Справа № 2033/7077/12
Провадження № 1/645/4/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

підсудного ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого ТОВ «Ритм» директором, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України,-

в с т а н о в и в:

На підставі ухвали Верховного Суду України від 22.02.2024 року, з Октябрського районного суду м. Полтави до Немишлянського (раніше Фрунзенського) районного суду м. Харкова була передана на розгляд кримінальна справа у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.

Згідно обвинувального висновку ОСОБА_5 , відповідно до наказу начальника ГУМВС України в Харківській області від 10.06.2008 року №224о/с, обіймав посаду старшого оперуповноваженого відділу по боротьбі зі злочинами в галузях економіки УДСБЕЗ ГУМВС України в Харківській області (далі - старший оперуповноважений).

Поряд із обов`язками, закріпленими Законом України «Про міліцію» та іншими, у т.ч. відомчими нормативно-правовими актами України для будь-якої посадової особи міліції, на ОСОБА_5 , відповідно до його безпосередніх функціональних обов`язків, затверджених 05.09.2009 року начальником УДСБЕЗ ГУМВС України в Харківській області, покладено організацію, аналіз та контроль за роботою, а також надання практичної допомоги регіональним підрозділам служби в організації боротьби та протидії злочинному впливу на суб`єктів підприємництва приватної форми власності, насамперед середнього та малого бізнесу транспорту; іншими правопорушеннями у цій сфері.

При цьому старший оперуповноважений УДСБЕЗ ОСОБА_5 , будучи представником влади, службовою особою правоохоронного органу, маючи спеціальне звання капітана міліції, нехтуючи принципом законності, на якому згідно зі ст. 3 Закону України «Про міліцію» будується діяльність міліції, використовуючи надану йому владу та займане службове становище, навмисне вчинив корисливий злочин у сфері службової діяльності за таких обставин:

30.11.2009 року в період часу з 16.00 до 18.40, старшим оперуповноваженим УДСБЕЗ ОСОБА_5 спільно зі старшим оперуповноваженим відділу боротьби зі злочинами у галузях економіки УДСБЕЗ ГУМВС України в Харківській області майором міліції ОСОБА_8 , було проведено перевірку стаціонарної автозаправної станції (далі АЗС), розташованої за адресою: м. Харків, вул. Мар`їнська, 1, що належить ТОВ «Торговий дім «Рітейл К». За результатами цієї перевірки ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було складено та підписано акт перевірки від 30.11.2009 року, у якому було зафіксовано встановлені в ході цієї перевірки порушення, що допускаються на автозаправній станції.

Цього ж дня, приблизно о 18.00 на АЗС відбулася зустріч старших оперуповноважених УДСБЕЗ ОСОБА_5 та ОСОБА_8 із заступником директора по регіону ТОВ «Торговий дім «Рітейл К» ОСОБА_9 .. У результаті спілкування з останнім, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 висловили ОСОБА_9 погрозу у тому, що по кожному з допущених на АЗС порушень, вони вживатимуть заходів та ініціювати перевірки цієї АЗС різними іншими службами, тобто з використанням наданої їм влади та займаного службового положення вчинять такі дії, які фактично можуть заподіяти шкоду правам та законним інтересам як підприємства, так і ОСОБА_9 . У процесі цієї розмови у старшого оперуповноваженого УДСБЕЗ ОСОБА_5 виник умисел на одержання хабара від ОСОБА_9 ..

З метою реалізації злочинного наміру, ОСОБА_5 , діючи з корисливих спонукань, використовуючи надану йому владу і займане службове становище, шляхом вимагання незаконно зажадав від ОСОБА_9 передати йому в якості хабара грошові кошти у сумі 2000 доларів США за не вжиття заходів до підприємства ТОВ «Торговий дім «Рітейл К» за результатами виявлених ними на АЗС порушень, відображених в акті перевірки від 30.11.2009 року. Крім того, у розмові ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 про те, що ця сума хабара у разі торгу може бути зменшена.

ОСОБА_9 , усвідомлюючи реальність висловлених йому загроз, розуміючи, що тепер, виходячи з акту перевірки, за ініціативою ОСОБА_5 та ОСОБА_8 АЗС може бути перевірена різними службами, що, у свою чергу, може заподіяти шкоду його правам та законним інтересам, а також правам та законним інтересам ТОВ «Торговий дім «Рітейл К», попрохав ОСОБА_5 та ОСОБА_8 надати йому час для обмірковування їхньої вимоги.

