Справа № 438/282/23
Провадження № 1-кс/438/71/2025
УХВАЛА

іменем України

22 вересня 2025 року м. Борислав

Слідчий суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника потерпілих - адвоката ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , дізнавача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення дізнавача про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій -

встановив:

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 подали скаргу до слідчого судді, у якій вказали, що 02.09.2025 р. вони, як потерплі у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2022 року за № 0000088, звернулись до дізнавача ВП № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про проведення низки слідчих дій, а саме: - провести одночасний допит громадянки ОСОБА_8 з ними; - відтворити допит потерпілих, проведений із використанням звукозапису; - провести огляд домоволодіння потерпілих. Своєю постановою від 05.09.2025 р. дізнавач потерпілим у задоволенні їхнього клопотання відмовив. Вважаючи вказану постанову дізнавача незаконною, скаржниця просили слідчого суддю її скасувати.

В судовому засіданні скаржниці ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а також їхній представник адвокат ОСОБА_5 доводи скаргу підтримали з підстав, у ній зазначених, просили скаргу задовольнити.

Відносно заявленого скаржницями клопотання, то вони зазначили, що одночасний допит їх разом із ОСОБА_8 дозволить з`ясувати, що остання у кримінальному провадженні дає неправдиві покази щодо обставин, тим самим вводить слідство у оману. Відтворення допиту потерпілих з відеозапису на паперовий носій у письмовому вигляді потрібно для того, аби в наступному суд не переглядав довго відеозапис їхнього допиту, а міг швидко прочитати та правильно зрозуміти точний зміст допиту. Огляд місця події потрібний для виявлення і фіксації відомостей про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 129 КК України, а саме - наявність шкідливих для здоров`я і життя факторів у зв`язку із перебудовою та переобладнаннями, проведеними ОСОБА_8 у домоволодінні.

Начальник служби дізнання відділення поліції № 1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Нацполіції у Львівській ОСОБА_7 та прокурор Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 доводів скарги не визнали, просили у задоволенні скарги відмовити. ОСОБА_7 зазначив, що проведення одночасного допиту потерпілих із ОСОБА_9 неможливе, оскільки остання відмовляється від участі у такій слідчий дії. Щодо відтворення допиту потерпілих вказав, що не вбачає у цьому необхідності для кримінального провадження. Також пояснив, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювалося за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, тому проведення огляду домоволодіння з тією метою, на яку вказають потерпілі, виходить за межі предмету доказування по вказаній статті КК України.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000088 від 27.10.2022 року, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 27.10.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 24.10.2022 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 вбачається було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України. Заявниками є ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , вони також визнані потерпілими. Проведення досудового розслідування у формі дізнання доручено дізнавачам СД ВП № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області.

З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що 02.09.2025 р. потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до дізнавача ОСОБА_7 із клопотанням, у якому просили провести ряд слідчих дій, таких як: - провести одночасний допит громадянки ОСОБА_8 з ними з метою з`ясування причин розбіжностей у показаннях потерпілих та розбіжностей у документації на домоволодіння; - відтворити допит потерпілих, проведений із використанням звукозапису; - провести огляд домоволодіння з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Постановою від 05.09.2025 р. дізнавач ОСОБА_7 у задоволенні клопотання потерпілим відмовив, вказавши, що дізнавач не має обов`язку проводити одночасний допит осіб, та і сама ОСОБА_8 відмовляється від такого допиту. Також вказав, що потерпілі мають доступ до матеріалів кримінального провадження, у тому числі і до протоколів і дисків із відеозаписами їхніх допитів, та можуть отримати копії вказаних матеріалів. Проведення огляду квартири не має значення для цього кримінального провадження.

З такою позицією дізнавача слідчий суддя повністю погоджується, виходячи з наступного.

Пунктом 7 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником, можуть бути оскаржені у тому числі рішення дізнавача про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 84, ст. 85 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Виходячи зі змісту цитованих норм КПК України, доказами в конкретному кримінальному провадженні є лише ті фактичні дані, які мають значення для цього кримінального провадження.

Як зазначалося вище, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 24.10.2022 р. проводиться за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 129 КК України - погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Таким чином, належними доказами у кримінальному провадженні № 0000088 від 24.10.2022 р., є фактичні дані, які підтверджують наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 129 КК України, тобто - реальної погрози вбивством.

Від цього, поставлена у клопотанні вимога про огляд квартири з тією метою, на яку вказують потерпілі, не може бути задоволена з тих міркувань, що це виходить за рамки предмету доказування за ч. 1 ст. 129 КК України у даному кримінальному провадженні.

Також не може бути задоволена вимога клопотання про одночасний допит, оскільки, по-перше, мета такого допиту виходить з рамки предмету доказування, а по-друге, примушування особи до дачі показів, якщо вона відмовляється свідчити проти себе є незаконним та злочинним.

Крім того, оскільки інших відомостей, крім як про погрозу вбивством, до ЄРДР не внесено, то відповідно до першого речення абзацу першого частини третьої статті 214 КПК України, здійснення досудового розслідування по інших фактах до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Створення ж особою ймовірної загрози здоров`ю та життю потерпілих кваліфікується за іншими, ніж за ст. 129, статтями КК України.

Щодо відтворення відеозапису, то дізнавач, дійсно, не мав такого обов`язку, та заявлена потерпілими мета такого відтворення не слугує цілям доказування у кримінальному провадженні, а спрямована на досягнення іншої мети.

Таким чином, клопотання потерпілих зі всіх поставлених у ньому питань задоволенню не підлягало, та дізнавач не мав достатніх правових підстав для його позитивного для потерпілих вирішення, а від цього оскаржувана постанова дізнавача, є цілком законною, вмотивованою і скасуванню не підлягає.

За вказаних обставин у слідчого судді немає підстав для задоволення скарги потерпілих, та у скарзі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення дізнавача про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_10