Справа № 761/6641/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року місто Київ

Суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому в приміщенні суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 761/6641/25),

установив:

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_4 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 761/6641/25).

Як вбачається з матеріалів справи, наданих у розпорядження суду, під час розгляду вищезазначеної скарги ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_4 , оскільки, на його думку, є обставини, що викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2025 заяву про відвід слідчого судді у справі № 761/6641/25 передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції) підтримав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 та просив її задовольнити, зазначивши, що під час розгляду скарги слідчий суддя ОСОБА_4 проявила до нього особисту неприязнь. Крім того, слідчий суддя встановлювала обставини, які не відносяться до предмету розгляду скарги. На його думку, при виконанні суддею ОСОБА_4 повноважень слідчого судді не дотримано правил суддівської етики, що у сукупності свідчить про наявність обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості слідчого судді та є підставною для відводу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

Присутність осіб, які беруть участь у справі, при розгляді заяви про відвід, за змістом ч. 3 ст. 81 КПК України, не є обов`язковою. Їх відсутність не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Заслухавши думку заявника, дослідивши надані в розпорядженні судді матеріали справи, дослідивши відеозапис судового засідання, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст. ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Так, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме: частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Присутність осіб, які беруть участь у справі, при розгляді заяви про відвід, за змістом ч. 3 ст. 81 КПК, не є обов`язковою. Їх відсутність не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного, тобто вважається, що суд є неупередженим, поки не буде доведено протилежне.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У свою чергу, наведені у заяві ОСОБА_3 підстави не можна визнати такими, що виключають можливість участі слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді зазначеної скарги, оскільки вони не містять ознак жодної з обставин, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України.

Проаналізувавши наведені норми, суд вважає, що заявлений відвід не містить об`єктивних підтверджених даних про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого судді, тоді як сама по собі незгода учасника провадження з процесуальними діями судді та прийнятими процесуальними рішеннями не є такими даними.

Приймаючи до уваги вищезазначене, судовим розглядом не встановлено, а заявником не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 й унеможливлювали б постановлення нею об`єктивного судового рішення у справі.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності (неупередженості) суду має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Оцінивши крізь призму названих критеріїв доводи ОСОБА_3 , покладені в обґрунтування твердження про упередженість слідчого судді, суд не вбачає підстав для висновку, що слідчий суддя ОСОБА_4 продемонструвала особисту суб`єктивну зацікавленість або упередженість під час розгляду скарги. Слідчим суддею створено необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, забезпечено рівність сторін у змагальному процесі, кожній із сторін надано розумну можливість представити свої аргументи.

Суд наголошує, що заявлений відвід не може обґрунтовуватися незгодою сторони з процесуальними рішеннями слідчого судді, оскільки зазначене саме по собі не свідчить про легітимні сумніви в неупередженості.

Таким чином, доводи заяви очевидно зводяться до незгоди з організацією ведення судового процесу слідчим суддею ОСОБА_4 , що не є підставою для її відводу.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 2, 7, 8, 75, 76, 80-81, 369-371, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1