Номер провадження: 11-сс/813/1609/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.08.2025, якою було задоволено скаргу сторони захисту та скасовано постанову слідчого про зупинення досудового розслідування у к/п №0000996 від 22.08.2024 та оголошення в розшук ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , та скасовано постанову ст. слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 від 17.03.2025 про зупинення досудового розслідування у к/п №0000996 від 22.08.2024 та оголошення в розшук ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що оскаржувана постанова в цілому є формальною, а прийняте слідчим процесуальне рішення безпідставним, оскільки воно ґрунтується лише на голослівних твердженнях про належне вручення підозри ОСОБА_8 та формальному його сповіщенню, без наявності належних доказів, натомість, в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості чи документи про належне підтвердження отримання ОСОБА_8 повісток або повідомлення про підозру або ознайомлення з їх змістом іншим шляхом, тобто не доведено факту переховування останнього від органу досудового розслідування.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 не погодилась із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її незаконною та необґрунтованою з огляду на наступні обставини:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що захисник ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук лише 22.07.2025, тобто із пропуском строку на оскарження такої постанови та клопотання про його поновлення не подавав, натомість, із матеріалами кримінального провадження вбачається захисник ОСОБА_7 ознайомився з нею 10.07.2025; сам по собі факт вступу захисника для участі у кримінальному провадженні після закінчення строку на оскарження рішення не може розглядатись як достатня правова підстава для поновлення строку на оскарження постанови слідчого для такого захисника;

- слідчим суддею не було враховано того, що слідчим вже відновлювалось досудове розслідування після постановлення рішення про його зупинення від 17.03.2025 та досудове розслідування знову було зупинено на підставі іншої постанови від 08.04.2025;

- при постановленні оскаржуваної ухвали слідчий суддя вийшов за межі наданих йому повноважень стосовно розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема, приписами ст. 303 КПК України не передбачено можливості оскарження постанови слідчого про оголошення особи в розшук;

- слідчим суддею було залишено поза увагою те, що ОСОБА_8 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України та з урахуванням вимог ст.ст. 111, 135 КПК України, було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України в межах даного кримінального провадження;

- слідчим суддею не надано оцінки факту отримання повідомлення про підозру особисто ОСОБА_8 у месенджерах на належні йому встановлені органом досудового розслідування номери мобільних телефонів, облікові записи, а також захисником ОСОБА_10 ;

- слідчим суддею безпідставно зроблено висновок про те, що з переходу права власності на кв. АДРЕСА_1 автоматично випливає зняття ОСОБА_8 з місця реєстрації за вказаною адресою та те, що останній не користується квартирою, натомість, останній продовжує бути зареєстрованим за вищезгаданою адресою, а у розпорядженні слідчого судді була відсутньою інформація стосовно наявності рішення суду про визнання ОСОБА_8 таким, що втратив право користування даною квартирою, зняття останнього з реєстрації, оформлення документів на постійне проживання за кордоном, тощо;

- не зважаючи на встановлений під час досудового розслідування факт того, що ОСОБА_8 26.02.2022 здійснив перетин державного кордону України та до теперішнього часу на територію України не повернувся, органом досудового розслідування було виявлено, що підозрюваний у невстановлений спосіб перетнув державний кордон та прибув на територію України, що підтверджується наявністю у Доброславському відділі ГУ ДМС України заяви-анкети ОСОБА_8 від 27.01.2024 про отримання закордонного паспорту та квитанції про сплату послуг; зазначені обставини послугували підставою для винесення слідчим постанови від 17.03.2025 про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_8 та зупинення досудового розслідування кримінального провадження; відтак, з урахуванням того, що місцезнаходження підозрюваного наразі невідоме, підстави для припинення його розшуку відсутні;

- посилання слідчого судді на необхідність надання слідчим у судовому засіданні протоколів допитів свідків, протоколів огляду мобільних телефонів фактично може зашкодити інтересам досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги сторони захисту на постанову слідчого про зупинення досудового розслідування к/п №0000996 та оголошення підозрюваного ОСОБА_8 в розшук.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка вимоги апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити, думку захисника ОСОБА_7 , який заперечував проти її задоволення та просив закрити апеляційне провадження, перевіривши матеріали судового провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вирішуючи питання стосовно допуску до розгляду апеляційної скарги прокурора на оскаржувану ухвалу слідчого судді, колегія суддів зауважує на наступному.

Так, 15.08.2025 захисником ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , до апеляційного суду було подано клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.08.2025 про скасування постанови слідчого про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні та оголошення підозрюваного ОСОБА_8 в розшук, обґрунтоване тим, що така судове рішення в силу приписів ст. 309 КПК України не підлягає апеляційному оскарженню (а.с. 131).

В письмових запереченнях прокурор ОСОБА_6 просила відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , про закриття апеляційного провадження, зауваживши на тому, що, постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя вийшов за межі наданих йому повноважень, оскільки приписами ст. 303 КПК України не передбачена можливість оскарження постанови слідчого про оголошення особи в розшук, а наведені захисником приклади судової практики не можуть бути підставою для закриття апеляційного провадження в даному випадку.

