Номер провадження 1-кп/754/611/26
Справа № 754/355/26
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2026 року суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, подане ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» надійшло клопотання ОСОБА_2 , подане від імені Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону на підставі електронної довіреності в порядку передоручення, виданої керівником зазначеного органу прокуратури.

Довіреність від 06.06.2023 надає ОСОБА_2 право представляти інтереси Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в судах України з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

До клопотання, сформованого у системі електронного суду ОСОБА_2 , долучено скановані копії таких документів:

- клопотання прокурора у кримінальному провадженні-прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2024 під № 0002682, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України;

- письмову згоду ОСОБА_4 на звільнення від кримінальної відповідальності;

- письмову згоду командира в/ч НОМЕР_1 від 26.12.2025;

-розписку ОСОБА_4 про отримання копії клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Ознайомившись із зазначеними документами, суддя доходить таких висновків.

Порядок кримінального провадження на території України, відповідно до ст. 1 КПК України, визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 286, ч. 2 ст. 287 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

До клопотання прокурора повинна бути додана письмова згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності, а у разі звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченого частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, - письмова згода командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження підозрюваним військової служби.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Заразом, відповідно до частин 1,2 ст. 37, п.14 ч.2 ст. 36 КПК України прокурор має право звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності. При цьому, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Системний аналіз наведених норм кримінального процесуального законодавства дозволяє зробити висновок про те, що до суду на розгляд направляється саме оригінал клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності з додатками, підписаного безпосередньо прокурором, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні.

Натомість, до Деснянського районного суду м. Києва звернулась особа, посадове становище якої не визначено - ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності, та який до своєї заяви (без тексту) долучив скановану копію клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, безпосередньо прокурор ОСОБА_5 через систему електронного суду своїм підписом із застосуванням підсистем ЄСІТС ні звернення, ні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності не підписував.

Так, рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 затвердженого Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи (далі - Положення ЄСІТС).

Відповідно до пунктів 24 - 34 вказаного Положення, підсистема "Електронний суд" (далі - Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми «Електронний суд», якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням.

Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

До створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

Технічні вимоги щодо форм електронних документів та їхніх додатків, обмеження щодо їхнього розміру, формату та інших характеристик встановлюються Інструкцією користувача Електронного суду.

Дата та час підписання документа в Електронному суді, а також дата та час його надсилання автоматично зберігаються і не підлягають корегуванню.

У разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів.

В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Користувач ЄСІТС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІТС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного.

Довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення).

Водночас, судом встановлено, що електронний документ - клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, ні прокурором ОСОБА_6 , ні іншим повноважним прокурором із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, не створювалося та кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) не підписувалося.

Натомість до суду надіслано лише скановану копію зазначеного клопотання.

Нормами кримінального процесуального кодексу не визначено алгоритму дії суду у випадку надходження клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, яке за формою не відповідає вимогам КПК та належним чином не підписано.

Разом з тим, згідно з ч.1ст.4 КПК України кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального провадження.

Згідно з п.п.1,2 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права та законність.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Водночас, нормами КПК не віднесено до повноважень суду приймати до розгляду та призначати у підготовче судове засідання копію клопотання прокурора про звільнення особи від кримінальної відповідальності за відсутності оригіналу, зокрема й належним чином сформованого та підписаного у системі «Електронний суд».

Крім того, суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе застосувати аналогію закону, звернувшись до відповідних норм Кримінального процесуального кодексу, які регулюють повноваження слідчого судді у випадках, якщо скарга чи заява подана особою, яка не має права її подавати, або скарга не підлягає розгляду у цьому суді.

Так, відповідно до пп.1,2 ч. 1 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу або скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Оскільки до суду не направлено оригіналу клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності і до суду звернулася особа, яка зазначене клопотання не підписувала, суд вважає за необхідне повернути клопотання особі, яка його подала.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, на відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Так, прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 36, 37, 304, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності разом із додатками, подане ОСОБА_2 , - повернути особі, яка його подала.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1