Справа № 502/2318/25
УХВАЛА

10 грудня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кілія,

клопотання власника майна про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424 від 16.03.2025 року відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В підготовчому судовому засіданні з розгляду даного кримінального провадження, власником майна ОСОБА_6 , заявлено клопотання про скасування арешту майна.

В обгрунтовання поданого клопотання вказано, що ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.07.2025 року, у кримінальному провадженні внесеному 16.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувані за № 0000424 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задоволене клопотання слідчого відділення № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, та накладено арешт на - 2 (дві) банківські картки банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ; - мобільний телефон марки «REDMI» IMEI № НОМЕР_3 , IMEI №1 НОМЕР_4 , з сімкарткою НОМЕР_5 ; - мобільний телефон марки «VIVA» без сім-картки, мобільний телефон марки «REDMI» ІМЕІ № НОМЕР_6 , ІМЕІ №2 НОМЕР_7 , з сім-карткою НОМЕР_8 .

Як зазначає власник майна, жодного відношення до висунутого ОСОБА_4 обвинуваченню за ч. 4 ст. 185 КК України, вищевказане майно не має, фактично без законних на те підстав перебуває в органі досудового розслідування, чим порушуються її законні права.

На підставі вищезазначеного, власник майна просив суд:

-скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.07.2025 року, у кримінальному провадженні внесеному 16.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувані за № 0000424 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Власник майна ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання та наполягала на його задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання власника майна.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників розгляду справи, вивчивши подане клопотання про скасування арешту, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 16 КПК України одним з принципів кримінального провадження є недоторканість права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно зі статтею 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із положеннями ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як встановлено в ході розгляду справи, на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.07.2025 року, у кримінальному провадженні внесеному 16.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: 2 (дві) банківські картки банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ; - мобільний телефон марки «REDMI» IMEI № НОМЕР_3 , IMEI №1 НОМЕР_4 , з сімкарткою НОМЕР_5 ; - мобільний телефон марки «VIVA» без сім-картки, мобільний телефон марки «REDMI» ІМЕІ № НОМЕР_6 , ІМЕІ №2 НОМЕР_7 , з сім-карткою НОМЕР_8 .

Враховуючи обґрунтованість вказаного клопотання, беручи до уваги думку прокурора, щодо можливості повного скасування арешту, з метою недопущення продовження дії шкідливих наслідків для власника майна, наявні підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 131, 167, 168, 170, 174, 369-372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_6 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.07.2025 року, у кримінальному провадженні внесеному 16.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувані за № 0000424 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме на:

- 2 (дві) банківські картки банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон марки «REDMI» IMEI № НОМЕР_3 , IMEI № 1 НОМЕР_4 , з сімкарткою НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон марки «VIVA» без сім-картки, мобільний телефон марки «REDMI» ІМЕІ № НОМЕР_6 , ІМЕІ №2 НОМЕР_7 , з сім-карткою НОМЕР_8 .

Повернути 2 (дві) банківські картки банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ; - мобільний телефон марки «REDMI» IMEI № НОМЕР_3 , IMEI № 1 НОМЕР_4 , з сімкарткою НОМЕР_5 ; - мобільний телефон марки «VIVA» без сім-картки, мобільний телефон марки «REDMI» ІМЕІ № НОМЕР_6 , ІМЕІ №2 НОМЕР_7 , з сім-карткою НОМЕР_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 11.12.2025 року.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1