Дата документу 22.12.2025
Справа № 334/1881/25
Провадження № 1-кп/334/482/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі в режимі відеоконференції, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia), кримінальне провадження №0000234 від 13.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Красноводськ, Туркменістан, громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка не є особою, щодо якої, згідно ст. 480 КПК України передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимої,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

За загальновідомим фактом, всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації володимир путін та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади Російської Федерації, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (ХХV) від 21.12.1965 №2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів ЗС Російської Федерації на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

Президент Російської Федерації 22 лютого 2022 року направив до ради федерації звернення про використання збройних сил Російської Федерації за межами Російської Федерації, яке було задоволено.

Так, приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України та віддав відповідний наказ підрозділам збройних сил та іншим збройним формуванням Російської Федерації про військове вторгнення на територію суверенної України. На виконання вищевказаних наказів військово-політичного керівництва Російської Федерації, військовослужбовці ЗС Російської Федерації, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснити збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснити військову окупацію частин території суверенної України,в тому числі і територію Мелітопольського району Запорізької області.

З метою відсічі військової агресії Російської Федерації, 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 14 січня 2025 року №26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4220-ІХ від 15.01.2025, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб, тобто до 09 травня 2025 року.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаних наказів військово-політичного керівництва Російської Федерації, військовослужбовці ЗС Російської Федерації, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-VII), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відтак, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 (у редакції від 31.05.2023 №164) «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вся територія Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області внесена до вказаного переліку та з 24.02.2022 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

Після остаточної військової окупації значної частини території Запорізької області, представниками збройних формувань Російської Федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Нормативно правовим актом, який регламентує питання проведення всеукраїнського референдуму є Закон України «Про всеукраїнський референдум», прийнятий 26.01.2021. Так, частиною 2 статті 15 вказаного Закону передбачено, що Всеукраїнський референдум щодо зміни території України призначається Верховною Радою України відповідно до Конституції України. Крім того, в частині 1 статті 20 вказаного Закону зазначено, що у разі введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або окремих її місцевостях призначення (проголошення) та проведення всеукраїнського референдуму забороняється.

Разом з тим, приблизно на початку травня 2022 року представниками збройних формувань Російської Федерації всупереч законного порядку, установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації»,

«Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, було створено окупаційну адміністрацію держави-агресора - т.зв. «Военно-гражданскую администрацию Запорожской области», з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом та тимчасово окупованій території Запорізької області, а також реалізації узурпованих владних повноважень.

При цьому, положеннями п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону №1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація Російської Федерації - це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Всупереч вимог Конституції України та ЗУ «Про всеукраїнський референдум», окупаційною владою розпочато підготовку та організацію проведення незаконного референдуму щодо входження Запорізької області до складу російської федерації на тимчасово окупованій території Запорізької області.

В той же час, указом голови окупаційної адміністрації держави-агресора т.зв. «Военно-гражданской администрации Запорожской области» ОСОБА_6 (29.06.2023 Комунарським районним судом м. Запоріжжя ухвалено вирок, відповідно до якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1,

ч. 2 ст. 110 КК України)№ 165-р від 26.07.2022 створено незаконний орган влади - «виборчу комісію Запорізької області», якій, відповідним розпорядженням голови окупаційної адміністрації держави-агресора т.зв. «Военно-гражданской администрации Запорожской области» № 195-р від 08.08.2022 «О подготовке организации проведения референдума Избирательной комиссией Запорожской области», доручено опрацювати та надати пропозиції по організаційному, матеріально-технічному та іншому забезпеченню заходів з підготовки до проведення вказаного референдуму.

Далі, ОСОБА_6 знаходячись у палаці культури «ім. Т.Г. Шевченко», розташованому за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пл. Перемоги, 4, організував та провів збори мешканців громади із залученням численних представників російських та місцевих окупаційних ЗМІ, на якому у штучно створеній урочистій обстановці, з використанням російської державної символіки, створюючи враження у присутніх осіб щодо їх певної причетності до цієї нібито значущої події, маніпулюючи таким чином їх дійсним сприйняттям подій та їх наслідків, підписав розпорядження

«Про підготовку організації проведення референдуму виборною комісією Запорізької області» № 195-р від 08.08.2022, відповідно до якого доручив створеній виборчій комісії пропрацювати та надати до військово-цивільної адміністрації Запорізької області пропозиції з організаційного, матеріально-технічного та іншого забезпечення заходів до підготовки до проведення референдуму про входження Запорізької області до складу Російської Федерації.

