Справа № 192/1279/25
Провадження № 1-кс/192/175/25
Ухвала

Іменем України

"27" травня 2025 р. слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , по внесеному 20 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000278 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «TOYOTA-RAV4», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_4 , а фактичним користувачем ОСОБА_5 , а також мопед «YAMAHA» рама № НОМЕР_2 , який належить та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_6 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження.

Прокурор зазначив, що 19 травня 2025 року приблизно о 16 год. 20 хв. ОСОБА_6 , керуючи мопедом «YAMAHA» рама № НОМЕР_2 по ґрунтовій дорозі, при виїзді на а/ш Т-0421, поблизу с. Пашена Балка, Дніпровського району, Дніпропетровської області, біля електроопори № 11, не надав переваги у русі та допустив зіткнення з автомобілем марки «TOYOTA-RAV4», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по головній дорозі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом лівої п`яточної кістки без зміщення уламків, пасажир мопеда ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: політравма, закрита травма живота, внутрішньочеревна кровотеча, перелом кісток тазу, закритий перелом правого плеча.

За даним фактом 20 травня 2025 року було розпочато кримінальне провадження №0000278 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Тому просив з метою збереження речових доказів, накласти арешт на автомобіль марки TOYOTA-RAV4», номерний знак НОМЕР_1 , а також на мопед «YAMAHA» рама № НОМЕР_2 .

В судове засіданні прокурор, який про час та місце розгляду клопотання про арешт майна був повідомлений належним чином, не з`явився, причини неявки слідчому судді не повідомив.

Власник та користувачі майна, в судове засідання не з`явилися про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки слідчому судді не повідомили.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя постановив проводити розгляд клопотання у відсутність не з`явившихся осіб.

Слідчий суддя ознайомившись з клопотанням, дослідивши докази додані до клопотання приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Пунктом 2 вказаної частини передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Прокурором в якості мети накладання арешту на майно було зазначено збереження речових доказів по справі, а саме автомобілю марки «TOYOTA-RAV4», номерний знак НОМЕР_1 , а також мопеду «YAMAHA» рама № НОМЕР_2 , з метою забезпечення кримінального провадження, а саме попередження можливості їх знищення, пошкодження та можливості проведення судових експертиз.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000278 від 20 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, внесено відомості (а. с. 3).

З клопотання та матеріалів кримінального провадження, вбачається, що під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 19 травня 2025 року слідчим було вилучено автомобіль марки «TOYOTA-RAV4», номерний знак НОМЕР_1 , мопед «YAMAHA» рама № НОМЕР_2 (а. с. 4-8).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль марки «TOYOTA-RAV4», номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 (а. с. 14).

Відповідно до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000278 від 20 травня 2025 року, відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені за фактом ДТП за участю мопеда «YAMAHA» рама № A03J-052182 яким керував ОСОБА_6 (а. с. 3).

Крім того, 19 травня 2025 року під час надання пояснень ОСОБА_5 повідомив, що він є фактичним користувачем автомобілю марки «TOYOTA-RAV4», номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 25).

Враховуючи те, що вилучене майно є знаряддям кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, які необхідні для доказування кримінального правопорушення, тому дане майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України і тому є речовим доказом по справі, у зв`язку з чим є підстави для його арешту.

Постановою старшого слідчого від 20 травня 2025 року автомобіль марки «TOYOTA-RAV4», номерний знак НОМЕР_1 , мопед «YAMAHA» рама № НОМЕР_2 приєднано до кримінального провадження №0000278, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 травня 2025 року, як речові докази (а. с. 20).

Частиною 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

31 ) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Оцінивши досліджені докази в сукупності, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що тимчасове вилучене у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 19 травня 2025 року майно є речовими доказами по даному кримінальному провадженню і тому доводи прокурора про необхідність арешту вказаного майна з метою збереження речових доказів є обґрунтованими, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Визначаючи спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає, що оскільки арешт накладається з метою збереження речових доказів, тому визначений прокурором спосіб арешту майна, а саме позбавлення права користування та розпорядженням майном, а також позбавлення права відчуження майна є обґрунтованим, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що слід накласти арешт на тимчасове вилучене майно у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом позбавлення права користування, розпорядження та відчуження майна.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 171-173, 214, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , по внесеному 20 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000278 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «TOYOTA-RAV4», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , фактичним користувачем ОСОБА_5 , мопед «YAMAHA» рама № НОМЕР_2 , користувачем якого є ОСОБА_6 .

Заборонити власнику та користувачам майна розпорядження та користування автомобілем марки «TOYOTA-RAV4», номерний знак НОМЕР_1 , мопедом «YAMAHA» рама № НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали для виконання направити прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , заінтересованих осіб проінформувати про накладення арешту, шляхом направлення копії даної ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1