У ході наступних зустрічей та у процесі подальшого спілкування на прохання ОСОБА_9 сума хабара з 2000 доларів США була ОСОБА_5 знижена спочатку до 11000 гривень, а потім до 9000 гривень. При цьому ОСОБА_5 висловив ОСОБА_9 гарантії того, що при отриманні зазначеної суми хабара за складеним 30.11.2009 року актом перевірки АЗС, з його боку жодних заходів не вживатиметься.

Разом з тим ОСОБА_5 , працював раніше в період із 02.08.2005 року до 14.08.2007 року оперативним співробітником у спеціальному міжрайонному відділі ДСБЕЗ по боротьбі з хабарництвом та корупцією при ГУМВС України в Харківській області та виконував у зазначений період часу обов`язки щодо виявлення і розкриття подібних злочинів, достовірно знав про те, що безпосереднє одержання коштів у вигляді хабара, у разі подальшого його викриття у скоєнні злочину, може полегшити роботу слідчих органів у доведенні факту скоєння злочинного діяння. Усвідомлюючи це, ОСОБА_5 вирішив використати завуальовану форму одержання від ОСОБА_10 вимагаємої суми хабара у розмірі 9000 гривень.

Обговорюючи умови одержання хабара, діючи з корисливих спонукань і шляхом вимагання, використовуючи надану владу та службове становище, ОСОБА_5 , реалізуючи наявний у нього злочинний умисел одержання хабара, передав ОСОБА_9 два екземпляри договору про надання консультаційних та юридичних послуг (без номера, без дати та без зазначення вартості послуг), за яким виконавцем послуг виступав раніше знайомий ОСОБА_5 і не обізнаний про його злочинні наміри громадянин ОСОБА_11 , зареєстрований як фізична особа-підприємець. Разом із договором ОСОБА_5 передав ОСОБА_9 два примірники акту нібито виконаних робіт (без дати та без зазначення вартості виконаних робіт). При цьому ОСОБА_5 , маскуючи свої справжні злочинні наміри, спрямовані на одержання хабара, під нібито законну та правомірну операцію, якою є оплата заступником директора по регіону ТОВ «Торговий дім «Рітейл К» ОСОБА_9 послуг ФОП ОСОБА_11 за договором, вимагав від ОСОБА_10 , щоб сума хабара, що вимагається, у розмірі 9000 гривень, була перерахована на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_11 ОСОБА_9 усвідомлював, що жодних послуг ФОП ОСОБА_11 підприємству ТОВ «Торговий дім «Рітейл К» не надавалося, а грошові кошти у сумі 9000 гривень, що підлягають перерахунку на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_11 , призначаються ОСОБА_5 та є хабарем для нього.

При цьому відповідно до вимог ОСОБА_5 та під його контролем підприємством ТОВ «Торговий дім «Рітейл К» у період з 13.03.2010 року по 29.04.2010 року, на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АКБ «ПриватБанк», МФО 351533, що належить ФОП ОСОБА_11 , частинами було перераховано кошти на загальну суму 9000 гривень, які є хабарем ОСОБА_5 за не вживання ним заходів реагування за тими порушеннями, які були виявлені на АЗС та відображені в акті перевірки від 30.11.2009 року.

29.04.2010 року приблизно о 16.30 на паркувальній зоні ресторану «МакДональдс», розташованого за адресою: м. Харків, пр. Московський, 199, відбулася зустріч ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , у ході якої ОСОБА_5 , як підтвердження, отримав від ОСОБА_9 сім платіжних доручень про перерахування для нього у якості хабара грошових коштів на загальну суму 9000 гривень, на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 до АКБ «ПриватБанк», МФО 351533, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_11 .

Після одержання вищезазначених платіжних документів, старший оперуповноважений УДСБЕЗ ГУМВС України в Харківській області капітан міліції ОСОБА_5 співробітниками правоохоронних органів був затриманий.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи, у зв`язку із закінченням строків давності.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали клопотання обвинуваченого, просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності ОСОБА_5 та закриття кримінальної справи.

