Справа № 202/1006/18
В И Р О К

іменем України

20 серпня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

ОСОБА_9

представників потерпілих ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12

обвинуваченої ОСОБА_13

захисника ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000219, за обвинуваченням:

ОСОБА_15 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянки України, з вищою офіційно не працевлаштованої, одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

За обвинувальним актом ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин:

ОСОБА_13 разом зі своїми співучасниками злочину ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та іншими невстановленими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, вчинила ряд умисних, тяжких, корисливих, злочинів проти власності та злочинів проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян.

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_13 вступила у попередню змову з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з метою вчинення злочинів, пов`язаних із заволодінням чужим майном шляхом шахрайства та придбанням права на майно шляхом обману, розподіливши при цьому ролі у вчиненні кримінальних правопорушень.

До обов`язків ОСОБА_13 входило - пошук квартир, власники яких померли або ведуть антисоціальний образ життя, виступати ріелтором, супроводжувати угоди до самого укладання договору купівлі - продажу у нотаріусів.

До обов`язків ОСОБА_16 входило - пошук осіб, які б погодились видавали себе за продавців квартир, або шляхом обману втягувати осіб в злочинну схему, не повідомляючи про дійсні наміри співучасників, пошук осіб які б здійснювали виготовлення підроблених документів для досягнення злочинного наміру.

До обов`язків ОСОБА_17 входило - використання підроблених документів при укладанні договорів купівлі - продажу квартир, а також видавання себе за власників квартир.

Відповідно до відведеної їй ролі, ОСОБА_13 у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_16 та іншими невстановленими особами, підшукала як об`єкт злочину квартиру АДРЕСА_2 , яка, відповідно до свідоцтва про право власності на майно від 31.05.2001, належала на праві спільної сумісної власності померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_18 та померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_19 , про що повідомила співучасників злочину.

У свою чергу, ОСОБА_20 у першій половині серпня 2013 року, точну дату у ході досудового розслідування не встановлено, умисно підшукав раніше знайомого йому ОСОБА_21 та запропонував йому за грошову винагороду допомогти його знайомим шляхом продажу за довіреністю квартири АДРЕСА_2 .

ОСОБА_21 , не будучи обізнаним про злочинний умисел ОСОБА_13 та ОСОБА_16 та інших невстановлених осіб, висловив свою згоду і надав ОСОБА_16 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці ксерокопію свого паспорта та ксерокопію свого реєстраційного номеру облікової картки платника податків Державного реєстру фізичних осіб - платників податків.

У подальшому, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_16 у серпні 2013 року, більш точну дату у ході досудового розслідування не встановлено, у невстановленому місці та у невстановлений спосіб придбав підроблену довіреність, яку начебто було посвідчено консулом Генерального консульства у м. Мюнхен, Німеччина 20 червня 2013 року, зареєстровану в реєстрі за № 1186/2013, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що ОСОБА_19 уповноважує ОСОБА_21 представляти її інтереси в органах нотаріату, відповідних органах Державної реєстраційної служби України, відповідному бюро технічної інвентаризації, інших державних установах, підприємствах та організаціях, замовити та отримати відповідні документи з державного реєстру речових прав на зазначене нерухоме майно, а також продати належну їй квартиру АДРЕСА_2 , та посвідчено підробленою печаткою Генерального консульства України в м. Мюнхен, після чого, відповідно до умов злочинного плану, передав вказану підроблену довіреність ОСОБА_13 для подальшого надання нотаріусу при відчуженні вказаної квартири.

Крім того, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_16 у серпні 2013 року, більш точну дату у ході досудового розслідування не встановлено, у невстановленому місці та у невстановлений спосіб придбав підроблене свідоцтво на право власності, нібито видане Дніпропетровською міською радою народних депутатів 26.12.1996 за №3/2849- 96, в яке було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить ОСОБА_19 одноособово та підроблену довідку комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інформації №7869 від 19.08.13, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить ОСОБА_19 одноособово, після чого, відповідно до умов злочинного плану, передав вказані підроблені документи ОСОБА_13 для подальшого надання нотаріусу при відчуженні вказаної квартири.