Крім того, 20.09.2022 ОСОБА_6 , будучи головою військово-цивільної адміністрації Запорізької області, використовуючи владні повноваження, видав указ №356-у, відповідно до якого, зокрема:

1) призначив референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу Російської Федерації на правах суб`єкта Російської Федерації;

2) виніс питання на референдум щодо голосування за вихід Запорізької області із складу України, утворення Запорізької області самостійної держави та входження її до складу Російської Федерації на правах суб`єкта Російської Федерації, а саме: «Ви за вихід Запорізької області зі складу України, утворення Запорізькою областю самостійної держави і входження її до складу Російської Федерації на правах суб`єкта Російської Федерації?, відповідь: «так» або «ні»»;

3) затвердив положення про референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу Російської Федерації на правах суб`єкта Російської Федерації;

4) в цілях забезпечення умов для реалізації прав на участь у референдумі, а також безпеки для учасників референдуму, членів комісій референдуму, наглядачів, представників засобів масової інформації визначив дні голосування на референдумі -

23 вересня - 27 вересня 2022 року.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.09.2022, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території с. Давидівка Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, діючи умисно, і з власних корисливих мотивів, з метою підтримання та остаточного становлення окупаційної влади Російської федерації на тимчасово окупованій території Запорізької області, прийняла пропозицію невстановлених осіб із числа представників окупаційної влади, які брали участь в організації та проведенні незаконного референдуму на території Запорізької області та безпосередньо займалися створенням і формуванням складу дільничних виборчих комісій та добровільно зайняла посаду, мовою оригіналу - «член избирательной комиссии» однієї із місцевих незаконних виборчих комісій -

т.зв. «участковой избирательной комиссии № 291», розташованої за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Давидівка, провулок Шкільний, буд. 1, з метою участі в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території громади.

В подальшому, приблизно в третій декаді серпня 2022 року, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території с. Давидівка Мелітопольського району Запорізької області, діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими під час досудового розслідування особами із числа окупаційної адміністрації держави-агресора Російської Федерації, бажаючи проявити себе перед вищим військово-політичним керівництвом держави-агресора Російської Федерації та окупаційною адміністрацією, всупереч Закону України «Про всеукраїнський референдум», з метою остаточного встановлення окупаційної влади Російської Федерації на тимчасово окупованій території Запорізької області, здійснювала активні організаційні заходи направлені на проведення на тимчасово окупованій території с. Давидівка Мелітопольського району Запорізької області незаконного референдуму про входження Запорізької області до складу Російської Федерації, де, зокрема: організовував інформування мешканців громади про підготовку та проведення референдуму, проводила агітацію серед місцевого населення, розносила листівки та газети з пропагандистським змістом щодо проведення голосування.

Надалі, після виконання територіальними штабами всіх необхідних дій та запланованих організаційних заходів з підготовки та організації проведення вказаного референдуму, в порушення вимог Конституції України та ЗУ «Про всеукраїнський референдум» 20.09.2022 головою окупаційної адміністрації держави-агресора в Запорізькій області видано указ №356-у «О назначении референдума Запорожской области о выходе Запорожской области из состава Украины и о вхождении Запорожской области в состав российской федерации на правах субъекта российской федерации», яким фактично призначено проведення на тимчасово окупованій території Запорізької області незаконного референдуму про вихід Запорізької області із складу України та її входження до складу Російської Федерації, у період з 23 по 27 вересня 2022 року.

