Справа № 405/6905/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року Подільський районний суд м. Кропивницького у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальним провадженням за №0002285 від 23.08.2024, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

встановив:

Судом встановлено, що вказана справа підсудна Подільському районному суду м.Кропивницького, підстав для закриття справи або її зупинення немає, обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що є всі правові підстави призначити по даному кримінальному провадженню судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Прокурором у підготовчому засіданні заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , з огляду на те, що на даний час ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КК України, не зменшилися та продовжують існувати.

Також, в підготовчому судовому засіданні прокурором надані письмові клопотання, у якому останній просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, зважаючи на існуючі ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_9 , заперечив щодо продовження строку тримання останнього під вартою, оскільки він сприяв досудовому розслідуванню, ризики не є обґрунтованими, просив змінити на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , думку яких підтримали обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши клопотання прокурора, враховуючи думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані клопотання та матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Положення ст.183 КПК України визначають, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 судом враховані обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків.

Так, ОСОБА_9 сім`ї не має, неодноразово засуджений за умисні злочини, серед яких пов`язані із незаконним обігом наркотичних та психотропних речовин, незважаючи, що на даний час обвинуваченому 33 роки, значну частину свого життя провів в місцях позбавлення волі; не працює, тобто відсутні легальні та постійні джерела доходів. Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, в період відбування покарання.

Суд зазначає, що існує:

- ризик переховування від суду, враховуючи тяжкість можливого покарання безумовно продовжує існування, оскільки ризик втечі для нього може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок суду узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений;

- ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань свідків та їх дослідження. Крім цього, саме під час безпосереднього допиту свідка в судовому засіданні свідчення свідка судом сприймається як доказ, тому існують передумови для можливої спроби поза процесуального впливу на свідків;

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_9 , об`єктивно продовжує існувати, оскільки згідно вимоги, наданої прокурором, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, в тому числі злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних та психотропних речовин, вчинив кримінальне правопорушення в період відбуття покарання у вигляді позбавлення волі; перебування підозрюваного не в умовах ізоляції від суспільства не може гарантувати уникненню цього ризику,

За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що неспроможні запобігти встановленим ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також забезпеченню виконання обвинуваченим ОСОБА_9 процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.2011 в справі «Харченко проти України».

Відповідно до положення ч.5 ст.182, ч.3, ч.4 ст. ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_9 , його особу, суд приходить до висновку про необхідність визначення застави у 50 розмірах прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки визначені цією нормою права.

Згідно положень ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покараннях виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.5 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд відповідно до ст.178 КПК України враховує: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються, міцність соціальних зв`язків.

Так, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, знаходиться в стані вагітності, не працевлаштована, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, однак в силу положень ст.89 КК України вважається такою, що не має судимостей, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

ОСОБА_8 має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, не працевлаштована, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Судом також взято до уваги те, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з часу обрання відносно них запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дотримуються умов застосованого запобіжного заходу (відомостей про порушення умов прокурором не надано), що свідчить про достатність такого запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченими.

Викладені обставини об`єктивно вказують на ту обставину, що ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можуть переховуватися від суду, оскільки вони обвинувачується у вчиненні тяжкого багатоепізодного злочину, а також вплинути на свідків у кримінальному провадженні, які на даний час судом не допитані, тому продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період певного часу відповідатиме вимогам закону і забезпечить виконання ними покладених процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 314-316 КПК України, суд,

постановив:

Призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових №0002285 від 23.08.2024, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,до судового розгляду.

Судове засідання здійснювати у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Подільського районного суду м.Кропивницького 13.11.2025 о 12:00 год., з викликом учасників судового провадження згідно реєстру.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , року народження, запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 03 січня 2025 року, включно.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505, призначення платежу забезпечення виконання ухвали суду від 09.09.2025 по справі №0002285 від 23.08.2024.

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, звільнити з-під варти та зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_9 виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені.

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_9 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Копії ухвали направити до ДУ Кропивницького СІ для виконання.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто до 05.01.2026, який полягає у забороні залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто до 05.01.2026, який полягає у забороні залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня.

Зобов`язати обвинувачених:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатись з м. Кропивницький без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватись від спілкування як особисто так і через третіх осіб з іншим обвинуваченими, свідками у кримінальному провадженні, за винятком участі в суді.

Роз`яснити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою мають право з`являтись до них в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що в разі невиконання, покладених на них обов`язків до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали направити до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області для виконання.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя

Подільського районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_10