У свою чергу, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, час та місті ОСОБА_13 підшукала покупця на квартиру АДРЕСА_2 , а саме: ОСОБА_22 , домовившись зустрітись для оформлення договору купівлі-продажу зазначеної квартири 19 серпня 2013 року у приватного нотаріуса ОСОБА_23 за адресою: АДРЕСА_3 , повідомивши про це співучасника злочину ОСОБА_16 .

У зазначений вище час, а саме 19 серпня 2013 року, ОСОБА_16 відповідно до відведеної йому ролі підвіз ОСОБА_21 власним автотранспортом до офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де на той час уже знаходилась співучасник злочину ОСОБА_13 .

У свою чергу, ОСОБА_13 в денний час 19 серпня 2013 року, більш точний час у ході досудового розслідування не було встановлено, перебуваючи в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 з метою укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , виступаючи як ріелтор, в присутності ОСОБА_21 передала приватному нотаріусу ОСОБА_23 підроблене свідоцтво на право власності від 26.12.1996 за №3/2849-96, в яке було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить ОСОБА_19 одноособово та підроблену довідку комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інформації №7869 від 19.08.13, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить ОСОБА_19 одноособово та підроблену довіреність, яку начебто було посвідчено консулом Генерального консульства у м. Мюнхен, Німеччина 20 червня 2013 року, зареєстровану в реєстрі за № 1186/2013, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що ОСОБА_19 уповноважує ОСОБА_21 представляти її інтереси в органах нотаріату, відповідних органах державної реєстраційної служби України, відповідному бюро технічної інвентаризації, інших державних установах, підприємствах та організаціях, замовити та отримати відповідні документи з державного реєстру речових прав на зазначене нерухоме майно, а також продати належну їй квартиру АДРЕСА_2 , та посвідчено підробленою печаткою Генерального консульства України в м. Мюнхен, умисно використавши тим самим завідомо підроблені документи з метою досягнення злочинної мети у вигляді укладення договору купівлі-продажу на квартиру АДРЕСА_2 .

На підставі вищевказаних підроблених документів 19 серпня 2013 року приватний нотаріус ОСОБА_23 , будучи введеною в оману, внесла неправдиві відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 на ОСОБА_19 .

Зазначені діяння ОСОБА_13 , які виразилися у використані завідомо підроблених документів, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 cт. 358 КК України.

У подальшому ОСОБА_13 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_16 , за допомогою ОСОБА_21 , який, будучи необізнаним про злочинні плани співучасників злочину, використовуючи підроблену довіреність, яку начебто було посвідчено консулом Генерального консульства у м. Мюнхен, Німеччина 20 червня 2013 року, зареєстровану в реєстрі за № 1186/2013, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що ОСОБА_19 уповноважує ОСОБА_21 представляти її інтереси в органах нотаріату, відповідних органах державної реєстраційної служби України, відповідному бюро технічної інвентаризації, інших державних установах, підприємствах та організаціях, замовити та отримати відповідні документи з державного реєстру речових прав на зазначене нерухоме майно, а також продати належну їй квартиру АДРЕСА_2 , бажаючи досягнути злочинної мети у вигляді отримання грошових коштів, що належали ОСОБА_22 , ввела в оману останнього про те, що ОСОБА_21 є належним представником ОСОБА_19 та має законне право на розпорядження квартирою АДРЕСА_2 , та переконала ОСОБА_22 в доцільності укладення угоди купівлі-продажу зазначеної квартири.

Будучи введеним в оману, ОСОБА_22 19.08.2013, в денний час, більш точний час у ході розслідування не встановлено, знаходячись в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , уклав договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_24 , виступаючи як продавець, за дорученням ОСОБА_19 продав ОСОБА_22 квартиру АДРЕСА_2 , зазначивши у договорі формальну суму продажу 103670 грн.

Зазначений договір в цей же день, тобто 19.08.2013, посвідчено нотаріусом ОСОБА_23 та зареєстровано в реєстрі № 5098.

Одразу після укладення договору купівлі - продажу, будучи введеним в оману, ОСОБА_22 , знаходячись в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , будучи впевненим в законності укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , фактично передав ОСОБА_13 грошові кошти на суму 34500 доларів США, за придбану квартиру, що на момент скоєння злочину складало 259772,5 грн. за курсом Національного банку України. Зазначена шкода у 452,9 разів перевищує неоподатковуваних мінімум доходів громадян і відповідно до примітки № 3 до ст. 185 КК України дії ОСОБА_13 є злочином, вчиненим у великих розмірах.

