Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9177/25
Провадження № 1-кс/644/1175/25
14.10.2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участі заявника ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Індустріального районного суду м. Харкова клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001532 від 18.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, -

в с т а н о в и в:

01 жовтня 2025 року до Індустріального районного суду м. Харкова надійшло клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту шлюзу «GOIP-8», S/N: GOIP8MCDRM18026515, сірого кольору, мобільного телефону «Infinix», модель «Х6525» IMEI 1: НОМЕР_1 , мобільного телефону «IPhone 7», мобільного телефону «Xiaomi», модель 2016102, IMEI: НОМЕР_2 , планшетного пристрою «Lenovo», модель Lenovo TAB 2 A8-50L, MT ZA04, прозорого системного блоку «DarkFlash».

Заява вмотивована тим, що18.10.2024 при проведенні слідчих дій у нього вилучене зазначене вище майно, на яке 23.10.2024 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суд м. Харкова накладено арешт.

До цього часу йому не повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 259 КК України, однак з моменту вилучення належної йому техніки минув майже рік, вважав, що на цей час відпала потреба в подальшому застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки він не будучи підозрюваним позбавлений можливості користуватися належним йому майном.

При судовому розгляді ОСОБА_3 клопотання підтримав, однак заявив, що оскільки на цей час проведено експертне дослідження лише системного блоку «DarkFlash», то просив би скасувати арешт хоча б на це майно.

Слідча при судовому розгляді зазначила, що на цей час триває досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001532 від 18.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України. Так 18.10.2024 при обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 вилучено шлюзу «GOIP-8», мобільні телефони «Infinix», «IPhone 7», «Xiaomi», планшет «Lenovo», системний блоку «DarkFlash» та Sim- катрки операторів мобільного зв`язку, зазначені предмети постановою слідчого визнано речовими доказами 19.10.2024 та 23.10.2024 ухвалою слідчого судді на них накладено арешт. На цей день проведено лише комп`ютерно технічну експертизу системного блоку «DarkFlash», який зберігається в камері речових доказів ВП № 1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області. Інші предмети перебувають в експертних установах де по ним ще не завершено експертизи. На цей день про підозру не повідомлено жодній особі і це питання буде вирішуватись при отриманні висновків експертиз, тому просила відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешт майна, яке є речовими доказами у кримінальному провадженні і повернення цих доказів призведе до знищення доказів та неможливості їх дослідження.

Прокурор про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся своєчасно та належним чином, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України неявка слідчого та прокурора не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши всі надані доводи учасниками в обґрунтування заявленого клопотання, вислухавши заявника та слідчого в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.

Встановлено, що в провадженні СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001532 від 18.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, в якому про підозру, на цей час, не повідомлено жодній особі.

На підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова від 23.10.2024 з метою збереження речових доказів накладено арешт на вилучене у ОСОБА_3 18.10.2024 майно, визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні 19.10.2024.

Як вбачається з пояснень слідчого та наданих матеріалів, наразі в арешті вказаного майна, що визнане речовими доказами потреба не минула, майно, окрім системного блока за яким вирішується питання про повернення власнику для подальшого зберігання, до цього часу перебуває в експертних установах та досліджується, і повернення цього майна може призвести до негативних наслідків, втрати речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З аналізу ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна /власник майна тощо/; перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; мотивація чому слід скасувати арешт. Також, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Звертаючись до суду з клопотанням про скасування арешту, заявник посилається на те, що необхідність у подальшому арешті майна відпала, а тривалість арешту порушує права власника.

Досліджуючи обґрунтування заявника, слідчий суддя зазначає, що доводи про те, що доцільність арешту відпала є недоведеними та непідтвердженими належними доказами.

Так, за наданими відомостями слідчого, досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001532 від 18.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, триває, вилучені предмети мають статус речових доказів, які підлягають дослідженню під час досудового розслідування, на цей день не завершено проведення комп`ютерних експертиз, а тому на теперішній час є необхідність арешту.

Згідно наданих до слідчого судді даних, вилучене майно є речовим доказом, арешт накладений в порядку п.1 ч.2 ст. 170 КПК України з метою збереження речового доказу.

Таким чином, встановлено, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, має доказове значення у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

При цьому, накладення арешту на майно по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від інших правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Доводи заявника щодо відсутності потреби арешту не є належним чином підтвердженим, оскільки за доводами слідчого є необхідність даного арешту, і доказів на спростування заявником не надано.

Таким чином, на цей час заявником не доведено, що в подальшому арешті майна відпала потреба, або що арешт накладено не обґрунтовано, що не може бути підставою для скасування арешту.

Слідчий суддя роз`яснює заявникові, що в подальшому, під час судового слідства, він не позбавлений можливості звернутись повторно до суду для зміни місця зберігання майна або скасування арешту, за наявності для цього належних підстав, за наявності обґрунтованих доказів на підтвердження необхідності його зміни, або скасування.

Таким чином, дослідивши всі доводи заявника та представлені матеріали слідчого по кримінальному провадженню № 0001532, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ч. 1 ст. 259 КК України, слідчий суддя зазначає, що порушень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, які б потягли за собою порушення права власності, у розумінні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи та третіх осіб не встановлено за результатами розгляду даного клопотання, на підставі тих доказів, що надані.

З урахуванням викладеного вище, слідчий суддя вважає, що арешт майна ОСОБА_3 , накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова від 23.10.2024 не втратив своєї актуальності, а тому клопотання ОСОБА_3 задоволенню на теперішній час не підлягає, що не позбавляє заявника у разі наявності обґрунтованих підстав звертатись до суду повторно.

Керуючись ст.ст.55, 107, 220, 303-307, 372, 376, ч. 2 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001532 від 18.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1