Провадження №11-сс/801/881/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2025 року про застосування у кримінальному провадженні № № 0000696 від 03.10.2024, запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Єрмоклія, Штефанводського району Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_9

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_6

перекладача: ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), тобто до 18:24 год. 13 грудня 2025 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 13 грудня 2025 року.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 17.10.2025 року, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в разі задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обрати заставу як альтернативний запобіжний захід в сумі 648 846, 04 грн.

Згідно клопотання слідчого 02.10.2024 близько 23 години 59 хвилин ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з двома іншими невстановленими особами, усвідомлюючи, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на території України введено воєнний стан, з метою заволодіння чужим майном незаконно проникли на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , де проживали ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Знайшовши на території цього домоволодіння прорезинений молоток для укладання бруківки, вищезазначені особи дочекалися коли ОСОБА_13 відчинив вхідні двері та здійснили напад на нього, завдаючи удари по голові знайденим прорезиненим молотком, від яких ОСОБА_13 упав на підлогу.

Надалі ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та дві інші невстановлені особи зайшли до будинку та, діючи за попередньою змовою, продовжили завдавати удари руками, ногами та прорезиненим молотком по голові, тулубу та кінцівках ОСОБА_13 , заподіявши йому легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на голові, синців на задній поверхні грудної клітки справа, в поперековій ділянці справа, на боковій поверхні грудної клітки справа, садна в ділянках правого та лівого колінних суглобів, синців з набряком м`яких тканин та саден на тильній поверхні правої кисті.

З метою недопущення опору з боку ОСОБА_13 . ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та інші невстановлені особи зв`язали йому руки, після чого зайшли до спальні, де знаходилася ОСОБА_14 , та зв`язали їй руки і ноги.

Надалі ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та дві інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, погрожуючи застосуванням небезпечного для життя та здоров`я насильства, висунули ОСОБА_14 вимогу повідомити їм де знаходяться цінні речі, гроші та ключі від сейфу.

Отримавши від ОСОБА_14 необхідну інформацію, ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та дві інші невстановлені особи заволоділи грошовими коштами в сумі п`ятдесят три тисячі гривень, ювелірними виробами загальною вартістю 593562,71 гривні, годинником марки «Guess» вартістю 2283,33 гривні, після чого залишили місце події, залишивши ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зв`язаними.

В результаті протиправних дій вищезазначених осіб ОСОБА_13 та ОСОБА_14 заподіяно майнову шкоду на загальну суму 648846,04 гривень (шістсот сорок вісім тисяч вісімсот сорок шість гривень чотири копійки), що більш, ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України є великим розміром.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що сторона захисту вважає, що прокурором не доведено обгрунтованість підозри ОСОБА_15 у вчиненому правопорушенні та відсутні достатні підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На думку захисника, при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначення застави як альтернативного запобіжного заходу у сумі 648 846 грн із покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків,дозволить контролювати його місце перебування під час судового розгляду, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_9 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу сторони захисту, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які перешкодять виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

В кримінальному провадженні №0000696 від 03.10.2024 року 15.10.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра" це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).

У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування

Вказане свідчить про те, що на стадії вирішення питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Крім того, на етапі розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя не повинен перевіряти належність та допустимість доказів, оскільки ці обставини повинні бути перевірені в ході розгляду кримінального провадження по суті.

Твердження захисника щодо відсутності доказів обгрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є безпідставними.

Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності, та дійшов вірного висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Твердження апеляційної скарги захисника, що слідчим суддею не враховано всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України є необгрунтованими.

Посилання апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_16 дотримався вимог кримінального процесуального закону та перевірив обгрунтованість клопотання.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, сторона захисту фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд в дотримання вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України врахував те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 вчинено з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазначала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, вчинений в умовах воєнного стану, та прийняв законне рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_17 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4