В подальшому, на виконання вказаного незаконного указу окупаційної адміністрації держави-агресора Російської Федерації, ОСОБА_5 в період 23-27 вересня 2022 року, перебуваючи на території с. Давидівка Мелітопольського району Запорізької області, діючи умисно, достовірно усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою остаточного встановлення окупаційної влади Російської Федерації на тимчасово окупованій території Запорізької області, взяла безпосередню участь в проведенні на території с. Давидівка незаконного референдуму щодо входження Запорізької області до складу Російської Федерації, особисто, будучи мовою оригіналу - «членом комиссии» однієї із місцевих незаконних виборчих комісій - т.зв. «участковой избирательной комиссии № 291», розташованої за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Давидівка, провулок Шкільний, буд. 1, за попередньою змовою із невстановленими під час досудового розслідування особами із числа місцевих мешканців, які приймали участь у проведенні референдуму, а також із числа представників окупаційної адміністрації держави-агресора Російської Федерації, з метою проведення голосування відвідувала місця проживання мешканців вказаного населеного пункту спонукаючи їх до голосування на незаконному референдумі, маючи при собі відповідну урну та бюлетені для голосування, здійснювала публічну агітацію щодо необхідного включення Запорізької області до складу російської федерації, тощо.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2025 року кримінальне провадження №0000234 від 13.02.2025 року відносно ОСОБА_5 , за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28 ч.5 ст. 111-1 КК України призначено до судового розгляду та ухвалено здійснювати спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia).

Повістки (повідомлення) про виклик обвинуваченої ОСОБА_5 надсилались та публікувались відповідно до вимог ч.8 ст.135 та ст.323 КПК України шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр», газета «Голос України», а також шляхом розміщення повісток про виклик до суду на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на веб-сайті Дніпровського районного суду міста Запоріжжя).

Особа вважається належним чином ознайомленою зі змістом судових повісток, а отже, обізнаною про здійснюване судом щодо неї кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 323 КПК (in absentia), якщо місцевий суд повідомляв їй про судові засідання на офіційному веб-сайті суду та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери шляхом розміщення оголошення.

Вказана позиція висловлена в Постанові колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 25.04.2024 у справі № 296/8416/21 (провадження № 51-7860км23).

Обвинувачена ОСОБА_5 до суду жодного разу не з`явилася, жодних заяв чи клопотань не подавала, показів суду не надавала, у зв`язку з чим судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia) з обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою.

У той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи № (75)11 від 19.01.1973 встановлено, що процедура заочного розгляду (trial in absentia) не порушує права обвинуваченого як на справедливий розгляд, так і на присутність i при розгляді його справи. У ній сформульовані умови та мінімальний перелік правил заочного розгляду, якими повинні користуватися держави-члени Ради Європи при розгляді справи за відсутності підсудного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Суд вважає, що стороною обвинувачення вжито усіх передбачених законом заходів щодо дотримання прав підозрюваної та обвинуваченої на захист з урахуванням встановлених законом особливостей спеціального досудового розслідування.

Під час здійснення судового провадження судом також здійснені усі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення вживалися достатні заходи щодо дотримання прав ОСОБА_5 як підозрюваної та обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_5 зазначила, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченою і з`ясувати її правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймала участь у реалізації права на захист обвинуваченої ОСОБА_5 під час судового розгляду, здійснювала активні дії, спрямовані на захист обвинуваченої, приймала участь у допиті свідків та дослідженні доказів. На її думку винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не доведена.

Під час судових дебатів, прокурор просив суд визнати ОСОБА_5 винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28 ч.5 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання за ч. 2 ст.28 ч.5 ст. 111-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 10 (десять) років, з позбавленням права обіймати певні посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна.

Суд, вислухавши покази свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши доводи сторони обвинувачення та захисту вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст.28 ч.5 ст. 111-1 КК України підтверджується належними та допустимими наступними доказами.

Показами, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що знає ОСОБА_5 вони проживали в одному селі. В липні 2022 року вона виїхала з окупованої території. Однак, коли вона ще проживала в АДРЕСА_3, у них з`явився телеграм канал «ІНФОРМАЦІЯ_5», його вели проросійські громадяни. В телеграмі вона бачила фотоОСОБА_5 , як вона ходила розносила листівки про референдум. Також ОСОБА_8 ходила зі скринькою з іншими жінками по будинкам, розносили листівки з агітацією, та їх супроводжував військовий. Також знайомі говорили, що ОСОБА_8 закликала голосувати, бо буде гірше.

Показами, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що знає ОСОБА_5 , вони проживали в одному АДРЕСА_3. Вона особисто бачила, що під час референдуму ОСОБА_8 ходила по хатам та проводила агітацію, щоб люди прийшли на референдум. ОСОБА_8 приймала участь у референдумі і у виборах. Також знає, що господар магазину надавав окупаційним солдатам баню в користування, а ОСОБА_8 прала солдатам їх одяг. На її думку ОСОБА_8 пішла співпрацювати добровільно, бо її співмешканець теж підтримував.

