Справа № 397/686/25
н/п : 1-кп/397/142/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2025 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000189 від 07.03.2025стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хомовщина Драбівського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який є таким, що не має судимості в силу ст. 89 КК України,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Олександрівського районного суду Кіровградської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у скоєнні умисного вбивства, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У підготовчому засіданні прокурор подав до суду клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів. В обгрунтування зазначає наявність ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та неможливості застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, існують ризики переховування від правосуддя, незаконний вплив на учасників процесу, можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід - тримання під вартою з підстав викладених у клопотанні.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора та не заперечувала про продовження обвинувачному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_6 не заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши всі матеріали долучені до справи, дійшов наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.05.2025 продовжено підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07.06.2025 року.

Відповідно до ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ у справі «Воляник проти України» від 02 жовтня 2014 року зазначено, що допустимими для взяття й утримання особи під вартою є наявність таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

У рішенні у справі «Амбрушкевич проти Польщі» від 04.05.2006 Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у виді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи - переконливими та відповідними.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, на даний час існують ризики того, що останній може переховуватися від суду.

Судом при обранні запобіжного заходу було враховано, що злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є особливо тяжким правопорушенням, його санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. У випадку засудження ОСОБА_5 за вчинення злочину, який інкримінується, йому може бути призначене реальне покарання у виді позбавлення волі на певний строк. При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25 квітня 2000 року).

Обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися шляхом залишення місця свого проживання, маючи при цьому, всі можливості та засоби, в тому числі здійснення виїзду на непідконтрольні на даний час Україні території, тим самим ухилятись від викликів до суду. Усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від суду.

Суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, на утриманні дітей не має, не працює, офіційного заробітку не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає суспільному інтересу. злочини такої категорії становлять високу суспільну небезпечність. Крім того, гарантій того, що обвинувачений, не вчинить інше кримінальне правопорушення, наразі відсутні.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності» за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Щодо ризику незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження суд зазначає, що судовий розгляд не розпочато, потерпіла та свідки судом не допитувались. Отже, наразі існує ризик впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прокурором доведено необхідність продовження строку дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки не припинили існувати на даний час ризики, які були підставою для обрання вказаного запобіжного заходу, а тому клопотання прокурора підлягає до задоволення. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, немає.

Враховуючи зазначене вище у сукупності, пояснення прокурора, захисника, обвинуваченого та потерпілої, практики ЄСПЛ, суд дійшов висновку що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України і більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, суд визнає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177-178,183, 314, 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 02 серпня 2025 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», для виконання.

Повний текст ухвали складено 05 червня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:/підпис/ ОСОБА_1