Справа № 484/3094/25
Провадження: № 1-кп/484/309/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Первомайська Миколаївської області, громадянки України, не заміжньої, яка позбавлена батьківських прав відносно дітей, має повну середню освіту, не працює, інвалідності не має, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 15.10.2024 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавленні волі строком на 5 років, на підставі ст.. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 5 років,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

05.03.2025 о 22:00 ОСОБА_3 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 та їхнім спільним знайомим ОСОБА_7 перебувала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де разом вживали алкогольні напої. ОСОБА_7 , будучи впевненим у добропорядності ОСОБА_3 , залишив їй свій мобільний телефон для перегляду фільму, а сам пішов відпочивати. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне вчинення злочину, а саме викрадення грошових коштів з банківської картки потерпілого. Виконуючи задумане, того ж дня ОСОБА_3 , діючи з корисливим мотивом, використовуючи мобільний додаток «ПУМБ», установлений на мобільному телефоні ОСОБА_7 , отримала повний доступ до його банківських рахунків. Далі, з метою подальшого заволодіння та обернення на свою користь грошових коштів, належних ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , використовуючи пароль, який достовірно знала, оскільки була присутня під час зняття коштів потерпілим, здійснила два перекази в сумі 1700грн та 1900грн між картками банку AT "ПУМБ", які належали ОСОБА_7 , а саме з картки № НОМЕР_1 на платіжну картку № НОМЕР_2 ,

Після чого, реалізовуючи свій злочинний умисел до кінця, достовірно знаючи, що в кишені куртки ОСОБА_7 знаходиться його платіжна картка № НОМЕР_2 банку AT «ПУМБ», попросила свого співмешканця ОСОБА_6 одягнути куртку ОСОБА_7 та провести її до банкомату, який розташований за адресою вул. Корабельна, 17-а м. Первомайськ Миколаївська область. Перебуваючи біля банкомату, ОСОБА_3 витягнула з кишені куртки платіжну картку потерпілого, тим самим фактично її викравши, та здійснила зняття грошових коштів з банкомату двома операціями в сумі 1600грн. та 2000грн. Тим самим, ОСОБА_3 здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 3600грн. з банківської картки ОСОБА_7 , спричинивши йому матеріальний збиток на вищевказану суму, а викраденими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжено та діяв станом на грудень 2024 року.

Обвинувачена свою винуватість визнала повністю та пояснила, що дійсно у день та час, вказаних в обвинувальному акті, вживала спиртні напої з потерпілим та ОСОБА_6 . Скориставшись, що потерпілий пішов відпочивати, через додаток до його мобільного телефону здійснила переказ грошових коштів між рахунками потерпілого, а пізніше з його картки зняла готівкою 1600грн та 2000грн. Майнову шкоду потерпілому вона відшкодувати не встигла. У вчиненому розкаялась. Просила призначити їй мінімальне покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, призначити покарання на розсуд суду. Також він вказав, що майнова шкода йому не відшкодована, але цивільний позов заявляти він не бажає.

На обґрунтування винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкримінують, прокурором надана інформація Відділення №1 АТ «Перших український міжнародний банк» про рух коштів за рахунком ОСОБА_7 , з якої вбачається, що 05.03.2025 о 21:33:00 та 21:34:59 між рахунками останього були здійснені перекази на суму 1900грн та 1700грн відповідно та цього ж дня о 22:10:52 та 22:13:10 через банкомат, розташований за адресою: вул. Корабельна, 17а в м.Первомайську, з рахунку ОСОБА_7 були зняті кошти в сумі 1600грн та 2000грн відповідно.

Згідно з протоколом огляду запису з відеокамери, встановленої на банкоматі за вказаною вище адресою, грошові кошти у зазначені вище день та час знімала жінка.

Враховуючи те, що обвинувачена визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого їй органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності її позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану .

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачена вчинила тяжкий злочин, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, дані про її особу, обставини вчинення кримінального правопорушення, дають підстави для призначення їй покарання в межа санкцій статі, яка визначає відповідальність за вчинення злочину, що їй інкримінують, у виді позбавлення волі.

Згідно п. 26 Постанови Пленуму у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Обвинувачена вчинила злочин під час іспитового строку, визначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської областівід 15.10.2024, яким ОСОБА_8 засуджена до позбавлення волі строком на 5 роки. Отже, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій остаточне покарання на підставі ч.1 ст. 71 КК України у виді позбавленні волі, яке вона має відбувати реально.

На думку суду таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне залишити у виді тримання під вартою.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавленні волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської областівід 15.10.2024 та остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (два) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченій в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.04.2025 з 13:20 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченій до набрання вироком законної сили залишити обраний раніше у виді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Роз`яснити, що обвинувачена, захисник, потерпілий, мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1