УХВАЛА

СЛІДЧОГО СУДДІ

Про продовження строку дії запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

(повний текст)

01 вересня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області лейтенант ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0001801 від 21.07.2024 щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1, та ч. 2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Виходячи із змісту поданого клопотання, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України - перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань у період воєнного стану, та ч. 2 ст. 194 КК України - умисне знищення або пошкодження чужого майна шляхом підпалу. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно та за завданням представників спецслужб держави-агресора, здійснював пошук військового автотранспорту, проводив фотофіксацію об`єктів, створював «схрони» із запалювальними сумішами, після чого 21 липня 2024 року у місті Києві здійснив підпали автомобілів «Mitsubishi L200» та «Volkswagen Transporter», завдавши шкоди власникам транспортних засобів та отримавши винагороду в криптовалюті за виконання злочинних завдань, що мали на меті послаблення обороноздатності України та сприяння агресору. Сукупність зібраних даних свідчить про його безпосередню участь у протиправній діяльності, спрямованій на підрив національної безпеки України та заподіяння істотної шкоди майновим інтересам громадян.

Оцінюючи подане клопотання, слідчий суддя виходить із необхідності забезпечення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, а саме захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також гарантування того, щоб особа, яка вчинила злочин, понесла відповідальність відповідно до закону. Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначених злочинів підтверджується зібраними матеріалами, зокрема даними оглядів місць події, протоколами обшуків, матеріалами відеофіксації, повідомленням про підозру, іншими слідчими діями, що в своїй сукупності формують переконливу картину його причетності. Сам факт отримання ним винагороди у криптовалюті за здійснені підпали додатково свідчить про мотив корисливого та ідейного характеру.

У справі доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, наявні реальні дані вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Цей ризик підтверджується тяжкістю інкримінованих злочинів, за які законом передбачено до 10 років позбавлення волі, а також характером його дій - тісна взаємодія з представниками ворожих спецслужб, конспіративні методи, використання Telegram-каналів та анонімних криптовалютних розрахунків, що свідчить про схильність діяти приховано і здатність використовувати допомогу зовнішніх сил для уникнення відповідальності. Крім того, активні бойові дії та наявність тимчасово окупованих територій створюють реальну можливість переховування від слідства у зонах, непідконтрольних Україні, або навіть на території держави-агресора.

Реальним і підтвердженим є також ризик знищення чи спотворення доказів. Органом досудового розслідування ще не здобуто всі предмети та документи, які мають значення для встановлення обставин злочину, а сам підозрюваний, перебуваючи на волі, міг би знищити засоби комунікації, видалити переписку з кураторами, знищити схованки із запалювальними сумішами чи повідомити спільників про хід розслідування, що істотно ускладнило б доведення його вини. Ураховуючи його досвід конспіративної діяльності та використання шифрованих каналів зв`язку, цей ризик набуває особливої ваги.

Не менш небезпечним є ризик незаконного впливу на свідків. Досудове розслідування ще триває, не всі можливі співучасники і свідки ідентифіковані та допитані. ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, міг би впливати на цих осіб шляхом погроз, підкупу чи вмовлянь, аби вони узгодили свої показання чи взагалі відмовилися від співпраці зі слідством. Це підтверджується тим, що частина свідків та потерпілих йому відома, а сам він має навички організації діяльності в умовах конспірації та координації інших осіб.

Крім того, існує високий ризик перешкоджання провадженню іншим чином. На даний час не всі співучасники встановлені, а отже, підозрюваний, володіючи інформацією про їхню діяльність та контакти, може їх попередити, сприяти їх втечі чи знищенню доказів. Його участь у злочинних завданнях, що виконувалися за вказівками спецслужб РФ, підкреслює небезпеку подальшого втручання в процес розслідування на користь агресора.

Особливо вагомим є ризик повторного вчинення кримінальних правопорушень. Дії ОСОБА_5 були спрямовані не лише на пошкодження приватного майна, але й на системне перешкоджання діяльності Збройних Сил України під час воєнного стану, що становить підвищену суспільну небезпеку. Мотиви його діяльності - корисливі та ідейні, поєднані з винагородою в криптовалюті, свідчать про готовність продовжувати злочинну діяльність у майбутньому. В умовах, коли війна триває, існує реальний ризик, що, опинившись на волі, підозрюваний може здійснити нові підпали, диверсії чи інші дії на шкоду державній безпеці.

Таким чином, усі ризики, визначені у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є актуальними і підтверджуються конкретними даними, а не лише абстрактними припущеннями. Відтак, продовження тримання під вартою є єдиним заходом, що здатен запобігти цим ризикам. Застосування більш м`яких запобіжних заходів - особистого зобов`язання, домашнього арешту, застави - не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , оскільки вони не виключають можливості контакту з кураторами, знищення доказів чи організації нових злочинів. Домашній арешт не унеможливить користування ним засобами зв`язку, а особисте зобов`язання чи порука взагалі не гарантують належного контролю. Застава як альтернатива не може бути застосована, адже підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, що прямо передбачено ч. 6 ст. 176 та ч. 4 ст. 183 КПК України як підстава для відмови у визначенні застави.

Суспільний інтерес у даній справі полягає у захисті безпеки держави, військових формувань та громадян від злочинів, що вчиняються на користь держави-агресора. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошував, що попереднє ув`язнення може бути виправданим, якщо цього вимагають інтереси суспільства, які переважають індивідуальне право на свободу, навіть з урахуванням презумпції невинуватості. Враховуючи характер інкримінованих діянь, їх суспільну небезпечність та реальність ризиків, тримання під вартою ОСОБА_5 є пропорційним, необхідним і виправданим заходом.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України, у період дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, статтями 109-114-2 та 437-442 КК України, за наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, застосовується виключно тримання під вартою. У даному випадку підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 114-1 КК України, що входить до вказаного переліку.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану суд, постановляючи ухвалу про застосування тримання під вартою щодо осіб, які підозрюються у вчиненні таких злочинів, має право не визначати розмір застави. Враховуючи характер інкримінованих дій, їхню суспільну небезпечність, системність та спрямованість на підрив національної безпеки України, а також наявність доведених ризиків, визначених ст. 177 КПК України, застосування застави як альтернативи триманню під вартою є неможливим і недоцільним. Застава не здатна гарантувати, що підозрюваний утримається від повторних злочинних дій чи від переховування, і не запобігає його можливості підтримувати контакти із представниками спецслужб РФ.

Отже, у даному кримінальному провадженні існують виняткові підстави для продовження тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки лише цей запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігти встановленим ризикам та гарантувати захист інтересів держави і суспільства в умовах збройної агресії.

Виходячи із зазначеного, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали визначити до 07 жовтня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту оголошення, а підозрюваним, що тримається під вартою - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошується 8 вересня 2025 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1