Таким чином, ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та невстановлені у ході досудового розслідування особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману та використання підроблених документів заволоділи грошовими коштами, що належали ОСОБА_22 на суму 34500 доларів США.

Крім того, у зв`язку із шахрайськими діями ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та невстановлених у ході досудового розслідування осіб порушено право ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на отримання відповідно до вимог чинного законодавства у спадщину квартири АДРЕСА_2 , оціночна вартість якої станом на 19.08.2013 становить 277065 гривень, що у 483,11 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є великим розміром.

Зазначені діяння ОСОБА_13 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, кваліфіковані органом досудового розслідувана за ч. 3 ст. 190 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_16 та іншими невстановленими особами, маючи умисел на заволодіння шляхом шахрайства грошовими коштами, від реалізації чужих об`єктів нерухомості за підробленими документами, відповідно до відведеної їй ролі, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, діючи умисно, підшукала як об`єкт злочину квартиру АДРЕСА_4 , яка відповідно до реєстраційного посвідчення, внесеного до реєстрової книги № 16 за реєстровим № 93 від 22.12.1992, належала на праві власності померлій ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_25 .

У свою чергу, ОСОБА_16 у першій половині серпня 2013 року, точну дату у ході досудового розслідування не встановлено, умисно підшукав раніше знайомого йому ОСОБА_21 та запропонував йому за грошову винагороду допомогти його знайомим, шляхом продажу за довіреністю квартири АДРЕСА_4 .

ОСОБА_21 , не будучи обізнаним про злочинний умисел ОСОБА_13 та ОСОБА_16 та інших невстановлених осіб, висловив свою згоду і надав ОСОБА_16 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці ксерокопію свого паспорта та ксерокопію свого реєстраційного номеру облікової картки платника податків Державного реєстру фізичних осіб-платників податків.

Крім того, розуміючи, що зусиль ОСОБА_13 та ОСОБА_16 та інших невстановлених осіб буде недостатньо для вчинення кримінального правопорушення, останні вирішили залучити до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_17 , який був раніше знайомий із ОСОБА_16 .

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_16 повідомив ОСОБА_17 про обставини злочинного плану, направленого на заволодіння шляхом шахрайства чужими грошовими коштами отриманими від продажу за підробленими документами квартири АДРЕСА_4 та запропонував брати учать у вчиненні кримінального правопорушення, на що ОСОБА_17 погодився, таким чином вступив у попередню змову з ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими особами.

Реалізуючи умови злочинного плану кримінального правопорушення ОСОБА_17 передав невстановленій особі свої фотографії для виготовлення підробленого паспорта на ім`я ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Невстановлена особа, використовуючи справжній паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_26 , серії НОМЕР_1 , виданого 11.03.2011 Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, за невстановлених слідством обставин, шляхом переклеювання фотографії ОСОБА_17 виготовила підроблений паспорт громадянина на ім`я ОСОБА_26 , серії НОМЕР_1 , виданого 11.03.2011 Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, в який було вклеєно фотографію ОСОБА_17 , який у подальшому за невстановлених слідством обставин передала ОСОБА_17 .

У подальшому, відповідно до відведеної йому ролі, ОСОБА_17 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_13 ОСОБА_16 та невстановленими особами, діючи від імені ОСОБА_26 21.08.2013, у денний час, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_27 , чий офіс розташований за адресою: АДРЕСА_5 , з заявою про посвідчення довіреності від ОСОБА_26 на ім`я ОСОБА_21 , якого підшукав ОСОБА_16 та якому не було достовірно відомо про дійсні наміри співучасників злочину.

На підтвердження своєї особистості ОСОБА_17 надав нотаріусу ОСОБА_27 підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_26 , серії НОМЕР_1 , виданого 11.03.2011 Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, в який було вклеєно фотографію ОСОБА_17 .

