УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заставодавця ОСОБА_4 про повернення застави у кримінальному провадженні № 0000158 від 05.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ

У провадженні Володимир-Волинського міського суду Волинської області на розгляді перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, стосовно якого обрано запобіжний захід у вигляді застави.

24 березня 2025 року до суду надійшло клопотання заставодавця ОСОБА_4 про повернення застави, яке він обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 01 квітня 2021 року відносно його батька ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 52 550,00 грн, яку було внесено ним того ж дня на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Львівській області. Термін дії застави встановлено 2 місяці. Таким чином, строк дії запобіжного заходу у вигляді застави закінчився ще 28.05.2021. З клопотанням про продовження строку дії застави ніхто не звертався до суду, питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалося. Крім того, 12.11.2024 судом зупинено судове провадження у зв`язку з мобілізацією ОСОБА_5 до Збройних Сил України. На підставі наведено вважає безпідставним подальше знаходження його грошових коштів на депозитному рахунку Державної судової адміністрації, а тому просить повернути йому заставу у розмірі 52 550,00 грн.

Заставодавець ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, від заставодавця та обвинуваченого надійшли заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання заставодавця про повернення застави через його безпідставність та необґрунтованість.

Вислухавши прокурора, дослідивши документи долучені до клопотання, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 01 квітня 2021 року, під час досудового розслідування, до ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52 550,00 грн, та покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави.

01 квітня 2021 року застава визначена ухвалою слідчого суді у розмірі 52 550,00 грн була внесена іншою фізичною особою ОСОБА_4 .

Строк дії застави судом не визначався, оскільки застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

Згідно п.3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Отже, твердження заставодавця, що запобіжний захід - застава припинив свою дію в зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу, на який його було обрано, і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не завершений, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилася, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення застави заставодавцеві та відмову у задоволенні заявленого клопотання.

Керуючись вимогами статей 131, 132, 176-178, 182, 201, 331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_4 про повернення застави відмовити.

Зупинити судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у зв`язку з його мобілізацією, до звільнення ОСОБА_5 а з військової служби.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 18.04.2025.

Головуючий ОСОБА_1