В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2013 року Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , з участю обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003275 від 29.05.2013 року, по обвинуваченню :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця г.Харкова, громадянина України, українця,

не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою

АДРЕСА_1 , раніше засудженого в 1997 р. Комінтернівським р/с м.Харкова за ст.ст.140 ч.2, 144 ч.2, 143 ч.3, 42 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 06.10.2004 р. Московським р/с м.Харкова за ст.309 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки,

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:

Суд визнав доведеним, що 27.05.2013р. приблизно о 23 годині ОСОБА_4 , 1972 р.н., разом із знайомою ОСОБА_7 , 1987 р.н., які знаходилися в стані алкогольного сп`яніння, прийшли до ОСОБА_4 додому за адресою : АДРЕСА_1 , де на той момент знаходилися його батьки ОСОБА_5 , 1941 р.н. та ОСОБА_8 , 1949 р.н..

ОСОБА_5 не сподобалося, що його син ОСОБА_4 та ОСОБА_7 знаходилися в стані алкогольного сп`яніння і він став наполегливо вимагати від ОСОБА_7 покинути квартиру. Через що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стався конфлікт, в ході якого на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи навмисно, наніс ОСОБА_5 один удар правою рукою в область обличчя. Від отриманого удару у ОСОБА_5 пішла кров з носа.

В результаті вказаних умисних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи № 928-С від 26.06.2013 року спричинено забиту рану на голові, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень.

15 липня 2013 року в даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідно до вимог ч.1 ст.468 КПК України,укладено угоду про примирення, за якою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.1 ст.125 КК України, щодо узгодженого покарання, і на звільнення обвинуваченого від від бування призначеного покарання у виді громадських робіт на строк шістдесят годин, та згоди сторін на його призна чення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди,передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про при мирення дотримані вимоги та правила КПК України та Кримінального кодексу України, просить угоду про примирення затвердити і призначи ти обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засідан ні просить затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгодже не сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України в обсязі підо зри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у ра зі затвердження угоди та заявив що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просить суд угоду про примирення, затвер дити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинуваче ним під час кримінального провадження не подавав.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого_за ч.1 ст.125 КК України є правильною. Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе вин ним, відповідно до ст.12 КК України не є тяжким злочином і відпові дно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примири лись і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання. За таких обставин суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений підлягає пока ранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Керуючись ст.ст.370,373,374,475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення від 15 липня 2013 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_9 .

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні криміна льного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому узгоджене сторонами, по угоді про примирення від 15 липня 2013 року покарання за цією статтею у вигляді громадських робіт на строк шістдесят годин.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів через районний суд.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ ОСОБА_1