Центральний районий суд м. Миколаєва
Справа № 490/2603/25
У Х В А Л А

17 квітня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 10001774 від 08.03.2025р., щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хорогочі Тиндинського району Амурської області РФ, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти базової загальновійськової підготовки школи базової загальновійськової підготовки ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», -

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

08.04.2025р. до Центрального районного суду м. Миколаєва з Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону надійшло для розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 10001774 від 08.03.2025р., за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

В поданому до суду клопотанні прокурор зазначив, що 06.02.2025р. ОСОБА_4 відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , був призваний на військову службу за мобілізацією та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.02.2025р. № 38 старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти базової загальновійськової підготовки школи базової загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення, визнано таким, що справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 07.02.2025р., тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проходячи військову службу, старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи на порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Так, близько 19 год. 00 хв. 07.02.2025р. старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти базової загальновійськової підготовки школи базової загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, всупереч вищезазначених вимог закону, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою зовсім ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , дислоковану за адресою: АДРЕСА_3 , та незаконно перебував поза її межами, проводячи службовий час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину, та близько 01 год. 30 хв. 06.03.2025р. при спробі перетнути державний кордон України в районі 411 батареї Київського району м. Одеси водним шляхом на гумовому човні типу «Колібрі» поза пунктом пропуску для слідування до Румунії, затриманий працівниками правоохоронних органів.

Зазначені дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 4 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто самовільное залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою у вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, визнав повністю та щиро розкаявся; запевняв суд, що зробив належні висновки та має намір продовжити військову службу. Клопотання прокурора підтримав в повному обсязі та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а провадження у справі закрити, оскільки щиро бажає продовжити військову службу.

Захисник в судовому засіданні підтримав думку підозрюваного та просив задовольнити клопотання прокурора в повному обсязі.

Суд, дослідивши клопотання та додані нього матеріали, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Положеннями п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжено, наразі воєнний стан в Україні не припинено та не скасовано.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

З документів досліджених судом в судовому засіданні встановлено, що старший солдат ОСОБА_4 проходив військову службу за призовом на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти базової загальновійськової підготовки школи базової загальновійськової підготовки ВЧ НОМЕР_1 .

08.03.2025р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру, що він о 19 год. 00 хв. 07.02.2025р. будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти базової загальновійськової підготовки школи базової загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , дислоковану за адресою: АДРЕСА_3 , та незаконно перебував поза її межами, проводячи службовий час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину, та о 01 год. 30 хв. 06.03.2025р. при спробі перетнути державний кордон України в районі 411 батареї Київського району м. Одеси водним шляхом на гумовому човні типу «Колібрі» поза пунктом пропуску для слідування до Румунії, затриманий працівниками правоохоронних органів, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 408 КК України, а саме у дезертирстві, тобто у самовільному залишенні військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Підозрюваним ОСОБА_4 подано письмову заяву, в якій він вказує, що надає добровільну згоду на звільнення від кримінальної відповідальності та добровільно виявив намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби. Добровільність вказаної позиції підозрюваним була підтверджена і під час судового засідання.

Командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 надав письмову згоду від 19.03.2025р. за № 20040 на проходження військової служби ОСОБА_4 на вакантній посаді у військовій частині НОМЕР_2 .

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не вчиняв кримінальних правопорушень, передбачених статтями 407, 408 КК України, під час дії воєнного стану, добровільно висловив своє бажання продовжити проходження військової служби, командир військової частини НОМЕР_2 надав згоду на продовження проходження військової служби ОСОБА_4 на вакантній посаді у військовій частині НОМЕР_2 , суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 408 КК України, та закриття кримінального провадження № 10001774 від 08.03.2025р.

Під час розгляду клопотання судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частин (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Відповідно до ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, у зв`язку із закриттям кримінального провадження запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою застосований на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.03.2025р. по справі № 489/1626/25 підлягає скасуванню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальних витрат та речових доказів немає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 5 ст. 401, ч. 5 ст. 407 КК України, ст. ст. 203, 284-286, 288, 314, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 408 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 10001774 від 08.03.2025р., - закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою (ухвала від 10.03.2025р., справа № 489/1626/25) скасувати, звільнивши його з під варти негайно.

Зобов`язати ОСОБА_4 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою суду законної сили невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Суддя ОСОБА_1