Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/467/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 404/248/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2025 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду м. Кропивницького від 23 вересня 2025 року, в кримінальному провадженні, внесеного 08.01.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, якою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровограда, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

-23 квітня 2024 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.4 ст.185, ч.1 ст357 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. 04 листопада 2024 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда звільнена від покарання за ч.4 ст.185 КК України (декриміналізація), продовжує виконувати покарання за ч.1 ст.357 КК України, у виді обмеження волі строком на 1 рік, з іспитовим строком на 2 роки,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що за клопотанням старшого слідчого ВРЗЗКС СВ Кропивницького РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_8 , ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду м. Кропивницького від 23 вересня 2025 року підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 21 листопада 2025 року.

Рішення слідчого судді мотивовано наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю застосування ОСОБА_5 інших менш суворих запобіжних заходів, які б забезпечували виконання нею процесуальних обов`язків та були достатніми для запобігання вказаним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваної ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що його підзахисна перебуваючи на волі буде переховуватись від слідства та суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення а також недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

При таких обставинах, захисник вважає, що висновки слідчого судді є необґрунтованими, оскільки не наведено доказів про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, а також недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

В судове засідання підозрювана ОСОБА_5 не доставлена, оскільки будь-яких клопотань стосовно її особистої участі до канцелярії суду не надходило, від адвоката ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі, від прокурора також надійшла заява про розгляд без його участі, у зв`язку з чим колегія суддів, у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника без їх участі.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає за таких підстав.

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час розслідування кримінального провадження внесеного 08 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063, слідством встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

22 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положеннями ст.183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а тому з урахуванням серйозності висунутої проти неї підозри, що свідчить про її суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності її винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вплинути на свідків та потерпілого, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, що дає колегії суддів достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Вищезазначені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, у зв`язку з чим застосування менш суворого запобіжного заходу, а саме домашній арешт не стануть для підозрюваної ОСОБА_5 стримуючим фактором та не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 грудня 2024 року підозрюваній ОСОБА_5 у іншому кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, однак остання належним чином не виконувала покладені на неї обов`язки.

Аналізуючи викладене в сукупності та доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду під час розгляду клопотання слідчого дійшов до правильного висновку, про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість її ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, враховує можливість підозрюваної ОСОБА_5 зникнути з місця проживання, можливість в будь-який час покинути територію України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Заявлений в клопотанні слідчим та прокурором запобіжний захід відносно підозрюваної кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Колегія суддів апеляційного суду враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, які мають великий суспільний інтерес та вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки у зв`язку із встановленням обґрунтованої підозри, доведеністю існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особи підозрюваної та конкретних обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , контроль за поведінкою підозрюваної шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Вище зазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваної ОСОБА_5 під вартою.

Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

Крім того, колегія суддів враховує те, що перебуваючи на волі підозрювана ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність, оскільки остання раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, а тому застосування до підозрюваної ОСОБА_5 такого запобіжного заходу як домашній арешт буде не достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про застосування підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.183, 197, 309, 370 - 372, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду м. Кропивницького від 23 вересня 2025 року, в кримінальному провадженні № 0001340 від 08.01.2025 року про застосування підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 21 листопада 2025 року - без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4