У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову заступника начальника СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 10.09.2025 р. про відмову у задоволенні клопотання про відсторонення слідчого.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2025 року у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову заступника начальника СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 10.09.2025 р. про відмову у задоволенні клопотання про відсторонення слідчого у кримінальному провадження № 0000236 відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нове, яким направити його скаргу на новий судовий розгляд.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Заявник ОСОБА_5 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Апелянт вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку, що постанова про відмову у відстороненні слідчого відсутня у переліку ч. 1 ст. 303 КПК України, що підлягає оскарженню.

Такий висновок, на думку апелянта, прямо суперечить спеціальній нормі ч. 2 ст. 303 КПК України, яка прямо встановлює, що рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про відсторонення слідчого може бути оскаржене потерпілим до слідчого судді під час досудового розслідування.

Апелянт звертає увагу на те, що висновок слідчого судді суперечить раніше ухваленому тим самим суддею рішенню від 17.07.2025 р., згідно якому відмовлено у задоволенні заяви про відвід слідчого, але роз`яснено, що повноваження на відсторонення слідчого належать «виключно керівнику органу досудового розслідування». Діючи згідно з цим роз`ясненням, заявник звернувся до керівництва слідчого органу з клопотанням про відсторонення слідчого, але після отримання відмови, слідчий суддя безпідставно відмовила мені у розгляді скарги.

Заявник, вказує на те, що досудове розслідування слідчим, у даному кримінальному провадженні, проводилося неефективно та з грубими порушеннями вимог КПК України, що є підставою для його відсторонення.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

16.09.2025 р. ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на постанову заступника начальника СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 10.09.2025 про відмову у задоволенні клопотання про відсторонення слідчого у кримінальному провадження № 0000236.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_5 , слідчий суддя врахував вичерпний перелік рішень які оскаржуються під час досудового розслідування визначені ч. 1 ст. 303 КПК України та оскільки постанова про відмову у задоволенні клопотання про відсторонення слідчого серед такого переліку відсутня, дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України, повноваження слідчого судді при вирішенні питань, віднесених до його компетенції, обмежені законодавчим положенням, згідно з яким, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише питання, винесені на їх розгляд сторонами й віднесені до їх повноважень процесуальним законом.

У ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

За наведених положень апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку, що постанова про відмову у задоволенні клопотання про відсторонення слідчого, не входить до переліку рішень, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні.

Посилання апелянта на ч. 2 ст. 303 КПК України, як на підставу апеляційного оскарження рішення про відмову у відстороненні слідчого під час досудового розслідування є безпідставними, оскільки вказана норма закону, навпаки, виключає розгляд інших скарг під час досудового розслідування й відносить їх до підготовчого провадження згідно з правилами ст. ст. ст. 314-316 КПК України. Відсутність такого рішення у вичерпному переліку ч. 1 ст. 303 КПК унеможливлює його оскарження на цій стадії.

Отже, апеляційний суд, доходить висновку, що рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України є законним та обґрунтованим, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову заступника начальника СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 10.09.2025 р. про відмову у задоволенні клопотання про відсторонення слідчого залишити без змін, апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3