Справа № 172/179/24
Провадження № 1-кп/191/86/24
У Х В А Л А

іменем України

13 серпня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

представника заставодавця адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України.

12.05.2025 року у системі «Електронний суд» було сформовано клопотання представником заставодавця ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 про повернення застави в сумі 107 360 гривень, внесеної в якості запобіжного заходу у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання представник посилалася на те, що ухвалою слідчого судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13.12.2023 року в межах кримінального провадження № 0000273 від 14.09.2023 відносно ОСОБА_4 , було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з правом внесення застави в розмірі 107 360 гривень, яку ОСОБА_7 10.01.2024 року було сплачено, що вбачається з квитанції Приват Банк № 0.0..1 доданої до клопотання. Відповідно до вказаної ухвали, на ОСОБА_4 покладено ряд обов`язків, а саме: зобов`язано прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду та повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання. На теперішній час, ОСОБА_9 як заставодавець не може й надалі виконувати свої обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на наступне. В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0001492 від 10.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України за наступних обставин. 10.12.2024 водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ 2101, д/н НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода « ОСОБА_10 », яка внаслідок ДТП загинула на місці події, на теперішній час досудове розслідування триває. ОСОБА_10 являється матір`ю ОСОБА_7 , а тому він не має жодної моральної можливості залишатися у статусі заставодавця відносно ОСОБА_4 . Обставини, що склалися, є для нього надзвичайно важкими як морально так і психологічно, і подальше перебування у статусі особи, яка фактично підтримує обвинуваченого і повинна забезпечити його належну поведінку перед судом, є неможливим враховуючи зазначені обставини, і не відповідає його переконанням та життєвим обставинам. Крім того, грошові кошти, які були ним внесені як застава, він має нагальну потребу використати для встановлення належного пам`ятника на могилі своєї матері, яка загинула за трагічних обставин.

У судовому засіданні представник заставодавця адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання про повернення застави, зазначивши ті підстави, що письмово викладені в ньому.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про повернення застави, так як справа ще не розглянута, а наведені у клопотанні підстави не передбачені КПК України.

Захисник та обвинувачений також заперечили проти задоволення клопотання. Захисник зазначив, що внесена сума застави хоча і була внесена двоюрідним братом його клієнтом, але 50000 грн. були надані дружиною обвинуваченого.

Заслухавши учасників, дослідивши зміст клопотання про повернення застави та матеріали кримінального провадження, судом встановлено наступне.

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13.12.2023 року в межах кримінального провадження № 0000273 від 14.09.2023 року відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою стоком на 60 днів. Також було визначено заставу в розмірі 107 360 гривень та у разі внесення застави було зобов`язано ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

10.01.2024 року ОСОБА_7 було сплачено заставу у повному розмірі, що підтверджується квитанцією Приват Банк № 0.0..1.

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно з вимогами ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

Строк дії застави в ухвалі слідчого судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13.12.2023 року також не визначався.

Таким чином, відносно ОСОБА_4 було застосовано заставу як безстроковий запобіжний захід, і в такому випадку КПК України не передбачено необхідності її продовження.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії.

Отже, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу: застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Отже, твердження представника заставодавця, що запобіжний захід у виді застави припинив свою дію в зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу, на який його було обрано, і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

Щодо твердження про те, що на даний час ОСОБА_7 немає жодної моральної можливості бути заставодавцем і йому необхідні ці кошти, то суд відзначає, що основними ризиками для заставодавця, що вносить заставу в КПК, є втрата заставлених коштів, якщо підозрюваний або обвинувачений ухилиться від суду або порушить інші покладені на нього обов`язки. Тобто ОСОБА_7 , вносячи заставу, був обізнаний про такі ризики і обмеження у користуванні коштами до припинення дії застави і свідомо прийняв таке рішення.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України триває, а дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилася, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення застави заставодавцю.

Керуючись ст. 182, 203, 369, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника заставодавця про повернення застави.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена 15.08.2025 року

Суддя ОСОБА_1