В контексті надання оцінки вимогам клопотання сторони захисту про закриття апеляційного провадження, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006, заява №23436/03, право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (п. 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28.05.1985, п. 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13.02.2001).

Частинами 1 та 2 ст. 309 КПК України визначений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню під час досудового розслідування.

Зокрема, ч. 2 ст. 309 КПК України встановлено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

З урахуванням викладеного, є слушними твердження захисника ОСОБА_7 з приводу того, що вищезазначені норми кримінального процесуального закону не передбачають можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на постанову слідчого про зупинення досудового розслідування кримінального провадження та оголошення підозрюваного в розшук.

Натомість, ч. 3 ст. 309 КПК України визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Разом із тим, окремої уваги в даному випадку заслуговує правовий висновок, викладений в постанові ККС у складі ВС від 22.09.2022 у справі №335/6870/19 (провадження №51-751км22), відповідно до якого, оскільки ухвала слідчого судді про скасування постанови слідчого щодо оголошення підозрюваного у розшук не передбачена КПК України, то немає ні дозволу, ні заборони щодо її апеляційного оскарження, внаслідок чого вона має переглядатись в апеляційному порядку на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК України, які гарантують право на апеляційне оскарження судового рішення.

Водночас, на можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, якою скасовано постанову слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук з огляду на те, що таке судове рішення впливає на перебіг строку досудового розслідування в кримінальному провадженні, також наголошено в постанові ККС у складі ВС від 23.09.2025 у справі №947/9607/25 (провадження №51-1492км25).

З урахуванням викладених обставин та усталеної судової практики, колегія суддів констатує, що вищевказана ухвала слідчого судді від 05.08.2025 підлягає апеляційному оскарженню в частині скасування постанови слідчого про оголошення підозрюваного ОСОБА_8 в розшук.

Відтак, підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на вищевказану ухвалу слідчого судді.

Що стосується вимог самої апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції доходить наступних висновків.

Вимогами ст. 281 КПК України встановлено, що якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В свою чергу, приписами ч. 1 ст. 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Натомість, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст. 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

Аналіз вищевикладених положень кримінального процесуального закону дає підстави стверджувати про те, що рішення слідчого про оголошення підозрюваної особи в розшук не підлягає окремому оскарженню на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

На підставі аналізу матеріалів судового провадження вбачається, що постановою ст. слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 від 17.03.2025 досудове розслідування у к/п №0000996 від 22.08.2024 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України було зупинено та було оголошено розшук ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України (а.с. 20-25).

Відтак, рішення про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні було оформлено однією постановою.

Проте, скасовуючи постанову слідчого про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні та оголошення підозрюваного ОСОБА_8 в розшук, слідчий суддя фактично вийшов за межі наданих йому кримінальним процесуальним законом повноважень та скасував рішення слідчого в частині оголошення особи в розшук, оскарження якого не передбачено вищевикладеними приписами ст. 303 КПК України.

За встановлених обставин, колегія суддів наголошує на формальному підході до розгляду скарги захисника ОСОБА_7 , оскільки слідчий суддя, без належного дослідження матеріалів провадження у їх взаємозв`язку із вищевикладеними вимогами кримінального процесуального закону стосовно можливості оскарження такого рішення слідчого на стадії досудового розслідування кримінального провадження, постановив рішення про скасування постанови слідчого в частині оголошення підозрюваного ОСОБА_8 в розшук, тим самим вийшовши за межі наданих йому законом повноважень.

Зазначені обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, свідчать про допущення слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому прийняти законне та обґрунтоване судове рішення, що є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, згідно з вимогами ч. 1 ст. 412 КПК України, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора стосовно пропуску захисником ОСОБА_7 передбаченого приписами закону строку із зверненням зі скаргою на постанову слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук, факту попереднього зупинення та подальшого відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також факту переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування, що й послугувало підставою для оголошення останнього в розшук, колегія суддів наголошує на тому, що надання оцінки таким доводам є прерогативою суду 1-ої інстанції під час нового розгляду скарги захисника, в ході якого слідчий суддя мусить оцінити всі обставини справи в їх сукупності та прийняти відповідне законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення на підставі вимог ст.ст. 303-307 КПК України.

Враховуючи викладене, з урахуванням того факту, що встановлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону не можуть бути усунуті на стадії апеляційного розгляду провадження, колегія суддів доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду скарги захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 , на постанову слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук в суді 1-ої інстанції іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 24, 303-307, 309, 370, 404, 407, 409, 412, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.08.2025.

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.08.2025, якою було задоволено скаргу та скасовано постанову ст. слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 від 17.03.2025 про зупинення досудового розслідування у к/п №0000996 від 22.08.2024 та оголошення в розшук ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на постанову ст. слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 від 17.03.2025 про зупинення досудового розслідування у к/п №0000996 від 22.08.2024 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_8 в суді 1-ої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4