний суд погоджується з рішенням місцевого суду, вважає висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі, обґрунтованими та належним чином вмотивованими та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3