УХВАЛА

11.11.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 259 КК України, внесене в кримінальному провадженні за №0000002 від 01.01.2025 та додані до нього матеріали,-

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулася із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 , у якому послалася на те, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Житомирським РУП №1 ГУНП вЖитомирській області розслідується кримінальне провадження №0000002від 01.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31 грудня 2024 року ОСОБА_5 перебувала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у останньої виник злочинний умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху - замінування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, що є критично важливим об`єктом інфраструктури, що забезпечує діяльність органів державної влади. Реалізуючи свій злочинний умисел, на правлений на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху - замінування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, що є критично важливим об`єктом інфраструктури, що забезпечує діяльність органів державної влади, в цей же день о 22 год. 43 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою, що вказана вище, розуміючи, що така інформація є неправдивою, та створить обстановку страху у населення та порушить громадську безпеку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді загрози громадській безпеці, та бажаючи їх настання, з належного їй мобільного телефону марки «HUAWEY», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картами мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , із абонентського номеру мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 , зателефонувала на спеціальну лінію «112» Державної служби України з надзвичайних ситуацій, яку обслуговує державна установа «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України», та повідомила інформацію, яка не відповідає дійсності та є неправдивою, а саме про замінування державної установи «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України», що розташована за адресою: м. Київ, вулиця Волинська, 26, Київської області, яка є критично важливим об`єктом інфраструктури, що забезпечує діяльність органів державної влади. Крім цього, 25 січня 2025 року ОСОБА_5 перебувала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у останньої виник злочинний умисел, направлений на повторне завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху - замінування

Державної служби України з надзвичайних ситуацій, що є критично важливим об`єктом інфраструктури, що забезпечує діяльність органів державної влади. Реалізуючи свій злочинний умисел, на правлений на повторне завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху - замінування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, що є критично важливим об`єктом інфраструктури, що забезпечує діяльність органів державної влади, в цей же день о 03 год. 28 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою, що вказана вище, розуміючи, що така інформація є неправдивою, та створить обстановку страху у населення та порушить громадську безпеку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді загрози громадській безпеці, та бажаючи їх настання, з належного їй мобільного телефону марки «HUAWEY», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картами мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , із абонентського номеру мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 , повторно зателефонувала на спеціальну лінію «112» Державної служби України з надзвичайних ситуацій, яку обслуговує державна установа «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України», та повідомила інформацію, яка не відповідає дійсності та є неправдивою, а саме про замінування державної установи «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України», що розташована за адресою: м. Київ, вулиця Волинська, 26, Київської області, яка є критично важливим об`єктом інфраструктури, що забезпечує діяльність органів державної влади.

Слідча зазначає, що 28.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 259 КК України.

Як слідує зі змісту клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: повідомленням по лінії 102 ЄО №17718 від 31.12.2024; повідомленням по лінії 102 ЄО №26 від 01.01.2025; матеріали відповіді на запит СЕД №11162-2025 від 11.01.2025; протоколом огляду предмета від 24.02.2025; повідомленням по лінії 102 ЄО №59579 від 31.12.2024; протоколом ОМП від 31.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 22.01.2025; протоколом огляду предметів від 22.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.01.2025; протоколом проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 29.01.2025; повідомленням по лінії 102 ЄО №1407 від 25.01.2025; протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 17.02.2025; протоколом огляду предметів від 22.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.02.2025; протоколом огляду предметів від 03.02.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 259 КК України від 28.02.2025; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 11.03.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваної запобіжного заходу слідча посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та вагомість наявних доказів вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень, слідча за погодженням з прокурором вважає за доцільне застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити та застосувати до підозрюваної запобіжній захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 01.01.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 259 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 .

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_5 інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

З матеріалів клопотання вбачається, що 28.02.2025 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 259 КК України.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що відповідно до вимог зазначених норм процесуального закону ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної, а тому є особою, по відношенню до якої може бути застосовано запобіжний захід у передбачених законодавством України випадках.

На думку слідчого судді, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні доводи свідчать про те, що на даний час існують ризики, на які посилалась сторона обвинувачення та котрі є підставою для обрання відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Насамперед, мова йде про ризики переховування від органів досудового розслідування, впливу на свідків, а також вчинення нових кримінальних правопорушень.

Надаючи оцінку можливості вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 17.06.2025 року перетнула державний кордон України (пункт пропуску «Шегині») у напрямку «виїзд» та на територію України не поверталася, на даний час її місцеперебування органу досудового розслідування невідоме.

Постановою старшої слідчої СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 07.11.2025 підозрювану ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.

За загальним правилом, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника. Проте, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого виключно у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук (ч. 6 ст. 193 КПК України).

З даного приводу, слідчим суддею звернуто увагу на позицію, викладену в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.02.2022 року у справі № 991/3440/20, згідно якої рішення слідчого судді про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників. У даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

На відміну від затриманої особи з метою приводу, яка має гарантії не пізніше 36 годин з моменту затримання бути звільненою або доставленою до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, може бути затриманою і утримуватися під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження.

Таким чином, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ч. 6 ст. 193 КПК України) є обов`язковим процесуальним документом (рішенням) для забезпечення вчинення процесуальних дій, спрямованих для встановлення місця перебування підозрюваного за межами України та його затримання.

Крім того, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ч. 6 ст. 193 КПК України) є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (п. 1 Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБУ, СБУ, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5).

Оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, на підставі наданих стороною кримінального провадження матеріалів, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 259 КК України, наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому дане клопотання підлягає задоволенню і щодо підозрюваної необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з абз. 2 п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Керуючись ст. ст.176-178, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1