Справа № 346/611/25
Провадження № 1-кп/346/461/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Івано-Франківськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, депутатом не обирався, раніше судимого, останній раз засуджений: 29.11.2022 року вироком Хортицького районного суду міста Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на даний час відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» Міністерства юстиції України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, та яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_4 , будучи засуджений останній раз 29.11.2022 року вироком Хортицького районного суду міста Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п?ять років, для відбування покарання 01.05.2023 прибув до Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)», що за адресою: вул. Привокзальна, 30, с. Товмачик Коломийського району.

Засудженому ОСОБА_4 , 01.05.2023 року роз?яснено його обов?язки, передбачені законодавством для засуджених до покарання у виді позбавлення волі та попереджено про кримінальну відповідальність за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або іншу протидію адміністрації у законному здійсненні її функцій, яка передбачена ст. 391 КК України.

За час перебування в установі виконання покарань засуджений ОСОБА_4 вчиняв злісні порушення встановленого порядку відбування покарання, тому був взятий на профілактичний облік як злісний порушник встановленого порядку відбування покарання у виді позбавлення волі.

Через безуспішне застосування інших заходів впливу, на підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду від 02 липня 2024 року, до засудженого ОСОБА_4 за порушення вимог режиму відбування покарання, судом застосовано стягнення у виді переведення його до приміщення камерного типу на строк один місяці.

На виконання ухвали Коломийського міськрайонного суду від 02 липня 2024 засуджений ОСОБА_4 , 19 серпня 2024 року був поміщений до приміщення камерного типу ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)».

В подальшому за злісні порушення встановленого порядку відбування покарання на підставі постанови №1423 від 10.12.2024 засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був поміщений в дисциплінарний ізолятор, карцер установи виконання покарань строком на чотирнадцять діб.

Однак, будучи підданим протягом року стягненню у виді переведення до ДІЗО та попередженим про кримінальну відповідальність за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань та іншу протидію адміністрації у законному здійсненні її функцій, засуджений зробив та ОСОБА_4 , на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не в черговий раз вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, що полягало в наступному:

Згідно статті 9 Кримінального виконавчого кодексу України:

1. Засуджені зобов?язані:

- виконувати встановлені законодавством обов?язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених;

- виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань.

2. Невиконання засудженими своїх обов?язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно частини 3 статті 107 Кримінального виконавчого кодексу України засуджені зобов?язані:

- дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами;

- виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії.

Згідно статті 2 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №2823/5 від 28 серпня 2018 року, засуджені зобов?язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами.

Крім того, частиною 3 додатку 20 вищенаведених Правил встановлено обов`язки чергового камери:

1) під час входу до камери представників адміністрації установи виконання покарань та осіб, яких вони супроводжують, доповідати про чисельність засуджених, які утримуються в камері;

2) стежити за збереженням камерного інвентарю, обладнання та іншого майна;

3) одержувати для засуджених посуд і здавати його;

4) стежити за чистотою в камері;

5) здійснювати прибирання камерного санвузла, а після закінчення прогулянки - двориків для прогулянок;

6) мити бачок для питної води.

Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, засуджений ОСОБА_4 , всупереч вищенаведеним вимогам ст. ст. 9, 107 КВК України та статті 2 розділу ІІ, частини 3 додатку 20 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, 06 січня 2025 року близько 13 годин 09 хвилин, будучи згідно графіку чергування засудженими, які утримуються в камері ДІ30 № 11 - на січень 2025 року, черговим по камері, під час проведення по камерної перевірки наявності засуджених у приміщеннях ДІЗО ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» адміністрацією установи, а саме: виконуючим обов?язки начальника установи полковником внутрішньої служби ОСОБА_5 , молодшим інспектором ВНіБ сержантом внутрішньої служби ОСОБА_6 , заступником черговим помічником начальника установи старшим прапорщиком внутрішньо служби ОСОБА_7 , начальником ВНіБ старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_8 , черговим помічником начальника установи підполковника внутрішньої служби ОСОБА_9 , не приступив до виконання свого обов?язку як чергового по камері доповідати про чисельність засуджених, які утримуються в камері під час входу до камери представників адміністрації установи виконання покарань та осіб, яких вони супроводжують та здійснити прибирання камери. На неодноразову висловлену законну вимогу виконуючого обов`язки начальника установи приступити до виконання свого обов`язку та повторного попередження про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, що передбачено ст. 391 КК України, засуджений ОСОБА_4 , у категоричній необґрунтованій формі відмовився від виконання своїх обов?язків, хоча був зобов?язаний і мав можливість їх виконати.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав та повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 391 КК України, як вчинення злісної непокори законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, та яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України, є нетяжким злочином.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.

Суд доходить висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ст. 391 КК України - у виді позбавлення волі, оскільки виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, і це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України і призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хортицького районного суду міста Запоріжжявід 29.11.2022 рокута остаточно визначити за сукупністю вироків ОСОБА_4 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з дня прийняття вироку, тобто з 20.05.2025 року.

Речовий доказ:

- компакт диск із надписом «FIESTA DVD+R HP 16 x 4.7 GB DATA 120 min Video» із відеозаписом за 06/01/2025 року при перевірці засудженого ОСОБА_4 , в камері ДІЗО № 11 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1