Номер провадження: 11-кп/813/848/25
Справа № 508/1044/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяви суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду апеляційних скарг захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21.08.2024 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_9 про перегляд за ново виявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 05.07.2001 року та ухвали Верховного Суду України від 13 грудня 2001 року,

установив

26.09.2024 року протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями суддя ОСОБА_2 увійшов до складу колегії суддів головуючий суддя ОСОБА_2 , судді ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у кримінальному провадженні (номер провадження апеляційної інстанції: 11-кп/813/848/25) за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21.08.2024 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_9 про перегляд за ново виявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 05.07.2001 року та ухвали Верховного Суду України від 13 грудня 2001 року (єдиний унікальний номер справи №508/1044/15)..

До початку судового розгляду, суддями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до вимог ч.1 ст.76 КПК України заявлено самовідвід від розгляду апеляційних скарг захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21.08.2024 року.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_6 не заперечували проти заявлених самовідводів.

Заслухавши суддю доповідача, учасників судового провадження, перевіривши доводи заяв про самовідвід суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 апеляційний суд дійшов висновку про таке.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 28.02.2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду задоволено заяву ОСОБА_9 про відвід колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 від розгляду апеляційної скарги засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2019 року про відмову у відкритті провадження за його заявою про перегляд вироку Одеського обласного суду від 05.07.2001 року та ухвали Верховного Суду України від 13.12.2001 року.

Окрім того, ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.099.2021 року під час перегляду апеляційної скарги ОСОБА_9 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 30.04.2021 року задоволено заяви суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід.

Водночас, обставини відводу суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від участі в розгляді даної справи, в тому числі за заявою засудженого ОСОБА_9 про відвід судді, виключають подальшу участь судді в даній справі, оскільки вочевидь можуть викликати у учасників провадження та сторонніх спостерігачів сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Пункт 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному проваджені за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Положеннями ч. 1 ст. 76 КПК України встановлено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

В якості наявності підстав для задоволення заявлених ними самовідводів, окрім вимог п. 4 ч. 1 ст. 75, ст. 80 КПК України, також враховує положення ст. 126 Конституції України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п. 11 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.20007 року, ст. 15 Кодексу суддівської етики, - відповідно до яких неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року (далі - Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та об`єктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява №23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

Відповідно до Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року та усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності) (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року; «Білуха проти України» від 09.11.2006 року), - заявлений суддею самовідвід не може бути предметом перевірки складом колегії суддів з точки зору обґрунтованості, з огляду на те, що ніхто не може змусити суддю здійснювати судовий розгляд, у разі його (судді) внутрішнього переконання з посиланням на конкретні обставини щодо можливості виникнення сумнівів в його неупередженості.

За наведених вище обставин, апеляційний суд приходить до висновку про існування обставин, які унеможливлюють подальшу участь суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в даному апеляційному провадженні, у зв`язку з чим заявлені суддями самовідводи підлягають задоволенню, а матеріали кримінального провадження №11-кп/813/848/25 підлягають передачі до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Керуючись статтями 75-76, 80-82, 405, 419 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Задовольнити заявлений суддями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самовідвід.

Відвести суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від розгляду апеляційних скарг захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21.08.2024 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_9 про перегляд за ново виявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 05.07.2001 року та ухвали Верховного Суду України від 13 грудня 2001 року.

Матеріали провадження №11-кп/813/848/25 передати до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4