08.09.2025 Справа № 756/9617/19
№ 1-о/756/6/25
№ 756/9617/19
У Х В А Л А

іменем України

04 вересня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника засудженого - адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні засудженого ОСОБА_7 про відвід колегії суддів від розгляду справи за заявою ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Оболонського районного суду м.Києва від 19.09.2011,

в с т а н о в и в:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за заявою ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Оболонського районного суду м. Києва від 19.09.2011.

У судовому засіданні ОСОБА_7 подав письмову заяву та заявив відвід колегії суддів.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовуючи підстави для відводу судді ОСОБА_1 вказує на те, що участь останнього при розгляді даної справи викликає сумнів у його безсторонності за суб`єктивним критерієм, оскільки суддя вважає, що склад колегії визначено всупереч положенням ч. 11 ст. 35 КПК України, про що він вказує в окремій думці на ухвалу від 08.04.2025. Також, суддя ОСОБА_1 безпідставно визначив статус ОСОБА_7 , як засуджений, що є безпідставним.

Крім того, ОСОБА_7 вважає, що весь склад колегії суддів підлягає відводу, оскільки суддями безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотання про об`єднання даної справи з кримінальним провадженням № 1-50/2011. Окремо, ОСОБА_7 наголошує, що судді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть бути безсторонніми, оскільки вони 19.09.2011 незаконно засудили його за ч. 3 ст. 383 КК України, однак вирок у даній частині було скасовано за відсутністю в його діях складу злочину.

На підставі викладеного, ОСОБА_7 , на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КК України, просить відвести колегію суддів від розгляду даної кримінальної справи.

ОСОБА_7 та його захисник підтримали заявлений відвід.

Прокурор заперечував проти задоволення відводу посилаючись на його необґрунтованість.

Головуючи суддя ОСОБА_1 з приводу з`явлення йому відводу, який стосується окремої думки на ухвалу від 08.04.2025, погодився з її доводами та вказав, що у нього наявне суб`єктивне переконання незаконності складу суду.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши заяву про відвід, а також дослідивши матеріалами справи, суд встановив наступне.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Окрім того, суд зауважує, що право на розгляд кримінального провадження незалежним і безстороннім судом, установленим законом, є важливою частиною права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, загальні принципи щодо оцінки незалежності й безсторонності суду викладені, серед іншого, у рішенні ЄСПЛ від 03 грудня 2019 року у справі «Паунович проти Сербії» (заява № 54574/07): «35. Безсторонність означає відсутність упередженості або прихильності. Її наявність чи відсутність може бути оцінена за суб`єктивним критерієм, де повинні прийматися до уваги особисті переконання і поведінка певного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість в конкретній справі, та об`єктивним критерієм, який визначає, чи надав відповідний суддя достатні гарантії, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо другого критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим («Мікалеф проти Мальти» [ВП], № 17056/06, § 96, ЄСПЛ 2009). У зв`язку з цим, слід мати на увазі, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну значимість або, іншими словами, «справедливість повинна не тільки вершитися, але має бути також очевидно, як вона вершиться» («Де Кубер проти Бельгії» 26 жовтня 1984 року, § 26, Серія А № 86). Для того, щоб задовольнити вимогу неупередженості, національний суд повинен дотримуватися як суб`єктивних, так і об`єктивних критеріїв.

Так, оцінюючи доводи ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_1 , суд зважає на наступне.

Як убачається з раніше заявленого самовідводу та окремої думки судді, суддя ОСОБА_1 посилався на те, що Загальна декларація прав людини проголошує, що кожна людина для встановлення обґрунтованості пред`явленого їй кримінального обвинувачення має право на те, щоб її справу розглянув з додержанням усіх вимог справедливий, незалежний і безсторонній суд (стаття 10). Міжнародний пакт про громадянські і політичні права також визначає, що кожен має право при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, пред`явленого йому, або при визначенні його прав та обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також наголошує право кожного на справедливий розгляд справи судом, встановленим законом.

Так, відповідно до пунктів 4 та 5 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а також у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Станом на момент надходження заяви ОСОБА_7 до суду -18 липня 2019 року, стаття 35 КПК України діяла в редакції Закону № 4651-VI від 13.04.2012.

Відповідно до ч. 1 ст. 464 КПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до суду, передається судді, колегії суддів, які визначаються у порядку, встановленому статтею 35 цього Кодексу.

Частина 11 ст. 35 КПК України прийнята на підставі Закону № 2147-VIII від 03.10.2017. Водночас у примітці до вказаної статті вказано, що зміни до статті 35 по Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 будуть внесені з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

При цьому, Єдина судова інформаційно-комунікаційна система впроваджена лише Законом № 3604-IX від 23.02.2024.

Таким чином, на думку головуючого судді, визначення складу колегії в порядку ч. 11 ст. 35 КПК України, з урахуванням дати надходження заяви ОСОБА_7 та положень процесуального закону, який діяв на той час, є неприйнятним та може вказувати, знову ж таки, на незаконність складу суду, оскільки колегія суддів для розгляду заяви ОСОБА_7 підлягала визначенню на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України в редакції Закону № 4651-VI від 13.04.2012.

Приписи ч. 1 ст. 321 КПК України передбачають, що головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Водночас, з огляду на окрему думку судді, посилання ОСОБА_7 на наявність сумніву в неупередженості судді та позицію судді ОСОБА_1 щодо наявності у нього суб`єктивного переконання незаконності складу суду, суд вважає, що подальша участь головуючого судді ОСОБА_1 у розгляді даної справи може викликати, як у ОСОБА_7 , так і у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості вказаного судді, на якого процесуальним законом покладено виконання приписів ст. 321 КПК України.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що суддя ОСОБА_1 підлягає відведенню від розгляду кримінального провадження № 756/9617/19 (№1-о/756/6/25).

Водночас, інші посилання заяви ОСОБА_7 про відвід колегії суддів, зокрема визначення його статусу та відмова у задоволенні його клопотання про об`єднання даної справи з кримінальним провадженням № 1-50/2011, окрім переконання та оцінки самого ОСОБА_7 , - не може слугувати достатньою підставою для відводу суддів, оскільки такі доводи самі-по-собі зводяться лише до незгоди з прийнятим суддями рішенням, що у розумінні приписів ст. 75 КПК України не є підставою для відводу судді.

Тим більш, що мотиви відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про об`єднання кримінальних проваджень вичерпно викладені в ухвалі суду від 08.04.2025, якою наголошено, що у межах розгляду кримінального провадження за заявою ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Оболонського районного суду м. Києва від 19.09.2011, судом, для забезпечення повного та всебічного розгляду даної заяви, за необхідності можуть буди досліджені матеріали кримінальної справи № 1-50/2011 в межах якої ухвалено вирок, що переглядається.

З огляду на вказане, суд вважає в даній частині вимог заяви ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_1 та вимог про відвід суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 75, 81, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву засудженого ОСОБА_7 про відвід колегії суддів від розгляду справи за заявою ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Оболонського районного суду м. Києва від 19.09.2011, - задовольнити частково.

Відвести головуючого суддю Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від розгляду кримінального провадження №756/9617/19 (№1-о/756/6/25) за заявою ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Оболонського районного суду м. Києва від 19.09.2011.

Кримінальне провадження № 756/9617/19 (№1-о/756/6/25) передати до Відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ в Оболонському районному суді м. Києва для визначення головуючого судді в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.

В частині вимог заяви ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3