Справа № 376/2634/25
У Х В А Л А

про призначення справи до судового розгляду

14.10.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів, головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_5 ,

захисник адвокат: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду, в залі судових засідань №1 м. Біла Церква, Київської області обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000179, внесеному 05.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

Згідно ухвали Київського апеляційного суду від 15.09.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000179, внесеному 05.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, направлено до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень статей 75, 76 КПК України, вказаний обвинувальний акт відповідно до здійсненого авторозподілу передано в провадження колегії суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 23.09.2025.

Ухвалою колегії суддів від 23.09.2025 за вищевказаним кримінальним провадженням призначено підготовче судове засідання на 14.10.2025, під час якого на розгляд винесено питання регламентовані статтями 314-316 КПК України.

Позиція сторін та інших учасників.

Сторони кримінального провадження з боку обвинувачення та захисту вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.

Крім цього прокурором на виконання вимог ч. 3 ст. 315 КПК України заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів, посилаючись на те, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховані слідчим суддею Сквирського районного суду Київської області при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років, або довічного позбавлення волі, що може призвести до уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою спонукати останніх змінити покази для уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме у закінченому замаху на умисному вбивство двох і більше осіб, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, під час введення на території України воєнного стану, також будучи військовослужбовцем, тобто особою покликаною захищати, а тому це прямо вказує на відсутність будь-яких стримуючих факторів, щодо вчинення протиправних діянь, в тому числі кримінальних правопорушень, який було вчинено у стані алкогольного сп`яніння, також останній за місцем проживання характеризується негативно, здатний до агресивних проявів поведінки у стані алкогольного сп`яніння, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, однак це не стримувало ОСОБА_7 у своїх протиправних діях, в тому числі кримінальному правопорушенні.

Захисник адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 , підтримав позицію свого захисника.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із вказаних питань.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, вважає, що згідно зі статтями 315, 316 КПК України, справа підлягає призначенню до судового розгляду, з огляду на таке.

Під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Отже суд вважає, що підстав для повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України немає.

Підстав для закриття провадження немає. Обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Кримінальне провадження підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.

Серед іншого, визначено, що судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Так, у підготовчому судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 318, пунктів 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення, потерпілих та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

Враховуючи, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав, при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого, вислухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали судового провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши зміст клопотання та надані сторонами матеріали, суд доходить таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 та прийняти в судовому засіданні остаточне рішення до закінчення визначеного строку дії запобіжного заходу не виявляється можливим.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до частин 1, 2 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього КПК України. Прокурор має право подати клопотання про продовження строку тримання під вартою не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, при цьому виклавши обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою. При вирішенні питання про продовження тримання під вартою суд керується загальними приписами, які регулюють застосування запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і стадії кримінального провадження.

У відповідності до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі статтею 178 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі стосовно індивідуальних особливостей підозрюваного/обвинуваченого.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вказане кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового засідання. З огляду на стадію кримінального провадження та зміст самого клопотання, суд не вирішує питання щодо обґрунтованості підозри, однак оцінює критерії, визначені у статті 178 КПК України, та доведені прокурором ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу суд не уповноважений перевіряти обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а учасники не можуть ставити під сумнів висновки, покладені в основу такого рішення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому. Отже, ризики слід вважати наявними за умови встановлення їх імовірності. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. При встановленні ризиків суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

На думку суду, ризик переховування обвинуваченого від суду досі є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 та суворість можливого покарання. Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України. Санкція ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України відносить інкримінований злочин до особливо тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічного позбавлення волі, що унеможливлює застосування положень про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, звільнення від відбування покарання з випробуванням тощо. Отже, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності у випадку визнання його винуватим у майбутньому, обвинувачений може вчиняти дії, спрямовані на переховування від суду.

Кримінальне провадження не є статичним, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки обвинуваченого. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі, у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Суд також зазначає про актуальність ризику впливу обвинуваченого на свідків (потерпілих). Наразі провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання. Особи, заявлені прокурором в якості свідків, викликані на допит, що свідчить про те, що стороні захисту відомі всі свідки у кримінальному провадженні та їх показання, надані під час досудового розслідування. Загальний порядок, встановлений КПК України, передбачає процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, спочатку на стадії досудового розслідування шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК (у виключних випадках). Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Відтак, ураховуючи реалізацію принципу безпосередності, ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо можливості вчинення іншого кримінального правопорушення суд вважає, що стороною обвинувачення не наведено нових обставин, які б підтверджували ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

З огляду на актуальність двох ризиків та їх характеру, суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен на належному рівні забезпечити належне виконання процесуальних обов`язків і запобігти будь-якому прояву окреслених ризиків. Таким чином, суд вважає виправданим подальше тримання ОСОБА_7 під вартою строком на шістдесят днів.

Враховуючи викладене, актуальними залишаються ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих. Таким чином, на думку суду, пропорційним до наявних ризиків є продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Вказаний запобіжний захід здатний виконати роль стримуючого фактору для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , та запобігти встановленим ризикам у подальшому. Суд також виходить із того, що таке обмеження в реалізації прав і свобод людини є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

Тобто, застосований запобіжний захід кореспондується та відповідає визначеним КПК України конкретним підставам і меті запобіжного заходу.

Як наслідок передумови для продовження запобіжного заходу - взяття під варту (тримання під вартою), не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу у межах строків визначених ст. 331 КПК.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , повинен бути продовжений на 60 днів без визначення застави.

Інших клопотань не заявлено.

Враховуючи думку сторін та те, що всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені, колегія суддів вважає за необхідне закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 174, 314-316, 369, 376 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженні за № 0000179, внесеному 05.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на 23.10.2025 о 12:00 год.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілих, захисника, обвинуваченого.

Кримінальне провадження розглядати колегіально в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Клопотання прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб, без визначення розміру застави відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовільнити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 днів, тобто по 12.12.2025 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду в іншій частині оскарженню не підлягає. Заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 15.10.2025 о 16:30 год. за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павла Скоропадського, 4А, зал судового засідання № 1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Головуючий Суддя Суддя

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10