Провадження № 11-кп/824/2825/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 21 листопада 2024 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя цього АДРЕСА_1 , такого, що має середню технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, раніше судимого: вироком Оболонського районного суду міста Києва від 25.10.2023 за ч. 2 ст. 309 КК України,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України -

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, 13.08.2024 приблизно о 12:45 ОСОБА_7 перебував за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 26, де на землі біля клумби знайшов пачку від цигарок «ВІНСТОН», в якій знаходився згорток фольги з вмістом поліетиленового пакета чорного кольору з кристалоподібною речовиною білого кольору та, усвідомивши, що вмістом вказаного поліетиленового пакета є метадон (фенадон), у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне безоплатне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, для власного вживання без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

Надалі, реалізуючи свій вищевказаний умисел, ОСОБА_7 дістав із вказаної пачки від цигарок «ВІНСТОН» згорток фольги, в якому знаходився поліетиленовий пакет чорного кольору з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, та поклав його до кишені сумки, яку в той день мав при собі, тим самим незаконно безоплатно придбав та почав зберігати вищевказаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон) для власного вживання без мети збуту.

У подальшому, того ж дня, тобто 13.08.2024, приблизно о 13:00 ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 39а, був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених предметів чи речовин ОСОБА_7 повідомив, що в кишені сумки, яку в той день він мав при собі, знаходиться згорток з фольги, в якому знаходиться поліетиленовий пакет чорного кольору з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору - наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон).

На місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду яких того ж дня в тому ж місці ОСОБА_7 у присутності двох понятих добровільно надав для огляду та подальшого вилучення з кишені сумки, яку в той день мав при собі, згорток з фольги в якому знаходився поліетиленовий пакет чорного кольору з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, яку останній незаконно безоплатно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Відповідно до висновку експерта КНДЕКЦ від 26.08.2024 №СЕ-19/111-24/47534-НЗПРАП надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), масою 0,122 г.

Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» Таблиця IІ Список №1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 70, метадон є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 21 листопада 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки із покладенням обов`язків ст. 76 КК України. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави у рахунок відшкодування витрат на залучення експерта 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп. Вирішено питання стосовно речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Оболонського районного суду м. Києва в частині призначеного покарання. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців років позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що не оспорюючи доведеність винуватості та кваліфікацію дій ОСОБА_7 , вважаю вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню.

Прокурор звертає увагу, що застосовуючи ст. 75 КК України, судом першої інстанції наведено лише одну підставу передбачену ч. 1 ст. 66 КК України, яка прямо визнає обставини, які пом`якшують покарання, а саме - щире каяття, при цьому взято до уваги інші обставини. Оскільки, ОСОБА_7 раніше судимий вироком Оболонського районного суду міста Києва від 25.10.2023 за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 гривень, на шлях виправлення не став.

Крім того, в період з 17.08.2009 по 06.05.2023 ОСОБА_7 чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення, його прагнення вести злочинний спосіб життя та вказані обставин не були враховані судом першої інстанції під час застосування до останнього ст. 75 КК України та застосування положень вказаного Закону жодним чином мотивоване не було.

При цьому, місцевим судом також не враховано особливостей і обставин вчинення кримінального правопорушення таких як вина, мета, ступінь участі у вчиненні кримінального правопорушення.

Також, дані, котрі характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , зібрані під час досудового розслідування та судового слідства, не дозволяють суду зробити обґрунтований висновок, що призначене йому покарання буде необхідним та достатнім для виправлення і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, зазначені факти підтверджують небажання ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення, його прагнення вести злочинний спосіб життя та не були враховані судом під час застосування до останнього положень ст.75 КК України та застосування положень вказаного Закону жодним чином мотивовано не було.

Відтак, на думку прокурора, призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з визначенням іспитового строку є надто м`яким та недостатнім для його виправлення, не відповідає вимогам закону, що сприяло ухваленню вироку, який не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, оскільки за своїм видом є явно несправедливим внаслідок м`якості.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення захисника ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції розглянув це кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора в частині неправильного звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, то колегія суддів вважає їх переконливими та такими, які ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до частин першої та другої ст. 65 КК України покарання призначається у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За змістом положень ч.1 ст. 75 КК України умовами звільнення особи від відбування покарання є: рішення суду про призначення покарання в виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років; переконання суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, яке базується на даних про тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та інших обставинах кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали кримінального провадження не містять буд-яких даних, які би указували на можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання. Так, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, поза належною увагою суду залишились дані про особу ОСОБА_7 , який, зокрема, раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, в період з 17.08.2009 по 06.05.2023 чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів. Наведене, на переконання колегії суддів свідчить про явну схильність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень та небажання останнього стати на шлях виправлення. Наведене приводить колегію суддів до переконання про відсутність можливості перевиховання ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства та досягнення мети покарання, визначеної ч. 2 ст. 65 КК України.

Не врахувавши із належною повнотою вказані обставини, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства.

У зв`язку із викладеним, вирок Оболонського районного суду міста Києва від 21 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню із ухваленням нового вироку, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України.

Керуючись ст. ст. 615, 404, 405, 407, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 21 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 - скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

В решті вирок суду залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту затримання в ході звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4