Провадження №1-кп/638/1118/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

адвокатки ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження 0001964 від 22 вересня 2024 року стосовно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполь Донецької області, громадянки України, з вищою освітою, на час події кримінального провадження не працюючої, наразі працюючої економістом Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 Філії « Центр охорони здоров`я « Акціонерного товариства « Українська залізниця», інвалідності, хронічні захворювання спростовує, заміжньої, має неповнолітню дитину 2008 року народження, зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,-

встановив:

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 763 о/с від 26.06.2023 ОСОБА_6 призначено на посаду інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області.

У відповідності до положень посадових інструкцій інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 , які затверджені наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 № 5217, їх завданнями, обов`язками та повноваженнями, серед іншого, є: безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування, з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; первинне реагування на повідомлення про правопорушення (у тому числі ті, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи при цьому передбачені законодавством права і повноваження; розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного виливу до правопорушників у випадках та спосіб, які передбачені законодавством; затримання осіб на підставах і в порядку, передбачених законодавством, а також доставляє затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення (у визначених законодавством випадках), до підрозділів Національної поліції України та/або суду; охорону місця події з метою забезпечення подальшого розслідування, а також вживає заходів щодо охорони та збереження місця події в первинному, незміненому стані до прибуття уповноважених осіб, зокрема слідчих оперативних груп, співпрацю з іншими підрозділами Національної поліції України; інші функції, передбачені законодавством; у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху поліцейський під час несення служби здійснює також: організацію безпечного та безперешкодного дорожнього руху; контроль за дотриманням учасниками дорожнього руху чинних правил, норм і стандартів, у сфері безпеки дорожнього руху; з`ясування обставини, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди; регулювання дорожнього руху, забезпечення організації руху транспортних засобів і пішоходів у місцях проведення аварійно-рятувальних робіт, масових заходів та під час виникнення заторів; спільно з іншими підрозділами Національної поліції України розшук транспортних засобів, події яких зникли з місця скоєння ДТП, та транспортних засобів, які викрадені або якими незаконно заволоділи в межах території обслуговування під час введення відповідного оперативного плану; надання практичної допомоги учасникам дорожнього руху; заходи із забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі тимчасове затримання транспортних засобів і доставляння їх на спеціальні майданчики чи стоянки; профілактику, попередження та припинення злочинів і адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху; інші функції, передбачені законодавством.

Таким чином, інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 здійснює функції представника влади, виконує організаційно - розпорядчі обов`язки в органі державної влади та є службовою особою у розумінні ч. 3 ст. 18 КК України.

Відповідно до розстановки сил та засобів роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 заступила у форменому одязі на чергування по патрулюванню міста Харкова з 06 год. 25 хв. 21.09.2024 до 18 год. 25 хв. 21.09.2024 у складі екіпажу «Купол - 1103» на службовому автомобілі «Toyota Prius», реєстраційний номер 3630.

Близько 09 год. 35 хв. 21.09.2024 екіпаж «Купол - 1103» Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції у складі інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 та інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 під час несення служби на території Шевченківського району міста Харкова отримали на службовий логістичний пристрій виклик за фактом дорожньо - транспортної пригоди (далі - ДТП) за адресою: м. Харків, вул. Данілевського, 8, де по приїзду на місце події виявили двох учасників ДТП - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка керувала транспортним засобом марки «Ford» моделі «Focus» д.н.з. НОМЕР_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який керував транспортним засобом «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_2 з наклейкою служби таксі «Bolt».

Працівники Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діяли в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений законом, в ході складення адміністративних матеріалів за фактом скоєння ДТП, помітили наявність у ОСОБА_4 ознаки стану алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим запропонували останній пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння на місці з використанням алкотестеру «Драгер» або у відповідному закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_4 відповіла відмовою.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначено «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, та згідно п. 8 вказаного порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Діючи у спосіб визначений законом, керуючись положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», співробітник УПП ОСОБА_6 , роз`яснила ОСОБА_4 , що у зв`язку з наявністю підстав вважати, що остання перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також у зв`язку з її відмовою у проведенні огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відносно неї буде складено адміністративний протокол за вчинення дій, передбачених ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приблизно о 17 годині 15 хвилин 21.09.2024 року за адресою: м. Харків, вул. Данілевського, 8, співробітником УПП інспектором ОСОБА_6 , діючи в межах чинного законодавства, було складено відносно ОСОБА_4 та вручено останній протокол про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Крім того, у відповідності до п. 3 «Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1086, посвідчення водія тимчасово вилучається за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Керуючись законом, працівник Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_4 , що її посвідчення водія НОМЕР_3 вилучено у зв`язку із вчиненням нею адміністративного правопорушення, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, та видала ОСОБА_4 тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом строком на три місяці, з можливістю його подовження у подальшому, до того часу, доки судом не буде розглянуто адміністративну справу, на що ОСОБА_4 повідомила співробітникам поліції в складі екіпажу «Купол-1103», що її не влаштовує вилучення посвідчення водія, що вона бажає його повернути та почала сперечатися з цього приводу.

