Справа № 497/26/26
Провадження № 1-кс/497/14/26
УХВАЛА

07.01.2026 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Болград, клопотання слідчого відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

06.01.2026 року до суду засобами поштового зв`язку "Нова пошта" (експрес-накладна №5748 від 05.01.2026) звернувся слідчий відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням погодженим з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000004 від 03.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

З клопотання вбачається, що 01.01.2026 в проміжок часу з 22:40 години по 23:30 години, невстановлена особа, знаходячись на вулиці навпроти домоволодіння АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, незаконно заволоділа мотоциклом марки SPARTA, темно червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході проведення огляду від 03.01.2026 автомобільної дороги в селі Задунаївка по вул. Миру на в проти будинку №25 Болградського району Одеської області було виявлено та вилучено: мотоцикл марки та моделі «SPARTA 200», червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2019 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_6 , який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , даний мотоцикл передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 , сліди папілярних візерунків пальців рук, перекопійовані на 6 (шість) відрізків липкої стрічки-скоч які виявлені та вилучені з поверхні мотоцикл марки та моделі «SPARTA 200», червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , котрі спаковані до полімерного спец пакету НПУ ICR0246138, з пояснювальним написом та підписами понятих та учасників;

03.01.2026 постановою слідчого вилучене майно, об`єкти та сліди визнані речовим доказом та залучені до матеріалів кримінального провадження.

З метою забезпечення збереження речових доказів в ході досудового розслідування кримінального правопорушення виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, з метою збереження в ході проведення тимчасового вилучених речових доказів та необхідності їх дослідження в ході слідчих дій, в тому числі судових експертиз, за результатами проведення яких зазначені предмети/об`єкти можуть бути використані як речовий доказ, та предметом вчинення кримінального правопорушення, а їх знищення унеможливлює встановлення всіх істотних обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з цим є необхідність у накладанні на них арешту судом, що зумовлено необхідністю збереження цього речового доказу в тому ж стані, що і на момент його вилучення, тому слідчий звертається з цім клопотанням.

Слідчий відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі (а.с.30).

Особа у якої було тимчасово вилучено майно - ОСОБА_5 про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлялася через слідчого, в судове засідання не з`явилась, свої позиції з приводу заявленого в клопотання не висловила.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов висновку щодо задоволення клопотання, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та ЗУ «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

В судовому засіданні встановлено, що 01.01.2026 в проміжок часу з 22:40 по 23:30 години, невстановлена особа, знаходячись на вулиці навпроти домоволодіння АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, незаконно заволоділа мотоциклом марки «SPARTA 200», червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 .

Вказані відомості 03.01.2026 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 289 КК України.

Під час проведення досудового розслідування, а саме проведення 03 січня 2026 року слідчої дії - огляду місця події - ділянки місцевості навпроти подвір`я будинку АДРЕСА_1 , працівникам поліції вилучено майно вказане в клопотанні, а також відібрано сліди папілярних візерунків. Постановою слідчого відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 03 січня 2026 року це майно визнано речовим доказом у вище вказаному кримінальному провадженні.

Слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, буде використано, як доказ у кримінальному провадженні.

Оцінивши обставини визначені ст.ст. 132,170 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню, так як вищезазначене майно, є речовим доказом у кримінальному правопорушенні, та вважає необхідним застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132,170-173,395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000004 від 03.01.2026 року, що було вилучено 03.01.2026 під час огляду місця події - ділянки місцевості навпроти подвір`я будинку №25 по вул.Миру с.Задунаївка Болградського району, а саме на:

- Мотоцикл марки та моделі «SPARTA 200», червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2019 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_6 , який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у частині позбавлення права відчуження, розпорядження та користування.

- Сліди папілярних візерунків пальців рук, перекопійовані на 6 (шість) відрізків липкої стрічки-скоч, які спаковані до полімерного спец пакету НПУ ICR0246138,

у частині позбавлення права їх відчуження, розпоряджання, користування, заборони псування, знищення, пошкодження, перетворення.

Місцем зберігання відрізків липкої стрічки-скоч з папілярними візерунками визначити камеру зберігання речових доказів відділення №1 Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, Болградський район, м.Арциз, вул.Соборна, 29.

Транспортний засіб Мотоцикл марки та моделі «SPARTA 200», червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під письмову розписку, яку попередити про передбачену кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Відповідальним за належне виконання цієї ухвали визначити слідчого відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1