Єдиний унікальний номер: 379/2155/25
Провадження № 1-кп/379/130/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката /в режимі ВКЗ/ ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження № 0000403, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 ,уродженця с. Улашівка Таращанського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не депутата, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

У С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Згідно з приміткою до ст. 358 КК України під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (далі - Положення), особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2020 № 844 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» затверджено форму, реквізити та спосіб виготовлення посвідчення водія.

Проте, y порушення вищевказаних норм законодавства, ОСОБА_4 вирішив стати на злочинний шлях та вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

В подальшому, в період часу з липня 2025 року та не пізніше серпня 2025 року в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, з метою його подальшого використання та для пред`явлення за вимогою.

У період часу з липня 2025 року та не пізніше серпня 2025 року ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у невстановленому місці, діючи умисно, протиправно, з метою підроблення посвідчення водія та подальшого його використання, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення посвідчення водія, розуміючи, що процедура отримання посвідчення водія передбачає проходження медичного огляду у порядку, встановленому МОЗ, а також професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації відповідно до навчальних планів і програм та складання теоретичного і практичного іспитів екзаменаційній комісії в територіальному сервісному центрі МВС, вступив у злочинну змову з невстановленою особою, при невстановлених обставинах, щодо виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на пособництво у підробленні посвідчення водія, ОСОБА_4 не встановленим шляхом, надав невстановленій особі власні паспортні дані, які останньою було використано під час виготовлення, в порушення постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2020 № 844, завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07.08.2025, виданого ТСЦ1841.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановлений спосіб, надала ОСОБА_4 підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07.08.2025, видане ТСЦ1841, з метою подальшого використання підробленого документа для його особистих потреб.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив пособництво у підроблені посвідчення, яке видасться установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім того, 29.08.2025 о 09:32 год. ОСОБА_4 , будучи учасником дорожнього руху як водій транспортного засобу, а саме: автомобіля марки AUDI моделі 80 д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись по автодорозі вул. Героїв Небесної Сотні, м. Тараща Білоцерківського району Київської області, був зупинений поліцейськими ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП. При цьому, під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу працівника поліції щодо надання йому документів, які підтверджують право на керування транспортним засобом (автомобілем), достовірно знаючи, що дане посвідчення водія є завідомо підробленим офіційним документом, усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою створити перед працівникам поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення водія, яке дає право на керування транспортним засобом (автомобілем), надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07.08.2025, видане ТСЦ1841, яке не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, тобто використав його.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив використання завідомо підробленого документа, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження

Разом з обвинувальним актом до суду 25 листопада 2025 року прокурор ОСОБА_3 надав угоду про визнання винуватості, укладену того ж дня між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

У підготовчому судовому засіданні 16.12.2025 року прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості, а обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 , ч. 4 ст. 358 КК України, щиро розкаявся у скоєному та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , підтримавши позицію обвинуваченого, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання

Розглядаючи питання в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

За змістом ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 473, 474 КПК України.

Так, згідно умов угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 , діючи добровільно, уклав цю угоду і, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в угоді та у врученому йому обвинувальному акті.

Сторонами угоди узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд, заслухавши сторони кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. ст. 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив два умисні кримінальні правопорушення; має зареєстроване місце проживання, за місцем проживання органами місцевого самоврядування характеризується посередньо, є військовозобов`язаним, не одружений, не має утриманців.

Згідно з медичними довідками, обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. З матеріалів кримінального провадження не вбачається належність обвинуваченого до осіб з інвалідністю.

Суд погоджується з наведеною в угоді обставиною, яка визначена в обвинувальному акті як пом`якшуюча покарання, та визнає, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, за попередньою змовою групою осіб, що згідно з положеннями ст. 12 КК України належить до категорії нетяжких злочинів, та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа, що згідно з положеннями ст. 12 КК України належить до категорії кримінальних проступків, враховуючи характер та ступінь участі ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, дані про особу винного, його ставлення до скоєного, а саме: його сприяння у розкритті кримінального правопорушення та сумлінна процесуальна поведінка, ненасильницький характер вчинених кримінальних правопорушень, посередню характеристику за місцем проживання, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, те, що угода про визнання винуватості може бути укладена в даному провадженні відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, оскільки інкримінованими ОСОБА_4 кримінальними правопорушеннями шкоду правам та інтересам фізичних чи юридичних осіб не завдано, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, - суд висновує про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч. 54 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно слід призначити покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, дане покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, що створить у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався. Відповідних клопотань до суду не надходило.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно ст. 100 КПК України.

Судові витрати за проведення судової технічної експертизи документів (висновок експерта від 18.11.2025 № СЕ-19/111-25/69450-ДД) у розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до ст.ст. 50-52, 61, 65-67, 70, 75, 76 КК України, ст.ст. 7, 100, 124, 176, 367-371, 373, 374, 394, 468, 469, 472-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.11.2025 року між прокурором у кримінальному провадженні начальником Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000403, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2025.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк три роки;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової технічної експертизи документів (висновок експерта від 18.11.2025 № СЕ-19/111-25/69450-ДД) у розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 07.08.2025 ТСЦ 1841 на ім`я ОСОБА_4 , яке упаковане до спеціального пакету № 6603245 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000403 від 07.11.2025.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію повного тексту вироку негайно після проголошення його резолютивної частини в порядку ч. 15 ст. 615 КПК України вручити обвинуваченому, прокурору та іншим учасникам судового провадження.

Вирок проголошено 16.12.2025 негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Головуючий

суддя Таращанського районного суду

Київської області ОСОБА_6