Справа № 1-кп/593/101/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2025 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Бережани кримінальне провадження, внесене 21 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, громадянина України, із базовою середньою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ?, не працюючого, не депутата, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст. 357 та ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Верховною радою України 24 лютого 2022 року прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема строк дії воєнного стану продовжено Указом Президента України від 05 лютого 2025 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 січня 2025 року № 4220-ІХ відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 лютого 2025 року, близько 10 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на території магазину - кафетерію Продукти, що в м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області, по вул. Лепких, 31А, помітив, що ОСОБА_6 з необережності залишив власну сумку чорного кольору, в якій знаходилися його грошові кошти в сумі 100 доларів США. У ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у вищезазначений час та місці, ОСОБА_4 з метою особистого незаконного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, діючи з прямим умислом, в період дії воєнного стану, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, шляхом вільного доступу таємно викрав сумку ОСОБА_6 , у якій зберігались його грошові кошти в сумі 100 доларів США однією банкнотою номіналом 100 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на момент вчинення кримінального правопорушення становило 4168,14 гривень. Сумку із грошовими коштами ОСОБА_4 взяв із собою та покинув місце вчинення злочину, тим самим отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 4168,14 гривень.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 20 лютого 2025 року, близько 10 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на території магазину - кафетерію Продукти, що в м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області, по вул. Лепких 31А, помітив, що ОСОБА_6 з необережності залишив власну сумку чорного кольору, в якій знаходилася його банківська картка. У ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у вищевказаний час та місці, ОСОБА_4 , який побачив на столі в павільйоні магазину - кафетерію Продукти сумку ОСОБА_6 з його банківською карткою, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи протиправно, з прямим умислом, переконавшись що його дії мають таємний характер, шляхом вільного доступу таємно викрав сумку ОСОБА_6 , у якій зберігалася банківська картка для обслуговування банківського карткового рахунку № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», з безконтактною технологією проведення платежів, та яка є різновидом офіційних документів, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального засобу.

Сумку з банківською карткою ОСОБА_6 . ОСОБА_4 взяв у руки та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись карткою на власний розсуд, а саме: 22.02.2025року об 11:59 год. здійснив зняття грошових коштів в сумі 3400 гривень, 23.02.2025року о 09:54 год. здійснив зняття грошових коштів в сумі 3400 гривень, 24.02.2025року о 10:00год., 25.02.2025року о 09:48 год. та 26.02.2025року о 10:11 год. здійснив зняття грошових коштів по 3500 гривень кожного разу у банкоматі за адресою: м.Бережани, вул. Степана Бандери, 11.

Таким чином, ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 20 лютого 2025 року, близько 10 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на території магазину - кафетерію Продукти, що в м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області, по вул. Лепких 31А, помітив, що ОСОБА_6 з необережності залишив власну сумку чорного кольору, в якій знаходився паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 .. В той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у вищевказаний час та місці, ОСОБА_4 , який побачив на столі в павільйоні магазину -кафетерію Продукти сумку ОСОБА_6 з його паспортом для виїзду за кордон, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи протиправно, з прямим умислом, переконавшись, що його дії мають таємний характер, шляхом вільного доступу таємно викрав сумку ОСОБА_6 , у якій зберігався його паспорт для виїзду за кордон номер НОМЕР_2 , який є різновидом офіційного документу, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати держателя цього спеціального засобу, покинув місце злочину, тим самим незаконно заволодів паспортом громадянина України.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, тобто у незаконному заволодінні паспортом.

Досудовим розслідуванням також встановлено, що 22 лютого 2025 року, близько 11 години 40 хвилин, у ОСОБА_4 , який перебував на одній із вулиць у м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області та мав при собі викрадену 20 лютого 2025 року банківську картку ОСОБА_6 , повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та діючи з прямим умислом, в період дії воєнного стану, ОСОБА_4 , близько 11 години 40 хвилин, 22 лютого 2025 року направився до банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області, вул. Степана Бандери 11. Прибувши до банкомату по вищезазначеній адресі, ОСОБА_4 об 11 годині 59 хвилин повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 3400 гривень ОСОБА_6 шляхом їх зняття з його банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», ввівши її пін-код, що був зазначений на фронтальній стороні картки та отримав реальну можливість розпоряджатись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, вчиненій в умовах воєнного стану.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 23 лютого 2025 року, близько 09 години 40 хвилин, у ОСОБА_4 , який перебував на одній із вулиць м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області та мав при собі викрадену 20 лютого 2025 року банківську картку ОСОБА_6 , повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та діючи з прямим умислом, в період дії воєнного стану, ОСОБА_4 , близько 09 години 40 хвилин, 23 лютого 2025 року направився до банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області, вул. Степана Бандери 11. Прибувши до банкомату по вищезазначеній адресі, ОСОБА_4 о 09 годині 54 хвилин повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 3400 гривень ОСОБА_6 шляхом їх зняття з його банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», ввівши її пін-код, що був зазначений на фронтальній стороні картки та отримав реальну можливість розпоряджатись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, вчиненій в умовах воєнного стану.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2025 року, близько 09 години 50 хвилин, у ОСОБА_4 , який перебував на одній із вулиць м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області та мав при собі викрадену 20 лютого 2025 року банківську картку ОСОБА_6 , повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та діючи з прямим умислом, в період дії воєнного стану, ОСОБА_4 , близько 09 години 50 хвилин, 24 лютого 2025 року направився до банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області, вул. Степана Бандери 11. Прибувши до банкомату по вищезазначеній адресі, ОСОБА_4 о 10 годині 00 хвилин повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 3500 гривень ОСОБА_6 шляхом їх зняття з його банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», ввівши її пін-код, що був зазначений на фронтальній стороні картки і таким чином отримав реальну можливість розпоряджатись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, вчиненій в умовах воєнного стану.

