печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження № 0001172 від 15.10.2025 за обвинуваченням,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гдинк Ахтинського району, Республіки Дагестан Російської Федерації, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

До провадження Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001172 від 15.10.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

У судовому засіданні в підготовчому провадженні прокурор клопотав про продовження строку дії раніше визначених обов`язків, покладених на ОСОБА_3 , оскільки вважає, що існують ризики такі як: переховування від суду через обвинувачення у вчиненні кримінального проступку; знищення, спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується.

Захисник ОСОБА_5 клопотав про скасування обов`язку носити електронний засіб контролю, покладений на ОСОБА_3 з огляду на те, що виконання цього обов`язку суттєво порушує нормальний уклад життя обвинуваченого та становить небезпеку для його здоров`я, через виявлення ознак ентензопатії ахілового сухожилку та захворювання фалангових суглобів на обох стопах, що вбачається із висновку ренгенографії № 17470 від 25.11.2025.

Обвинувачений ОСОБА_3 клопотання захисника підтримав.

Заслухавши учасників судового провадження, оцінивши ступінь обґрунтованості заявлених клопотань, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, що стосуються клопотань які вирішуються, суд доходить до наступного висновку.

Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Також, суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 ч. 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу обвинуваченого та визначені у п. 1- п. 11 ч. 1 вказаної статті.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 384 КК України.

Перевіряючи наявність та не зменшення ризиків судом, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством. Підставою вважати такі ризики реальними є та обставина, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні злочину, покарання за який передбачено у виді виправних робіт на строк до двох років або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, останній має реальну можливість залишити територію України та таким чином переховуватись від суду, по-друге, обвинувачений ОСОБА_3 має можливість незаконно впливати на експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, які йому достеменно відомі, враховуючи також характер, тяжкість і специфіку вчинення інкримінованого злочину, по-третє, може вчинити інше чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочину проти правосуддя.

Також, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання суд враховує досліджені відомості про особу обвинуваченого, сукупним аналізом, яких встановлено, що ОСОБА_3 , громадянин України, раніше не судимий, має постійне місце проживання у м. Києві, аналізуючи також поведінку обвинуваченого під час вчинення злочину у яких обвинувачується, зокрема їх характер, тяжкість, ступінь суспільної небезпеки, поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування, та виконання обов`язків під час дії застосованого на той час запобіжного заходу вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде співмірним із існуючими на даний час ризиками.

Тому, такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання, зможе запобігти зазначеним ризикам, які на думку суду є досі реальними.

Таким чином, обвинуваченому ОСОБА_3 слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до суду, а також зобов`язати останнього виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про скасування обов`язку носити електронний засіб контролю, суд виходить із наступного.

Як вже зазначалось у разі необхідності строк дії обов`язків може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу згідно з правилами передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, зокрема носити електронний засіб контролю.

Застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії (ч. 1 ст. 195 КПК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 195 КПК України електронні засоби контролю можуть застосовуватися, зокрема слідчим на підставі ухвали слідчого судді, суду про обрання стосовно підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, якою на останнього покладено відповідний обов`язок.

Метою застосування електронних засобів контролю є забезпечення виконання зобов`язань, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого ухвалою слідчого судді, суду, про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі (ч. 4 Розділу І Порядку застосування електронних засобів контролю, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.06.2017 року № 480).

Тобто обов`язок носити електронний засіб контролю є важливим елементом механізму забезпечення контролю за виконанням обов`язків, передбачених відповідним запобіжним заходом.

Не допускається застосування електронних засобів контролю, які суттєво порушують нормальний уклад життя особи, спричиняють значні незручності у їх носінні або можуть становити небезпеку для життя та здоров`я особи, яка їх використовує (ч. 4 ст. 195 КПК).

Застосовуючи наведений підхід до обставин цієї справи, суд враховує наступні фактичні обставини, відповідно до яких: до обвинуваченого застосовано запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою; покладені судом обов`язки обвинувачений ОСОБА_3 виконує, порушень обов`язків правоохоронними органами не встановлено, фактори які підвищують ризики передбачені ч. 5 ст. 177 КПК України не спостерігаються; носіння електронного засобу контролю ОСОБА_3 , як особою у якої виявлено ознаки ентензопатії ахілового сухожилку та захворювання фалангових суглобів на обох стопах, створює небезпеку для його здоров`я, як особи що його використовує.

Доводів на підтвердження того, що ОСОБА_3 заслуговує на продовження дії такого обов`язку як носіння електронного засобу контролю, прокурор не навів.

Керуючись ст.ст. 177, 179, 194, 201, 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , строком до 18 лютого 2026 року обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із м. Києва без дозволу суду, за виключенням невідкладних випадків, пов`язаних із небезпекою для життя та здоров`я;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- продовжити зберігання у Центральному міжрегіональному управління ДВС у м. Києві та Київській області паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У іншій частині вимог клопотання прокурора - відмовити.

Клопотання захисника - задовольнити.

Обов`язок, покладений на ОСОБА_3 носити електронний засіб контролю - скасувати.

Строк дії ухвали визначити до 18 лютого 2026 року.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_6