Показами, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що знає ОСОБА_5 , вона в їх село приїхала з іншого села Акимівського району. Її батьки проживають у АДРЕСА_4, і від них вона знає, що ОСОБА_11 агітувала людей на референдум. Референдум про приєднання Запорізької області до рф був у вересні, агітацію ОСОБА_8 проводила з серпня по вересень. про приєднання регіону до рф. До цього вона не працювала, була домогосподарка, наразі так само нічим не займається. ОСОБА_11 ходила по дворам, вона була із кимось із місцевих, а коли були вибори то вже з військовими ходили. Під час проведення агітації так само треба було підписувати щось, а хто не виходив то приїздили військові і проводили бесіди.

Показами, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що знає ОСОБА_5 , яка приймала активну участь у референдумі у с. Давидівка Акимівської отг Мелітопольського району та агітувала людей. Свідок виїхала з окупованої території у 2022 році, однак про це їй відомо зі слів близьких осіб, які там мешкають. Референдум про приєднання Запорізької області до рф проводили у вересні 2022 року. До референдуму знала ОСОБА_8 як односельчанку, вона працювала колись у школі організатором, потім була вдома, не працювала. Її участь мене не здивувала у референдумі, бо колись вона сама приїхала з рф.

Також вина ОСОБА_5 у скоєному злочині, передбаченому ч. 2 ст.28 ч.5 ст.111-1 КК України підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.06.2023 року з додатками до нього, в якому зафіксовано, що свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_13 , яка брала участь у проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території с. Давидівка, Якимівської ОТГ, Мелітопольського району, Запорізької області. (т.1а.с. 210-214)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.06.2023 року з додатками до нього, в якому зафіксовано, що свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_13 , яка брала участь у проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території с. Давидівка, Якимівської ОТГ, Мелітопольського району, Запорізької області. (т.1 а.с. 215-219)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2023 року з додатками до нього, в якому зафіксовано, що свідок ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_13 , яка брала участь у проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території с. Давидівка, Якимівської ОТГ, Мелітопольського району, Запорізької області. (т.1 а.с. 220-224)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.06.2023 року з додатками до нього, в якому зафіксовано, що свідок ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_13 , яка брала участь у проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території с. Давидівка, Якимівської ОТГ, Мелітопольського району, Запорізької області. (т.1 а.с. 224-228)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.06.2023 року з додатками до нього, в якому зафіксовано, що свідок ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_13 , яка брала участь у проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території с. Давидівка, Якимівської ОТГ, Мелітопольського району, Запорізької області. (т.1 а.с. 229-233)

- протоколом огляду від 30.08.2023 року з додатками до нього у кримінальному провадженні №0000050 від 09.01.2023року, проведеним за участю спеціаліста ОСОБА_15 , відповідно до якого проведено огляд інформації, яка розміщена у мережі Інтернет, а саме на каналі «ІНФОРМАЦІЯ_5» у додатку «Телеграм». (т.1 а.с. 234-242)

- протоколом огляду від 31.03.2023 року з додатками до нього у кримінальному провадженні №0000050 від 09.01.2023 року, проведеним за участю спеціаліста ОСОБА_16 , відповідно до якого проведено огляд інформації, яка розміщена у мережі Інтернет, а саме на каналах «ІНФОРМАЦІЯ_6» та «ІНФОРМАЦІЯ_7» у додатку «Телеграм». (т.2 а.с. 2-37)

- клопотанням старшого слідчого 1-го слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 12.09.2022 року у кримінальному провадженні №0000102 від 29.03.2022. (т.2 а.с.42-43)

- ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 14.09.2022 року, згідно якої надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , пов`язаних із втручанням у приватне спілкування громадянина й інших видів негласних слідчих (розшукових) дій. (т.2 а.с. 44)

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 13.11.2022 року з додатком (диск №59/14/1031т від 13.11.2022 року) до нього у кримінальному провадженні №0000102 від 29.03.2022 року, а саме зняття інформації з електронних інформаційних систем - відомостей з мобільного додатку «Telegram» який зареєстрований на абонентський номер телефон оператора стільникового зв`язку НОМЕР_1 , під обліковим записом з ім`ям « ОСОБА_18 », що належить та яким особисто користується представник «народної поліції» м. Енергодар, громадянин України ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також до всієї наявної у додатку інформації, яка зберігається у відповідних чатах з іншими користувачами додатку; (т.2 а.с. 45-47)

