печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника власника майна - адвоката: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0002762 від 17.12.2024 року, що полягає у неповернені вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 (далі - особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 ), що діє в інтересах ОСОБА_5 (далі - володілець майна, ОСОБА_5 ), звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0002762 від 17.12.2024 року, що полягає у неповернені вилученого майна.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що слідчими Головно слідчого управління Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002762 від 17.12.2024 року.

27.08.2025 року слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у приватній власності ОСОБА_6 та за вказаною адресою проживає ОСОБА_5 . Так в зоді провдення обшуку вилучено майно, а саме: флеш-накопичувачі 9 шт., фінансову документацію та компю`ютери у кількості 3 шт.

Так, обшук слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України, проведено на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.08.2025 року.

Разом з тим, дозвіл на вилучення вищезазначеного майна не надано, тому адвокат ОСОБА_3 вказує, що оскільки вказане майно не відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, та не є речовим доказом у кримінальному провадженні, арешт на нього після вилучення не накладено, тому за вказних обставин підлягає поверненню власнику.

21.11.2025 року на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшли доповнення до скарги від адвоката ОСОБА_3 , просив врахувати зазначені та задовольнити скаргу.

У судове засідання з`явився адвокат ОСОБА_3 , надав пояснення по скарзі та просив скаргу задовольнити з викладених у ній підстав.

Слідчий ОСОБА_4 , заперечував проти задоволення скарги, та просив долучити додаткові документи до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги здійснювалось фіксування за допомогою технічних засобів.

Заслухавши пояснення адвоката та заперечення слідчого, дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002762 від 17.12.2024 року.

27.08.2025 року в межах досудовго розслідування у вказаному кримінальному провадженні, слідчими проведено обшук у квартирі АДРЕСА_2 , що перебуває у приватній власності ОСОБА_6 та де проживає ОСОБА_5 в ході якого вилучено майно, яке належить останньому, а саме: флеш-накопичувачі 9 шт., фінансову документацію та компю`ютери у кількості 3 шт.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Так, майно, яке було вилучено під час обшуку не одержано в ході тимчасового доступу, разом з тим органом досудового розслідування із клопотанням про накладення арешту на вилучене майно не звертався.

Як визначено у ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста. На вимогу володільця особа, яка здійснює тимчасове вилучення комп`ютерних систем або їх частин, залишає йому копії інформації з таких комп`ютерних систем або їх частин (за наявності технічної можливості здійснення копіювання) з використанням матеріальних носіїв володільця комп`ютерних систем або їх частин. Копії інформації з комп`ютерних систем або їх частин, які вилучаються, виготовляються з використанням технічних засобів, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів володільця із залученням спеціаліста. Дія абзацу п`ятого цієї частини не поширюється на випадки, якщо обіг інформації заборонено законом. Дія абзацу п`ятого цієї частини поширюється на інформацію з обмеженим доступом у частині, що не суперечить встановленому законодавством порядку обігу та захисту такої інформації.

Разом з тим, слідчим не надано підтвердження того, що на вилучене в ході обшуку майно було накладено арешт, так як і не надано відомостей щодо визнання вказаного речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Крім того належних та допустимих доказів на підтвердження того, що органом досудового розслідування проводяться будь-які слідчі дії з вилученим майном, та чи призначено необхідні експертизи щодо останнього, також не було надано слідчому судді.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Так, ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук є правовою підставою для проведення конкретної процесуальної дії - обшуку з правом проникнення до житла, чи іншого володіння особи (ст.ст. 233, 236 КПК України) та з правом тимчасового вилучення речей, однак, така ухвала не є правовою підставою для подальшого їх утримання. Утримання слідчим, або прокурором вилученого майна лише на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук позбавляє володільця, або власника майна ефективного засобу судового захисту від можливих зловживань з боку органу досудового розслідування.

За таких обставин, з урахуванням доповнень, скарга адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0002762 від 17.12.2024 року, що полягає у неповернені вилученого майна, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 107, 160-166, 167, 168, 170-174, 236, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0002762 від 17.12.2024 року, що полягає у неповернені вилученого майна, - задовольнити.

Зобов`язати прокурора Офісу Генерального прокурора, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002762 від 17.12.2024 року та слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України, уповноваженого на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002762 від 17.12.2024 року повернути ОСОБА_5 майно, вилучене під час проведення обшуку 27.08.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: флеш-накопичувачі 9 шт., фінансову документацію та компю`ютери у кількості 3 шт.

В порядку виконання зобов`язати слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України та прокурора Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0002762 від 17.12.2024 року повідомити слідчого суддю про виконання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 17 год. 09 хв. 08.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1