справа №176/3278/25
провадження №1-кп/176/465/25
В И Р О К

Іменем України

22 вересня 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Жовті Води, на підставі обвинувального акту, що надійшов з угодою про визнання винуватості від 20 серпня 2025 року, кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Курахове Донецької області, громадянина України, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, інвалідності не маючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2025 року за №0000044,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 07 липня 2025 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, знаходився в приміщені кухні квартири АДРЕСА_3 , спільно зі своєю дружиною.

При цьому, у вказаний день та час обвинувачений, в порушення вимог ст.28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вчинив сварку з дружиною ОСОБА_7 , під час якої у нього на грунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_7 , виник протиправний умисел, направлений на заподіяння потерпілій легких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілій, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_4 , в цей же день, тобто, 07 липня 2025 року приблизно о 00 годині 30 хвилин, безпричинно, використовуючи фізичну силу рук, схватив за волосся ОСОБА_7 та обличчям нахилив до підвіконня, після чого наніс кулаком правої руки п`ять ударів в область потилиці, потім ОСОБА_4 , штовхнув потерпілу ОСОБА_7 в результаті чого остання вдарилася об стіну правою стороною тулуба, ОСОБА_7 продовжуючи свої діяння підійшовши до потерпілої схопив своєю лівою рукою за її праву руку та вивернув кисть правої руки на зовні, тримаючи ОСОБА_7 в такому положенні він наніс ще три удари кулаком правої руки в область тім`яної частини голови, в цей момент в квартиру постукали сусіди, ОСОБА_4 відкрив двері, після чого потерпіла вибігла з приміщення квартири до сусідів звідки викликала працівників поліції.

Вчинивши всі дії, які вважав необхідними, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального проступку.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 у ОСОБА_7 відповідно висновку експерта № 107 «Е» / 38/34/33 від 22.07.2025, виявлені наступні тілесні ушкодження: пошкодження півмісяцево-човноподібної зв`язки правої кисті, синець на шкірі зовнішньо-задньої поверхні нижньої трутини лівого передпліччя, садно на шкірі задньої поверхні правого ліктьового суглобу, група лінійних саден на шкірі верхньої та середньої третин правого передпліччя, синець на шкірі зовнішньої поверхні нижньої третини правого стегна.

Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 (шість) днів, і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.2. «б» та 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, відносяться до категорії Легких.

20 серпня 2023 року, під час досудового розслідування, між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно зазначеної угоди, обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні в повному обсязі в судовому засіданні. При цьому, сторони узгодили призначення останньому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді апробаційного нагляду на строк 1 рік.

Крім того, в угоді зазначено, що відповідно до ст. 59-1 КК України судом мають бути визначенні обов`язки, які покладаються на засудженого до пробаційного нагляду, а також, згідно ст. 91-1 КК України суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи, в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, у зв`язку із чим просить її затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру та вид покарання. Зауважила на розумінні обмежень при оскарженні відповідного вироку. Також прокурор вважала за необхідне застосувати до ОСОБА_4 , який вчинив домашнє насильство, обмежувальний захід, в саме направити його для проходження програми для кривдників, терміном три місяці.

Обвинувачений також просив укладену угоду про визнання винуватості в даному кримінальному провадженні затвердити, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в обсязі обвинувачення. Також дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, вказавши що може його відбути. Зазначив, що наслідки укладення та затвердження угоди роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі наслідки не виконання угоди про визнання винуватості. Неодноразово наголошував на тому, що як визнав свою вину, так і підписав угоду, а наразі наполягає на її затверджені добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував, як і не надавав обіцянок не передбачених угодою. Укладання угоди відбувалось в присутності захисника.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 , також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити підзахисному узгоджене покарання. При цьому зазначив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, без будь якого примусу чи то обіцянок, за його особистої присутності. Також вказав, що стороні захисту зрозумілі наслідки затвердження даної угоди, обмеження оскарження.

Потерпіла ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленою про час і місце проведення підготовчого судового засідання, до суду не з`явилась. При цьому, останньою надано суду заяву з проханням проводити підготовче судове засідання та розгляд справи по суті за її відсутності.

Крім того, ОСОБА_7 надано прокурору згоду на укладання угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні, де вона є потерпілою.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Так, дії ОСОБА_4 кваліфіковано правильно, при цьому можливе укладення даної угоди.

Судом також встановлено, що угоду укладено у провадженні щодо кримінального проступку.

Обвинувачений і захисник погоджуються на призначення узгодженого покарання.

Таким чином, підстав для відмови у затвердженні угоди, через її невідповідність вимогам закону немає, оскільки правова кваліфікація дій обвинуваченого, є правильною, дозволяє укладення угоди про визнання винуватості.

Суспільний інтерес полягає у забезпеченні державної безпеки, конституційного ладу, суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, обороноздатності, тобто основ національної безпеки України, що забезпечує саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави.

За таких обставин є суспільний інтерес у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень.

Умови угоди, в тому числі узгоджене покарання, відповідають інтересам українського суспільства та вимогам кримінального процесуального кодексу України.

Порушення угодою прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено, як і підстав вважати, що укладення її не було добровільним.

Вивченням обвинувального акту та угоди про визнання винуватості з`ясовано, що існують підстави стверджувати, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України. Фактичні обставини, описані у обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, вказане в угоді, підтвердження обвинуваченим цих обставин, дають можливість суду дійти висновку існування фактичних підстав для визнання ним вини.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання визнається вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Враховуючи особу ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не має інвалідності, а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що покарання узгоджене сторонами угоди відповідає положенням ст.ст. 50, 65-67 КК України.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, суд, діючи в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, приймаючи до уваги вчинення ним домашнього насильства у відношенні дружини, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, вважає необхідним застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід,що застосовується до осіб, які вчинили домашнє насильство у виді направлення його для проходження програми для кривдників.

За викладеного, підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 20 серпня 2025 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , судом не встановлено. Таким чином, виконавши вимоги передбачені ст. 474 КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Судові витрати, як і речові докази, відсутні.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314, 371, 373, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2025 року за №0000044, укладену 20 серпня 2025 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі п.1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст. 59-1 України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_4 , згідно з ч. 1 ст. 49-2 КВК України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст.390-1КК України за умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, зокрема за умисне ухилення від проходження програми для кривдників.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_8