Справа №705/5178/25
1-кс/705/1470/25 УХВАЛА
29 серпня 2025 року м.Умань
Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
29.08.2025 старший слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України № 478/2025 від 14.07.2025, затвердженим Законом України№ 4524-IX від 15.07.2025. Відповідно до наведених нормативно-правових актів з 24.02.2022 дотепер, зокрема, до 28.08.2025, в Україні діє правовий режим воєнного стану.
Окрім того, Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022, оголошено проведення загальної мобілізації на всій території України, за винятком АР Крим та м. Севастополя. В подальшому строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України № 479/2025 від 14.07.2025, затвердженим Законом України№ 4525-IX від 15.07.2025. Згідно з наведеними нормативно-правовими актами з 03.03.2022 дотепер, зокрема, до 28.08.2025, в Україні проводиться загальна мобілізація.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-XII від 06.12.1991 особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Усвідомлюючи наведені обставини, ОСОБА_4 , проживаючи в м. Умань Черкаської області, перебуваючи в тісних відносинах з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 і його структурних підрозділів, будучи обізнаною з умовами та процесами проведення загальної мобілізації, передбаченими чинними нормативно-правовими актами, які регулюють діяльність державних органів в даній сфері, вирішила використати умови воєнного стану для незаконного збагачення, шляхом здійснення злочинного впливу на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 і його структурних підрозділів, шляхом отримання від осіб чоловічої статі, які підлягають загальній мобілізації, неправомірної вигоди за вирішення питання про ухилення від загальної мобілізації в різний спосіб. Прикриваючи свій дійсний намір, ОСОБА_4 здійснювала діяльність щодо надання юридичних консультацій по питанню призову в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 .
Так, 27.08.2025 близько 12.00 год. до ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаним, тобто особою, яка перебуває у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави та відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, отримав повістку про виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оновлення своїх установчих даних та звернувся до останньої з метою отримання юридичної консультації по питанню отриманої повістки та оновлення своїх установчих даних. В ході розмови ОСОБА_4 роз`яснила ОСОБА_7 вимоги закону про мобілізацію та питання оголошення його в розшук за неявку по отриманій ним повістці на визначену дану, після чого повідомила його, що має міцні зв`язки з працівниками ТКЦ та СП та може вплинути на прийняття ними рішення щодо неоголошення розшуку ОСОБА_7 , його непризову на військову службу, отримання останнім відстрочки від мобілізації терміном на 6 місяців, на яку останній не мав законних підстав, однак, лише за умови надання їй неправомірної вигоди в сумі 3000 доларів США, яку останній має надати їй найближчим часом. В свою чергу ОСОБА_7 , розуміючи незаконність дій ОСОБА_4 , звернувся із заявою про вчинення злочину до правоохоронних органів та надав свою добровільну згоду на конфіденційне співробітництво з працівниками поліції.
Продовжуючи реалізацію зазначеного умислу, 28.08.2025 близько 10.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в офісному приміщенні, розташованому на 1-му поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , при зустрічі з ОСОБА_7 , після нетривалої розмови отримала від останнього в якості неправомірної вигоди за вплив на посадових осіб ТЦК та СП за вирішення питання про ухилення останнього від загальної мобілізації грошові кошти в сумі 3000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 28.08.2025 в перерахунку за 1 долар США 41 гривня 32 копійки, в загальному становить 123960 гривень, після чого була затримана працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поєднаному з вимаганням такої вигоди.
За підозрою у вчиненні вказаного злочину 28.08.2025 затримано ОСОБА_4
ОСОБА_4 28.08.2025 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України.
Її причетність до вчинення злочину повністю підтверджується зібраними у даному кримінальному провадженні доказами.
З огляду на встановлені обставини кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, виникла необхідність у застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме в даному випадку: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відтак, без застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою іншим чином неможливо забезпечити її належну процесуальну поведінку.
Беручи до уваги наведені обставини, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корупційного кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, що свідчить про наявність у неї соціальної установки на позитивне сприйняття грубих порушень вимог закону та злочинного збагачення, слідство приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити її належної процесуальної поведінки та всебічне, повне і об`єктивне проведення досудового розслідування у розумні строки.
У клопотанні старший слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 просить: застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів, з можливістю внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень. У разі внесення застави покласти на підозрювану низку обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, вважав необхідним обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, та наявності ризиків, зазначених у клопотанні.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що підозра є необґрунтованою, у підозрі не конкретизовано, на кого підозрювана може чинити вплив, вимагання немає, кваліфікація не підтверджена. Щодо ризиків, зазначених у клопотанні, вони не обґрунтовані. Ризик переховування зазначений формально, особа раніше не судима, ніяких правопорушень не вчиняла. Інші спільники не встановлені, хоча досудове розслідування проводиться 3 місяці. Свідками є поняті, що виключає будь-який вплив, також була фіксація. Незрозуміло, яким чином підозрювана буде незаконно впливати на потерпілого. Було НСРД, тому все зафіксовано. Також не зрозуміло, на яких інших осіб підозрювана буде чинити вплив. Ризик впливати іншим чином безпідставний, як і не підтверджений ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Не доведено, що саме може бути спотворено, що знищено, ніяких обшуків більше не проводилося. Вважає, що єдина мета слідства отримання НСРД. Просив відмовити у задоволенні клопотання, а у разі необхідності застосування запобіжного заходу - обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить підозрюваній на праві власності. Зазначив, що підозрювана має батька віком 81 рік, якому допомагає, оскільки йому потрібен постійний сторонній догляд.
Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника. Вказала, що вину по підозрі не визнає, гроші брала за допомогу у підготовці та оформленні документів для відстрочки. В неї такий клієнт вперше. Сама вона проживає в місті Умань, орендує приміщення, працює неофіційно, надає консультації з питань мобілізації. Її дохід близько 5 тисяч гривень у місяць. У батька вона буває двічі на тиждень, більше родичів не має. У неї є ряд захворювань: цукровий діабет 2 типу, І стадія онкології, гостра серцева недостатність. Жодних підтверджуючих документів надати не може, оскільки слідча забрала ключі від квартири.
Слідчий суддя, вислухавши прокурора, захисника та підозрювану, перевіривши матеріали клопотання на відповідність вимогам КПК України та дослідивши документи, якими воно обґрунтовується, дійшов такого висновку.
В обґрунтування підозри ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 369-2 КК України старший слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 посилається на: рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС УСР в Черкаській області ДСР НП України ОСОБА_8 про виявлення кримінального правопорушення; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та/або іншу подію від 27.08.2025; заяву ОСОБА_7 про дозвіл на залучення до конфіденційного співробітництва під час проведення слідчих (розшукових) дій від 27.08.2025; протоколи допиту потерпілого ОСОБА_7 від 27.08.2025 та 28.08.2025; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.08.2025; протокол освідування особи від 28.08.2025; протоколи обшуку від 28.08.2025; протоколи огляду предметів від 28.08.2025. Копії названих та інших документів долучено до клопотання.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. За змістом пункту 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У частині першій статті 194 КПК України унормовано обов`язок слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.
З урахуванням відсутності у слідчого судді права на даному етапі досудового розслідування вирішувати питання, які належать до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті, в тому числі оцінювати докази з точки зору їх достатності й допустимості для підтвердження чи спростування винуватості особи у вчиненні злочину та кваліфікації її дій, обов`язку судді на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити вірогідність та достатність причетності підозрюваного до кримінально-караних дій для застосування щодо нього обмежувального заходу, надані стороною обвинувачення фактичні дані, що містяться в долучених до клопотання матеріалах, є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, з чим закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи, а також за правилами частини першої статті 178 КПК України бере до уваги характер і тяжкість передбачуваних злочинів, обґрунтованість доказів вчинення їх саме ОСОБА_4 , покарання, яке може бути призначено в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя підозрюваного, його зв`язки із суспільством.
У судовому засіданні встановлено, що підозрювана ОСОБА_9 не заміжня, офіційно не працевлаштована, на утриманні жодних осіб не має, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. З огляду на зазначене та з урахуванням конкретних обставин справи, а також зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, у слідчого судді є достатні підстави вважати наявними існування стосовно ОСОБА_4 ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, які полягають у можливості переховуватись від органів досудового розслідування або суду, а також у можливості вчинення іншого кримінального правопорушення. Слідчий суддя дійшов зазначеного висновку з огляду на те, що ОСОБА_4 усвідомлює, що підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, яке віднесено до корупційних та за яке у зв`язку із цим в разі засудження можливе призначення лише покарання, що належить відбувати реально, без можливості застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України. Також ОСОБА_4 може знищити ще не отримані слідством документи і записи, що можуть бути доказами, внести до них виправлення або ж виготовити інші документи їм на заміну, як самостійно, так і за допомогою інших осіб, з якими матиме безперешкодний контакт в разі перебування на волі.
Також, на думку слідчого судді, існує вірогідність впливу підозрюваної на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, а також можливих інших осіб, зміни показань яких на свою користь може прагнути підозрювана.
Ризик знищити, сховати або спотворити будь-які речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчий суддя вважає обґрунтованими слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні.
При цьому, вирішуючи питання щодо існування ризиків, передбачених чинним законодавством, слідчий суддя виходить з того, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає надання стороною обвинувачення доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що підстави для застосування вказаного запобіжного заходу наявні.
Незважаючи, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, проте характер та тяжкість вчинених злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді дають підстави для застосування саме такого запобіжного заходу, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам.
Тому клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належить задовольнити, а у задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
У даному випадку відсутні обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, тому слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах : щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 1 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3028 гривень.
Враховуючи обставини злочину, особу підозрюваної, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави в сумі, що відповідає вісімдесяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить у грошовому виразі суму 242240 гривень. Крім цього, в разі звільнення підозрюваної ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням нею застави, слід покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, строк якого відраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 28 серпня 2025 року з триманням обвинуваченого в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».
Дія ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 26 жовтня 2025 року (включно).
Визначити ОСОБА_4 розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, після внесення якої підозрювана звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цієї підозрюваної під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі звільнення підозрюваної ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням нею застави покласти на підозрювану такі обов`язки:
-не відлучатись з населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
-утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками та будь-ким іншим із учасників кримінального провадження, за винятком спілкування у передбаченому законодавством порядку зі слідчим, прокурором, слідчим суддею та судом, а також власним захисником (захисниками);
-у разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади всій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язку, покладеного судом у разі внесення застави, визначити в межах строків досудового слідства; після закінчення строку, на який на підозрювану покладено відповідний обов`язок, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, обвинувачена, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу та може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваній, захиснику до відома та направити до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали, а підозрюваною протягом 5 днів з дня вручення їй копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1