Вислухавши клопотання підсудного та думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний висновок та матеріали кримінальної справи, суд вважає, що є усі підстави, передбачені ст.49 КК України, для звільнення підсудного ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінальної справи за ч. 2 ст. 368 КК України.

Згідно п. 11 Перехідних положень КПК України, в редакції 2012 року - кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених § 3 розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Згідно ст. 11-1 КПК України, в редакції 1960 року, що діяв на час вчинення злочину, суд в судовому засіданні за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надайшла до суду з обвинувальним висновком.

Провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 7-1 ч. 1 п. 5 КПК України (в ред. 1960 року)).

Згідно ст. 44 КК України - особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі Закону України про амністію чи акта помилування. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно обвинувального висновку та матеріалів кримінальної справи, встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується, у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, вчиненого 29.04.2010 року - одержання хабара посадовою особою, поєднане з вимаганням хабара.

Частиною 2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 29.04.2010 року) була передачена відповідальність за одержання хабара у великому розмірі або службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднанне з вимаганням хараба, у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна.

Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.368 КК України, належить до тяжких злочинів.

Згідно ч. 1 п. 4 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно ч. 2 ст. 49 КК України - перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», з якої вбачається, що закриття кримінальної справи із звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише у разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ст. 44 ч. 1 КК України. Відповідно до п. 8 вказаної постанови слідує, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилилася від слідства та суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого та особливо тяжкого. Відповідно до ст. 11-1 КПК України (в ред. 1960 року), таке звільнення є обов`язковим за винятком випадку застосування давності, передбаченого ст. 49 ч. 4 КК України.

Вивченням особи підсудного ОСОБА_5 , встановлено, що він раніше не був засуджений, офіційно працевлаштований, характеризується позитивно, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває. В судовому засіданні підсудний повідомив, що одружений, має на утриманні малолітню дитину, свою вину у вчиненні злочину не визнав, але заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та дав згоду на закриття кримінальної справа та просив звільнити його від кримінальної відповідальності, не ухилявся від слідства або суду та не вчинив нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого, строки передбачені ст. 49 КК України сплили.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово висловлював позицію щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК України). Зокрема, ВП ВС наголошує, що якщо особа висловила згоду на закриття справи за ст. 49 КК України, то суд не може і не повинен констатувати факт вчинення нею кримінального правопорушення, оскільки кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання про таке звільнення невідкладно. Закриття справи на підставі закінчення строків давності не є визнанням вини, а є наслідком застосування норм закону про строки давності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа). Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК, та за згодою обвинуваченого, підсудного закриває кримінальну справу та звільняє обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Отже, суд зазначає, що наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підсудного від кримінальної відповідальності. В судовому засіданні підсудний вину у вчиненні злочину не визнав, але визнання підсудним своєї вини у вчиненні злочину, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено. Визнання винуватості є правом, а не обов`язком підсудного, а отже невизнання ним своєї вини у вчиненні злочину за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення. Передбачений законом інститут звільнення підсудного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

З часу вчинення злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , пройшло більш ніж 10 років, тому суд вважає за необхідне звільнити від кримінальної відповідальності підсудного, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальну справу відносно ОСОБА_5 закрити.

Судові витрати на залучення експертів для проведення судово-хімічної експертизи №106 від 24.06.2010 року в сумі 233 грн., 12 коп.; за проведення судово-фоноскопічної експертизи №54 20.08.2010 року в розмірі - 6279 грн. 12. коп., за проведення судово-фоноскопічної експертизи №55 25.08.2010 року в розмірі - 6279 грн. 12. коп., віднести за рахунок держави.

Арешт на майно накладався під час дії КПК України у редакції 1960 року і на даний час ці обмеження залишаються не скасованими.

Відповідно до п.9 розділу ХІ Перехідних положень цього Кодексу арешт майна, застосований під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності Кодексом (19 листопада 2012 року), продовжує свою дію до моменту його скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності Кодексом.

За правилами КПК України, в редакції 1960 року, під час досудового розслідування арешт накладається постановою слідчого, а відповідно до ч.6 ст.126 цього ж кодексу накладення арешту на майно під час досудового розслідування, скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

За правилами КПК України, в редакції 1960 року, суд має повноваження скасувати арешт майна відповідно до ст.248 КПК України при закритті справи.