- клопотанням прокурора про використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій в інших цілях або передання інформації у кримінальному провадженні №0000234 від 13.02.2025 року. (т.2 а.с. 48-51)

- ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 18.02.2025 року про надання дозволу на використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій, якою надано дозвіл на використання у кримінальному проваджені №0000234 від 13.02.2025 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.5 ст. 111-1 КК України, інформації, яка міститься у протоколі про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/14/1031т від 13.11.2022, додатку до нього - диску№59/14/545т від 13.11.2022, а також процесуальних документах на підставі яких вказана інформація отримана, а саме клопотання слідчого №59/14/К-1471т від 12.09.2022 та ухвали Запорізького апеляційного суду №10/3903т від 14.09.2022, отриманих і складених у рамках кримінального провадження №0000102 від 29.03.2022 року. (т.2а.с. 52-53)

- протоколом огляду від 18.02.2025 року у кримінальному провадженні №0000234 від 13.02.2025 року з додатками до нього, яким проведено огляд копії протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/14/1031т від 13.11.2022 року з додатком - резервною копією DVD-R диску №59/14/545т від 13.11.2022 (які у встановленому порядку розсекречені актом №59/14/5239дск від 10.12.2022) відносно громадянина України ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (т.2. а.с. 54 -64)

- клопотанням старшого слідчого 1-го слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 12.09.2022 року у кримінальному провадженні №0002311 від 28.11.2022. (т.2 а.с.69-70)

- ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 19.01.2023 року, згідно якої надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пов`язаних із втручанням у приватне спілкування громадянки й інших видів негласних слідчих (розшукових) дій. (т.2 а.с. 71)

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 29.01.2023 року з додатком (диск №59/28/100т від 29.01.2023 року) до нього у кримінальному провадженні №0002311 від 28.11.2022року, а саме зняття інформації з електронних інформаційних систем - відомостей з мобільного додатку «Telegram» за номером мобільного телефону НОМЕР_2 , який особисто користується ОСОБА_20 ; (т.2 а.с. 73-76)

- клопотанням прокурора про використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій в інших цілях або передання інформації у кримінальному провадженні №0000234 від 13.02.2025 року. (т.2 а.с. 77-79)

- ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 18.02.2025 року про надання дозволу на використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій, якою надано дозвіл на використання у кримінальному проваджені №0000234 від 13.02.2025 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.5 ст. 111-1 КК України, інформації, яка міститься у протоколі про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/28/336т від 29.01.2023, додатку до нього - диску №59/28/100т від 29.01.2023, а також процесуальних документах на підставі яких вказана інформація отримана, а саме клопотання слідчого №59/14/К-19т від 14.01.2023 та ухвали Запорізького апеляційного суду №10/190т від 19.01.2023, отриманих і складених у рамках кримінального провадження №0002311 від 28.11.2022 року. (т.2 а.с. 80-81)

- протоколом огляду від 18.02.2025 року у кримінальному провадженні №0000234 від 13.02.2025 року з додатками до нього, яким проведено огляд копії протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/28/336т від 29.01.2023 року з додатком - резервною копією DVD-R диску №59/28/100т від 29.01.2023 (які у встановленому порядку розсекречені актом №59/14/29 дск від 15.02.2023) відносно громадянки України ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (т.2. а.с. 82 -121)

Крім того, під час судового розгляду було досліджено характеризуючи обвинуваченої ОСОБА_5 відомості, а також досліджені такі документи:

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні за № 0000234 від 13.02.2025 року;(т.1 а.с. 63-64)

- постанова про виділення матеріалів досудового в окреме кримінальне провадження від 13.02.2025 року, відповідно до якої виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000050 від 09.01.2023 матеріали досудового розслідування за епізодом вчинення ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.5 ст. 111-1 КК України - участь в організації та проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб; (т.1 а.с.65-69)

- повідомлення про підозру від 03.02.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_5 , повідомлено до підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28 ч.5 ст.111-1 КК України; (т.1 а.с. 70- 77)

- постанова про оголошення у розшук підозрюваного від 13.02.2025 року, відповідно до якої підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було оголошено в державний та міжнародний розшук; (т.1 а.с.88-90)