В подальшому, у ОСОБА_4 , яка усвідомлюючи можливе настання адміністративної відповідальності за скоєне нею правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розуміючи, що її посвідчення водія вилучене співробітниками поліції, та що вона можливо не зможе в подальшому керувати своїм транспортним засобом, усвідомлюючи при цьому, що до повноважень працівників Управління патрульної поліції в Харківській області входить складання або не складання протоколу про вчинене адміністративне правопорушення, а також прийняття чи не прийняття рішення про тимчасове вилучення посвідчення водія, маючи на меті уникнути встановленої законом відповідальності та повернути своє водійське посвідчення, виник злочинний умисел на висловлення пропозиції надати неправомірну вигоду службовій особі - ОСОБА_6 у вигляді грошових коштів за не складення такою службовою особою адміністративних матеріалів за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_4 та повернення водійського посвідчення на її ім`я.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , приблизно у період з 17 год. 20 хв. по 17 год. 22 хв., та з 17 год. 30 хв. по 17 год. 31 хв. 21.09.2024 року за адресою: м. Харків, вул. Данілевського, 8, знаходячись біля службового автомобіля «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_4 , усвідомлюючи що працівник поліції ОСОБА_6 обіймає посаду, з використанням якої має повноваження на вчинення чи не вчинення тих чи інших дій з використанням свого службового становища, зокрема складення адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП, які в подальшому будуть передані до суду, на підставі яких особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, а також мають право тимчасово вилучити посвідчення водія в разі складення такого протоколу, з метою уникнути адміністративної відповідальності та повернути водійське посвідчення, діючи умисно, в особистих інтересах, висловила інспектору взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 пропозицію надати неправомірну вигоду за не складення адміністративних матеріалів за вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а також не вилучення у неї водійського посвідчення, після чого була неодноразово попереджена інспектором ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку та надання неправомірної вигоди службовій особі, тобто працівникам патрульної поліції.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , 21.09.2024 приблизно у період часу з 17 год. 40 хв. по 17 год. 41 хв., знаходячись поблизу будинку, за адресою: м. Харків, вул. Данілевського, 8, біля службового автомобіля «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_4 , достовірно знаючи, що працівник поліції ОСОБА_6 обіймає посаду, з використанням якої має повноваження на вчинення чи не вчинення тих чи інших дій з використанням свого службового становища, зокрема складення адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП, які в подальшому будуть передані до суду, на підставі яких особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, а також мають право тимчасово вилучити посвідчення водія в разі складення такого протоколу, будучи неодноразово попередженою про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку та надання неправомірної вигоди службовій особі, тобто працівникам патрульної поліції, бажаючи при цьому уникнути адміністративної відповідальності за скоєне нею правопорушення та повернути своє водійське посвідчення, діючи умисно, в особистих інтересах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, висловила інспектору взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 пропозицію надати неправомірну вигоду у розмірі 120 (сто двадцять) доларів США за не складення адміністративних матеріалів за вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а також не вилучати у неї водійське посвідчення, тобто за не вчинення дій в інтересах ОСОБА_4 такою службовою особою з використанням службового становища.

Після чого, інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що дії ОСОБА_4 очевидно свідчать про висловлення пропозиції в наданні неправомірної вигоди, тобто наміру та готовність надати таку неправомірну вигоду службовим особам, керуючись у своїх діях чинним законодавством України, а саме: Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вказаного діяння, викликала слідчо-оперативну групу по лінії «102» для фіксації події кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 .

За таких обставин, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, а саме: пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в повному обсязі. Повідомила, що 21 вересня 2024 року вона виїхала з дому та прямувала до ТЦ «Французький бульвар». По раніше знаному маршруту вона не поїхала, так як там проводились ремонтні роботи, вона звернула на вул. Данилевського в м. Харків, рух по вказаній вулиці вона не знала, тому не врахувала дорожню ситуацію, їхала повільно. В цей момент з дворів виїхало таксі, та у неї на автомобілі збило дзеркало, сталася ДТП, машини зупинилися, вона та водій таксі викликали поліції. Обвинувачена повідомила, що вона напередодні вживала алкогольні напої. Коли працівники поліції виявили у неї ознаки сп`яніння, запропонували їй пройти медичний огляд на стан сп`яніння. Вона зрозуміло, що для неї це може закінчитися позбавленням права на керування, тому вона почала декілька разів пропонувати заплатити кошти, щоб її відпустили. Самих коштів в неї не було, проте на словах вона пропонувала декілька разів. Працівники поліції повідомили, що це порушенням вимог КК України і далі вже приїхала слідча група. Обвинувачена зазначила, що вона критично ставиться до вказаних подій, просила суворо не карати, зазначила, що це було вперше в її житті, вона і досі перебуває у розпачі.

Показання обвинуваченої є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Позовні вимоги у справі не заявлені.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачена та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченої.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченій та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_4 має молодий вік, вищу освіту, заміжня, офіційно працевлаштована, має неповнолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, інвалідності спростовує, хронічні захворювання зі слів має. Раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, не судима.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена вчинила нетяжкий злочин.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставин, які обтяжують покарання суд не встановив.

Приписами ст. 373 КПК України встановлено, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Статтею 91 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

На думку суду покарання у вигляді штрафу перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної. Вказані обставини справи кореспондуються з Постановою ВС від 25.03.2025 по справі 638/12759/23.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченій покарання у вигляді штрафу, що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обвинуваченій ОСОБА_4 у кримінальному провадженні під час досудового слідства запобіжний захід не обирався. Під час судового розгляду, прокурор не звертався з клопотаннями про обрання запобіжного заходу.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Позовні вимоги не заявлені.

Питання арешту на досудового слідстві не вирішувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити їй покарання, на підставі цього закону у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000 ( п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 - під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

Речові докази-диски з відеозаписами від 21.09.2024 року-зберігати з матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженою ОСОБА_4 у той же строк, з моменту вручення їй копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено 21 квітня 2025 року у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1