Крім цього, досудовим розслідуванням також встановлено, що 25 лютого 2025 року, близько 09 години 40 хвилин, у ОСОБА_4 , який перебував на одній із вулиць м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області та мав при собі викрадену 20 лютого 2025 року банківську картку ОСОБА_6 , повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та діючи з прямим умислом, в період дії воєнного стану, ОСОБА_4 , близько 09 години 40 хвилин, 25 лютого 2025 року направився до банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області, вул. Степана Бандери 11. Прибувши до банкомату по вищезазначеній адресі, ОСОБА_4 о 09 годині 48 хвилин повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 3500 гривень ОСОБА_6 шляхом їх зняття з його банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», ввівши її пін-код, що був зазначений на фронтальній стороні картки і таким чином отримав реальну можливість розпоряджатись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, вчиненій в умовах воєнного стану.

Крім цього, досудовим розслідуванням також встановлено, що 26 лютого 2025 року, близько 10 години 00 хвилин, у ОСОБА_4 , який перебував на одній із вулиць м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області та мав при собі викрадену 20 лютого 2025 року банківську картку ОСОБА_6 , повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та діючи з прямим умислом, в період дії воєнного стану, ОСОБА_4 близько 10 години 00 хвилин 26 лютого 2025 року направився до банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області, вул. Степана Бандери 11. Прибувши до банкомату по вищезазначеній адресі, ОСОБА_4 о 10 годині 11 хвилин повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 3500 гривень ОСОБА_6 шляхом їх зняття з його банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», ввівши її пін-код, що був зазначений на фронтальній стороні картки і таким чином отримав реальну можливість розпоряджатись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, вчиненій в умовах воєнного стану.

23 квітня 2025 року між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності його захисника ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1, ч. 3 ст. 357 та ч.4 ст. 185 КК України, інших істотних для даних кримінальних проваджень обставин.

Обвинувачений беззастережно визнав свою вину у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 та ч.4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 357 КК України - 1 (один) рік 6 ( шість) місяців обмеження волі ; за ч. 3 ст. 357 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, який буде визначений судом, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.... Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним та суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, які згідно ст. 12 КК України є проступками, та обвинувачується за ч.4 ст. 185 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, та вищевказана угода, яка укладена між сторонами кримінального провадження, відповідає вимогам ст. 469 КПК України, оскільки діями обвинуваченого шкода завдана інтересам окремих осіб, а саме: потерпілому ОСОБА_6 , який дав прокурору письмову згоду на укладення цієї угоди.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Ураховуючи особливості та специфіку вчинених кримінальних правопорушень та конкретні обставини їх вчинення, зокрема, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, як показник індивідуального рівня суспільної небезпеки, зумовленого специфічними об`єктивними і суб`єктивними ознаками, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його соціальні та правові характеристики, які мають кримінально-правове значення, факт повного і безпосереднього визнання винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявність пом`якшуючих обставин, передбачених ст. 66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування заподіяного збитку, обставин, що обтяжують покарання не встановлено, а також положення ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, забезпечуючи принцип співмірності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину, а тому враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності його захисника ОСОБА_5 , і вважає можливим у відповідності до ст. 65 КК України призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 квітня 2025 року між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності його захисника ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 та ч.4 ст. 185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі ;

- за ч. 3 ст. 357 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком терміном на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

Відповідно до п. п.1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: чоловічу шкіряну сумку чорного кольору марки JINGPIN в середині якої знаходилися паспорт для виїзду за кордон номер НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , банківська картка № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк» та одна банкнота номіналом 100 доларів США, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити у розпорядженні останнього, а DVD-R диск Verbatim 16 х DVD-R 120 min /4.7 GB із відеозаписом - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя: