Дата документу 28.04.2025 Справа № 336/6550/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6550/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/298/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 5 ст. 407 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Судова колегія з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нова Астрахань Кремінського району Луганської області, громадянин України, маючий середню освіту, не одружений, військовослужбовець за мобілізацією, який проходить службу на посаді телефоніста-лінійного наглядача відділення зв`язку взводу зв`язку 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «старший солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід по кримінальному провадженню не обирався.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за наступних обставин.

Старший солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 за мобілізацією та, проходячи її на посаді телефоніста-лінійного наглядача відділення зв`язку взводу зв`язку 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні - старший солдат», в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 21 січня 2024 року, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , без поважних причин, самовільно залишив місце служби - місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця несення служби не приймав, про своє місцезнаходження командуванню і в органи військового управління не повідомляв та до 10 травня 2024 року перебував поза межами підрозділу військової частини.

В апеляційній скарзі обвинувачений вважав вирок суду необґрунтованим, просив його скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадженні в суді першої інстанції.

Разом з тим, 24 квітня 2025 року до початку розгляду апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення на підставі ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження обвинуваченим військової служби. В обґрунтування вказав, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, бажає продовжити проходити військову службу і командир військової частини НОМЕР_2 надав письмову згоду прийняти його для продовження проходження військової служби.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду не заперечував проти того, що до ОСОБА_7 можуть бути застосовані положення ч. 5 ст. 401 КК України.

Заслухавши в судовому засіданні апеляційного суду учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши заявлене обвинуваченим клопотання, колегія суддів дійшла до таких висновків.

У зв`язку з поданням обвинуваченим клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі частини 5 статті 401 КК України, апеляційний суд вважає за необхідне не розглядати доводи, викладені обвинуваченим в апеляційній скарзі.

Зміст зазначеного клопотання свідчить про те, що обвинувачений фактично відмовився від підтримання апеляційної скарги під час судового засідання та звернувся з проханням про звільнення від кримінальної відповідальності з метою продовження ним військової служби.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що подальший розгляд апеляційної скарги є недоцільним, оскільки сторона захисту змінила свою правову позицію та просить застосувати до обвинуваченого положення закону, які передбачають можливість звільнення від кримінальної відповідальності. Суд зазначає, що така процесуальна дія з боку обвинуваченого свідчить про відмову від раніше заявлених вимог.

Таким чином, апеляційний суд, діючи в межах своїх повноважень та керуючись принципами кримінального процесуального законодавства України, не розглядає доводи апеляційної скарги обвинуваченого та переходить до вирішення питання про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідно до чинного законодавства.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підлягає задоволенню із наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. 2 ст. 286 КПК України у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судовою колегією установлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан.

Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 був призваний на військову службу у березні 2023 року. Як вбачається з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №123 від 3 травня 2023 року солдата ОСОБА_7 було призначено на посаду телефоніста-лінійного наглядача відділення зв`язку взводу зв`язку 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «старший солдат».

У подальшому, ОСОБА_7 , 21 січня 2024 року, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , без поважних причин, самовільно залишив місце служби - місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця несення служби не приймав, про своє місцезнаходження командуванню і в органи військового управління не повідомляв та до 10 травня 2024 року перебував поза межами підрозділу військової частини

Згідно зі ст. 65 Конституції України, Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

У судовому засіданні ОСОБА_7 підтримав клопотання та заявив, що він виявив бажання продовжити військову службу.

Згідно письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 військова частина згодна прийняти ОСОБА_7 для продовження військової служби у А3102 на посаді стрільця 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 15-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4-го батальйону оперативного призначення.

Враховуючи, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, виявив бажання повернутися до військової служби, наявність згоди від командира НОМЕР_2 , колегія суддів дійшла до висновку, що ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 284, 286, 404, 405, 407, 414, 418, 417, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2024 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати ОСОБА_7 невідкладно, але не пізніше 72 (сімдесяти двох) годин прибути до Військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_2 Центрального Оперативно-територіального об`єднання Національної Гвардії України невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_7 .

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 України, закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4