У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001567 від 04.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням посилаючись на те, що 03.10.2024 до ЧЧ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшли матеріали звернення громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до яких невстановлені особи, діючи умисно шляхом зловживання довірою, заволоділи грошовими коштами заявниці після продажу автомобіля, належного останній.

Відомості за вказаним фактом були внесені до ЄРДР за №0001567 від 04.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , котрий пояснив, що близько п`яти років знає громадянку ОСОБА_4 , котра неодноразово привозила своє авто «КІА РІО», днз. НОМЕР_1 на ремонт після ДТП. В грудні 2020 року він взяв вищевказаний автомобіль на ремонт. ОСОБА_6 привезла авто на евакуаторі до гаражу по АДРЕСА_2 , де він раніше працював. Автомобіль був після ДТП, а саме розбитий перед автомобіля. Але даний автомобіль він не відремонтував, так як у 2022 році почалася війна, та не було часу, щоб його ремонтувати. На той час авто перебувало на стоянці по вул. Комарова, 2Б. Також він не отримував кошти на ремонт та запчастини для автомобіля. Після чого останній звільнився звідти та залишив автомобіль за адресою м. Полтава, вул. Комарова, 2Б.

Було встановлено власника СТО по ремонту автомобілів, громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою АДРЕСА_3 , котрий пояснив, що має своє СТО по ремонту автомобілів за адресою м. Полтава, вул. Комарова, 2Б, на якому на той час в нього винаймав приміщення для ремонту авто громадянин ОСОБА_5 . Після чого, у 2020 році на СТО пригнали розбитий автомобіль «КІА РІО», червоного кольору днз. не пам`ятає, на ремонт після ДТП. Через деякий час він помітив, що авто просто стоїть та ОСОБА_8 не ремонтує його. На що останній повідомив, власниця не повертає кошти, які він вклав на даний час в ремонт автомобіля. В подальшому ОСОБА_8 зник та не відповідав на дзвінки ОСОБА_7 , та приходили невідомі особи і шукали ОСОБА_8 . Через деякий час до нього приїхав громадянин на ім`я ОСОБА_9 та сказав, що зараз приїде евакуатор та забере дане авто. Він запитав де власник або техпаспорт, на що останній відповів, що все є. Після чого приїхав евакуатор та забрав автомобіль, що був за евакуатор йому невідомо, так як перебував весь час в приміщенні.

Було відібрано пояснення від громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою АДРЕСА_4 , котрий пояснив, що восени 2021 року, до нього звернулася ОСОБА_11 , за допомогою, щоб їй повернули автомобіль «КІА PІО», яке вона віддала на ремонт ОСОБА_5 . На що він їй відповів, що не займається відбиванням коштів та запропонував звернутися до поліції. В подальшому останній познайомив ОСОБА_4 з громадянином на ім`я ОСОБА_12 . Одного разу йому зателефонував ОСОБА_12 та попросив з`їздити з ним на СТО, де стояв вищевказаний автомобіль. По приїзду туди ОСОБА_12 спілкувався з працівниками СТО сам, ОСОБА_10 помітив, що авто стояло без двигуна та торпеди з рулем. В подальшому виникла необхідність переопитати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який відмовився від дачі показів згідно ст. 63 Конституції України.

В подальшому встановлений громадянин, який забирав автомобіль на власному евакуаторі з СТО по ремонту автомобілів за адресою АДРЕСА_2 , ним виявився громадянин ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою АДРЕСА_5 . При опитувані даного громадянина він пояснив на початку січня місяця 2023 року до нього зателефонував ОСОБА_14 , який запропонував придбати у нього автомобіль «КІА РІО», червоного кольору після ДТП, але в розібраному стані. Даний автомобіль він придбав за 1200 доларів США. Наступного дня вони поїхали з ОСОБА_9 на АДРЕСА_2 , де стояв автомобіль «КІА РІО». ОСОБА_9 з власником СТО спілкувався сам, потім загрузили автомобіль на евакуатор та поїхали на вул. Сакко за двигуном. Через 2 дні зателефонував ОСОБА_9 та сказав під`їхати з автомобілем за адресою с. Розсошенці, вул. Кременчуцька в Сервісний Центр МВС України. ОСОБА_9 виніс документи, які оформив через куплю продаж на сина ОСОБА_15 на ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за переоформлення даного авто ОСОБА_17 заплатив 300 доларів США. Через деякий час ОСОБА_17 виставив оголошення на сайт «ОЛХ», що продається авто «КІА РІО», червоного кольору. Після чого з м. Київ приїхав покупець та викупив у нього даний автомобіль.

Встановлено та допитано громадянина ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканець АДРЕСА_6 , який пояснив, що в грудні 2020 року до нього приїхав ОСОБА_8 та привіз двигун від автомобіля «КІА РІО» та попрохав його відремонтувати. Так як грошові кошти йому ніхто не дав, то двигун так і стояв без ремонту. В березні місяці 2023 року, до ОСОБА_18 приїхав громадянин на ім`я ОСОБА_9 якого він знає, як « ОСОБА_19 та ДАІ» та сказав, що забирає даний двигун. На що ОСОБА_17 сказав, щоб йому зателефонував ОСОБА_8 , який привозив двигун, але ОСОБА_9 запевнив ОСОБА_17 , що ОСОБА_8 в курсі справи.

Згідно договору комісії № 6230 від 07.02.2023 року від імені ОСОБА_20 на ФОП ОСОБА_21 складено в АДРЕСА_7 . В свою чергу ФОП ОСОБА_22 переоформляє договором купівлі-продажу від 06.03.2023 року та уповноважує в якості покупця ОСОБА_23 вказуючи ОСОБА_20 власником ТЗ, , на момент укладення договору комісії № 6230 від 07.02.2023 року та акту складення технічного стану ТЗ або його складової частини, також згідно свідоцтва про смерть останньої ОСОБА_20 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що свідчить, що останні підробили всі документи та підписи від імені матері заявниці.

В подальшому було встановлено, що даний автомобіль стоїть на номерних знаках НОМЕР_2 , та зареєстрований на громадянку ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешканка АДРЕСА_8 .

Після чого було надано запит на ГСЦ МВС, УІАП ГУНП в Полтавській області, про оголошення автомобіля в розшук від 11.08.2025 року.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у його відсутність.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного. Згідно п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001567 від 04.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль «КІА РІО», днз. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу « НОМЕР_3 » з позбавленням права відчуження, розпоряджання та використання з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.

Визначити місцем зберігання за умови встановлення місцезнаходження автомобіля марки «КІА РІО», днз. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу «Z94CC41BBDR074768» спеціальний майданчик ГУНП в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1