Згідно ст. 248 КПК України, в редакції 1960 року, при наявності обставин, передбачених ст. 6, ч. 1 ст.7, статтями 7-1,7-2, 8, 9, 10 і 11-1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом.

Накладений постановами слідчого по особливо важливим справам прокуратури Харківської області від 27.08.2010 року арешт на майно, грошові кошти в сумі 1350 грн., мобільний телефон Нокіа Е 51, 31/100 частину жилового будинку з прибудинковими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , що належать ОСОБА_5 , підлягає скасуванню, після набрання постановою законної сили.

Запобіжний захід у кримінальній справі відносно ОСОБА_5 , у вигляді підписки про не виїзд, обранний постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.07.2010 року, та постановою слідчого по особливо важливих справах прокуратури Харківської області від 30.08.2010 року, до набрання постановою законної сили, залишити без змін, після набрання законної сили постанови - скасувати.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 7-1, 11-1, 244, 248 КПК України, в редакції 1960 року -

п о с т а н о в и в:

Клопотання підсудного ОСОБА_5 , про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальну справу відносно ОСОБА_5 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України закрити.

Скасувати арешт з грошових коштів в сумі 1350 гривень, мобільного телефону Нокіа Е 51, а також з 31/100 частини житлового будинку з прибудинковими спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , що належать ОСОБА_5 , накладений постановами слідчого від 27 серпня 2010 року, після набрання постановою законної сили.

Речові докази: - 7 (сім) платіжних доручень (№525 від 13.03.2010 року, №908 від 27.04.2010 року, №918 від 28.04.2010 року, №829 від 16.04.2010г., №782 від 13.04.2010 року, №925 від 29.04.2010 року, №544 від 17.03.2010 року, що зберігаються в матеріалах кримінальної справи залишити в матеріалах кримінальної справи;

- диктофон Olympus VN-2100PC повернути ОСОБА_12 ;

- 3 (три) компакт-диска с легалізованними оперативними аудіо и відеозаписями (диск CD-RW №9264 611 В1/ 3 21873 HS 0320, диск DVD+RW №369370, диск DVD+RW №369371), журнал №3 реєстрації направлень на перевірку суб`єкта господарської деяльності УГСБЕЗ ГУМВС України в Харьківській області (інв. №989), направлення №05681 от 12.01.2010 року на перевірку суб`єкта господарської діяльності ТОВ Славград-буд інжинірінгова проектно-будівельна компанія, рапорт заступника начальника УГСБЕЗ ГУМВС України в Харьковській області ОСОБА_13 від 20.11.2009 року про дачу дозволу на отримання бланку направлення, рапорт оперуполноваженого УГСБЕЗ ГУМВС України в Харьківській області ОСОБА_14 від 08.02.2010 року про списання направлення, 4 (чотири) аудіокассети TDK FЕ90, із записом зразків голосу ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 зберігати в матеріалах кримінальної справи.

Ватний тампон (зразок), ватний тампон зі змивом з правої руки ОСОБА_5 , ватний тампон зі змивом з лівої руки ОСОБА_5 , чистий білий аркуш паперу із зразком препарату «Промінь-1», що зберігаються в камері схову речових доказів прокуратури Харківської області знищити.

Грошові кошти в сумі 1350 гривень, вилучені під час огляду місця події 29.04.2010 року, що були передані на зберігання до ХОУ ВАТ "Ощадбанк", повернути власнику майна ОСОБА_5 , мобільний телефон Нокіа Е 51, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , вважати повернутим власнику за належністю.

Обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід підписка про невиїзд, до набрання постановою законної сили залишити без змін, після набрання постановою законної сили - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Немишлянський районний суд міста Харкова протягом п`ятнадцяти діб з моменту оголошення, а особами, які не прибули у судове засідання - в той же строк з моменту отримання копії постанови.

Згідно ст. 88 КПК України сторони мають право знайомитись з протоколом судового засідання і протягом 3 днів після повідомлення про виготовоення протоколу або після закінчення строку на його виготовлення подавати свої письмові зауваження з приводу допущеної неправильності або неповноти протоколу.

Суддя - ОСОБА_1