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 13.02.2025 року, відповідно до якої надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000234 від 13.02.2025, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 28, ч.5 ст. 111-1 КК України. Відомості про здійснення спеціального досудового розслідування зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (т.1 а.с. 106-108);

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні за № 0000050 від 09.01.2023 року. (т.1 а.с. 132-134);

- постанова від 09.01.2023 року про створення групи слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 від 09.01.2023. (т.1 а.с.138);

- постанова від 09.01.2023 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000050 від 09.01.2023. (т.1 а.с.139);

- постанова про доручення на призначення адвоката для здійснення захисту за призначенням у кримінальному провадженні № 0000050 від 09.01.2023. (т.1 а.с.140-141);

- постанова про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме кримінальне провадження від 13 лютого 2025 року, відповідно до якої виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000050 від 09.01.2023 матеріали досудового розслідування за епізодом вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.5, ст. 111-1 КК України - участь в організації та проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб; (т.1 а.с.144-148)

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні за №0000234 від 13.02.2025року. (т.1 а.с. 149-150);

- постанова про уточнення відомостей, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні №0000234 від 13.02.2025 року; (т.1. а.с. 151-153)

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні за № 0000234 від 13.02.2025року. (т.1 а.с. 154-155)

- постанова від 13.02.2025 року про створення групи слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000234 від 13.02.2025;(т.1 а.с.158-159);

- постанова від 14.02.2025 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000234 від 13.02.2025. (т.1 а.с.160-161);

- постанова про доручення на призначення адвоката для здійснення захисту за призначенням у кримінальному провадженні № 0000234 від 13.02.2025. (т.1 а.с.162-163);

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2025 року про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (т.1 а.с. 176-178)

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2025 року про накладення арешту шляхом заборони відчуження та розпорядження, на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , а саме на 6/25 часток трьохкімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 10551308) . (т.1 а.с. 186-188)

- інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №413235072 від 13.02.2025 року; (т.1 а.с.189-190)

- постанова слідчого 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області від 31.03.2023 року про залучення спеціаліста у кримінальному провадженні №0000050 від 09.01.2023 року (т.2 а.с. 1)

- постанова про виділення матеріалів кримінального провадження в матеріали іншого кримінального провадження від 17.02.2025 року, відповідно до якої виділено з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000102 від 29.03.2022 до матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000234 від 13.02.2025.(т.2 а.с.38-40)

- протокол виготовлення резервної копії від 17.02.2025 року по кримінальному провадженню № 0000102 від 29.03.2022, відповідно до якого здійснено виготовлення резервної копії інформації, отриманої в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем, що записана на DVD-Rдиск DVD-Rдиск №59/14/545т від 13.11.2022 (розсекречено), що є додатком до протоколу №59/14/1031т від 13.11.2022 (які у встановленому законом порядку розсекречені актом №59/14/239дск від 10.12.2022; (т.2 а.с. 41)

- постанова про виділення матеріалів досудового в окреме кримінальне провадження від 17 лютого 2025 року, відповідно до якої виділено з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0002311 від 28.11.2022 до матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000234 від 13.02.2025, документи та матеріали; (т.2 а.с.65-67)

- протокол виготовлення резервної копії від 17.02.2025 року по кримінальному провадженню № 0002311 від 28.11.2022, відповідно до якого здійснено виготовлення резервної копії інформації, отриманої в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем, що записана на DVD-Rдиск DVD-Rдиск №59/28/100т від 29.01.2023 (розсекречено), що є додатком до протоколу №59/28/336т від 29.01.2023 (які у встановленому законом порядку розсекречені актом №59/14/29дск від 15.02.2023; (т.2 а.с. 68)

Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.5 ст.111-1 КК України. Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Зібрані в ході досудового слідства докази, суд вважає такими, які відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, отримані в порядку, встановленому КПК України, є належними та допустимими. Вказані докази були досліджені судом безпосередньо у судовому засіданні. Ці докази узгоджуються між собою як окремо, так і в своїй сукупності та повністю підтверджують вину ОСОБА_5 у пред`явленому їй обвинуваченні.

