Єдиний унікальний номер 205/744/24
Номер провадження 1-кп/205/33/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні, в місті Дніпро в режимі відео конференції, клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 обвинуваченому у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 187 КК України,

за участю сторін

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 187 КК України.

На адресу суду, захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_3 було подано заяву про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 . В обґрунтування заявленого клопотання, захисник посилався на надмірне перебування його підзахисного під вартою та відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України. Також на теперішній час за повідомленнями його підзахисного у нього значно погіршилося здоров`я, а в умовах ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань №4» УДПтСУ в Дніпропетровській області йому не надається повноцінного медичного обстеження та лікування. Просить суд змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем його проживання.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав заявлене його захисником клопотання. Пояснив що на теперішній час стан його здоров`я погіршився, він відчуває оніміння в лівій стороні тулубу. За медичною допомогою звертався до медичної частини, але йому було відмовлено в консультації невропатолога. Просить суд змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Зобов`язується виконувати всі покладені на нього обов`язки.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки вважає його не обґрунтованим а погіршення стану здоров`я обвинуваченого не підтвердженим.

Суд, заслухав думки учасників судового засідання, приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 30 грудня 2023 року, відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який було в подальшому неодноразово продовжено в останнє ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 8 квітня 2025 року. Строк дії ухвали спливає 6 червня 2025 року.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

При вирішенні даного питання суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та відповідно до процедури, встановленої законом.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартого та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Вирішуючи клопотання щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, суд враховує те, що ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до особливо тяжкого злочину (ст.12 КК України), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років. Не працює, сталих соціальних зв`язків не має. Враховуючи тяжкість можливого покарання у разі доведення його вини в інкримінованому злочині, існує висока вірогідність переховування від суду. На думку суду, обвинувачений цілком усвідомлює суворість можливого покарання у разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, що слід визнати вагомим чинником існування ризиків порушення ним процесуальної поведінки під час судового розгляду провадження.

Суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні злочинів в яких його звинувачують, з огляду на вірогідність переховування від суду, спростовують доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. При цьому, відсутність, на теперішній час, фактів втечі обвинуваченого , жодним чином не свідчить про неможливість вчинення ним цих дій в подальшому, оскільки його мінлива, агресивна поведінка свідчить про не бажання в законний спосіб доводити свою невинуватість.

Розглядаючи можливість застосування до ОСОБА_4 будь-якого альтернативного запобіжного заходу, суд зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є необхідність дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою високою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання ОСОБА_4 під вартою.

Суд вважає, що застосування домашнього арешту не можливе, оскільки злочини в яких обвинувачується ОСОБА_4 вчиненні в короткий проміжок часу після звільнення обвинуваченого з місць позбавлення волі. Наявність в нього родини (батьків) не стала належним чинником стримуючим його можливі вчинки і стимулюючим законослухняну поведінку. Суд приймає до уваги, що домашній арешт за своєю суттю не може забезпечити щогодинний контроль обвинуваченого, у тому числі і його доступ до телекомунікаційних мереж. Посилання обвинуваченого на погіршення стану здоров`я під час перебування під вартою не підтверджено будь якими належними доказами ( довідками, медичними висновками та інше)

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи застави не можуть попередити наведеним ризикам та можливого переховування ОСОБА_4 від суду.

Застосування застави до обвинуваченого ОСОБА_4 крім того неможливе у зв`язку з обвинуваченням у вчиненні злочину пов`язаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я.

Таким чином на думку суду ймовірність настання негативних наслідків, ризиків які в поведінці обвинуваченого продовжують існувати, не зменшились а тому більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою є недостатнім для запобігання вказаним ризикам.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, оскільки стороною захисту не доведена можливість та необхідність зміни запобіжного заходу, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 131, 183, 201 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 обвинуваченому у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 187 КК України - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1