Справа № 441/430/25 1-кп/441/125/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городок Львівської області кримінальне провадження № 0000030 від 22.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тартак Чечельницького району, Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що 21 лютого 2025 року близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин за раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_4 вчинив з останнім сварку, після чого у нього виник прямий умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , а саме наніс потерпілому два удари кулаком правої руки в обличчя з права, в ділянку ока та два удари кулаком правої руки в обличчя з ліва в ділянку носа чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини скоєння кримінального проступку та суду показав, що дійсно мав конфлікт з потерпілим через дочку, вину визнає, щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що причиною конфлікту є неповнолітня дочка обвинуваченого, яка вже два роки проживає у нього, він її одягає та виховує і утримує повністю.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності їх позицій.

За таких обставин, суд переконався, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин кримінального провадження, в суду відсутні сумніви в добровільності його позицій, і у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом потерпілого, обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України. При цьому, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Зокрема, судом у порядку ст. 358 КПК України були досліджені характеризуючі дані обвинуваченого подані стороною обвинувачення.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особи винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 щире каяття у вчиненому, позитивну характеристику за місцем проживання.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Так, суд бере до уваги особливості й обставини вчинення кримінального проступку, форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, також суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлений. Речові докази відсутні. Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Тож, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1