Враховуючи викладене, суд не може погодитись з доводами захисника обвинуваченої щодо недоведеності його вини у пред`явленому обвинуваченні та щодо необхідності виправдання ОСОБА_5 , адже, як зазначено вище, судом поза розумним сумнівом встановлено факт участі ОСОБА_5 , у проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території.

Суд зазначає, що жоден з досліджених в ході судового розгляду доказів не дає підстави сумніватись у добровільній участь ОСОБА_5 , в організації та проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованій території. Вказані обставини були предметом дослідження в суді і допитані свідки зазначили, що ОСОБА_5 приймала участь у організації референдуму та виборів. Жоден зі свідків не повідомив суду про те, що йому відомі будь-які обставини, які прямо або опосередковано могли би свідчить про застосування представниками окупаційної влади будь-якого примусу - фізичного або психічного до ОСОБА_5 . Також суд враховує і те, що обвинувачена ОСОБА_5 заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території України, не вживала та не могла не розуміти незаконності вчинених нею дій та можливості завдання своїми умисними діями шкоди державі Україна.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, як участь в організації та проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86). Вищевказані показання свідків та письмові докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недостовірними чи недопустимими. Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначений КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

У даному кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування, у подальшому спеціальне судове провадження, що передбачає можливість відповідно до ст.323 КПК України проведення його за відсутності обвинуваченого. Крім того, під час як досудового розслідування, так і під час судового розгляду захист інтересів підозрюваного здійснював захисник, який був ознайомлений із матеріалами кримінального провадження в повному обсязі, а тому порушень прав обвинуваченого на захист не встановлено. (аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04 листопада 2021 року у справі № 326/1385/18, провадження № 51-2018 км 21).

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні наведені вище письмові докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, судом поза розумним сумнівом, достовірно встановлено, що ОСОБА_5 приймала участь в організації та проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_5 злочини за ч.5 ст. 111-1 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

ОСОБА_5 раніше не судима, вчинила тяжкий злочин, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, мешкає на тимчасово окупованій території України.

На підставі вищевикладеного, враховуючим що, ОСОБА_5 вчинила тяжкий злочин проти основ національної безпеки України та такий злочини є найбільш суспільно небезпечним посяганням, враховуючи відомості про її особу, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 5 ст. 111-1 КК України, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, з конфіскацією всього належного їй майна, що на думку суду буде справедливим, співмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Санкцією ч.5 ст.111-1 КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, суд враховує, що вказане додаткове покарання є обов`язковим у санкції вказаної статті.

Суд при винесенні вироку враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

Крім того, санкцією ч.5 ст.111-1 КК України передбачено таке додаткове покарання як конфіскація майна, яке в даному випадку не є обов`язковим і може не призначатися судом.

Також, призначаючи покарання суд враховує, що згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно ч.2 ст.52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що досудовим розслідуванням встановлено і доведено у судовому засіданні належними і допустимими доказами, що в діях ОСОБА_5 мав місце у тому числі і корисливий мотив злочину, вона вчиняла протиправні дії і отримувала за це майнові блага, тобто скоїла злочин, передбачений ч.5 ст.111-1КК України, тому суд призначає їй покарання з конфіскацією майна, яке є її особистою власністю.

Таким чином, з урахуванням матеріалів справи та особи обвинуваченої, суд, враховуючи обставини справи, які не лише характеризують особу винної і вчинені нею злочину проти основ національної безпеки України, що становить велику суспільну небезпеку, та дають змогу суду переконатися, що ОСОБА_5 , як особа, відповідно до своїх моральних якостей і втраченого почуття обов`язку перед державою та суспільством не заслуговує на довіру та не може виправитися без застосування до нього саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк, тому суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для її виправлення буде покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та з конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного її затримання.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2025 року застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який до набрання вироком законної сили суд вважає за доцільне залишити без змін.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2025 року на рухоме і нерухоме майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме на 6/25 часток трьохкімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 10551308), слід залишити незмінним оскільки обвинуваченій призначено покарання у вигляді конфіскації майна.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі ч. 15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. ст. 297-1, 368-371, 373-376, 395, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.5 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у вигляді 10 (десять) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного їй майна.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного її затримання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, органах місцевого самоврядування, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2025 року на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_5 , залишити незмінним до фактичного виконання вироку в частині конфіскації всього належного їй майна на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та захиснику.

Інформацію про прийняте судом рішення відносно ОСОБА_5 опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя: ОСОБА_1