Нотаріус ОСОБА_27 , будучи введеним в оману ОСОБА_17 та будучи необізнаним про злочинні наміри ОСОБА_17 21.08.2013 виготовив та посвідчив у реєстрі за № 1105 довіреність, відповідно до якої ОСОБА_26 , паспорт серії НОМЕР_1 , уповноважив ОСОБА_21 представляти його інтереси в органах нотаріату, відповідних органах державної реєстраційної служби України, відповідному бюро технічної інвентаризації, інших державних установах, підприємствах та організаціях, замовити та отримати відповідні документи з державного реєстру речових прав на зазначене нерухоме майно, а також продати належну йому квартиру АДРЕСА_4 .

На вищевказаній довіреності в графі «ПІДПИС» ОСОБА_17 власноруч виконав підпис від імені ОСОБА_26 та зробив запис « ОСОБА_28 »

Після чого нотаріус ОСОБА_27 видав вищевказану довіреність, що містила неправдиві відомості ОСОБА_17 .

Крім того, за невстановлених слідством обставин ОСОБА_16 у невстановлений час та у невстановленому місці придбав: 1) підроблений договір дарування, що містив неправдиві відомості про те, що 15.11.1994 ОСОБА_25 подарувала ОСОБА_26 квартиру АДРЕСА_4 та містив підроблені відомості про те, що вказаний договір посвідчено державним нотаріусом Дніпропетровської п`ятої державної нотаріальної контори ОСОБА_29 та зареєстровано у реєстрі за номером №1-3689. Крім того, вищевказаний договір містив неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_4 зареєстровано у Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_26 , вказані відомості записано в реєстрову книгу під № ХП-93 10.01.1995; 2) підроблений технічний паспорт на вказану квартиру; 3) підроблену довідку Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інформації № 8147 від 22.08.13, що містила неправдиві відомості про те, що право власності на вказану квартиру належить ОСОБА_26 ; 4) підроблену довідку КЖЕП №2 Кіровського району, яка видана начебто ОСОБА_26 , що містила неправдиві відомості про те, що за адресою: АДРЕСА_6 , ніхто не зареєстрований.

У свою чергу, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_13 підшукала покупця на квартиру АДРЕСА_4 , а саме: ОСОБА_9 , домовившись зустрітись для оформлення договору купівлі-продажу зазначеної квартири 31.08.2013 у приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_30 , за адресою: АДРЕСА_7 , повідомивши про це співучасника злочину ОСОБА_16 .

Відповідно до відведеної йому ролі, 31.08.2013, у денний час, ОСОБА_16 передав ОСОБА_13 підроблену довіреність від імені ОСОБА_26 на ОСОБА_21 ; підроблений договір дарування, що містив неправдиві відомості про те, що 15.11.1994 ОСОБА_25 подарувала ОСОБА_26 квартиру АДРЕСА_4 ; підроблений технічний паспорт на вказану квартиру; підроблену довідку Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інформації № 8147 від 22.08.13, що містила неправдиві відомості про те, що право власності на вказану квартиру належить ОСОБА_26 ; підроблену довідку КЖЕП №2 Кіровського району, яка видана начебто ОСОБА_26 , що містила неправдиві відомості про те, що за адресою: АДРЕСА_6 , ніхто не зареєстрований.

У зазначений вище час, а саме 31.08.2013, ОСОБА_16 , відповідно до відведеної йому ролі, підвіз ОСОБА_21 власним автотранспортом до офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , де на той час уже знаходилась співучасник злочину ОСОБА_13 .

У свою чергу, ОСОБА_13 в денний час 31.08.2013, більш точний час у ході досудового розслідування не було встановлено, перебуваючи в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_7 , з метою укладення договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_4 , виступаючи як ріелтор, в присутності ОСОБА_21 передала приватному нотаріусу ОСОБА_31 підроблену довіреність від імені ОСОБА_26 на ОСОБА_21 ; підроблений договір дарування, що містив неправдиві відомості про те, що 15.11.1994 ОСОБА_25 подарувала ОСОБА_26 квартиру АДРЕСА_4 ; підроблений технічний паспорт на вказану квартиру; підроблену довідку Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інформації № 8147 від 22.08.13, що містила неправдиві відомості про те, що право власності на вказану квартиру належить ОСОБА_26 ; підроблену довідку КЖЕП №2 Кіровського району, яка видана начебто ОСОБА_26 , що містила неправдиві відомості про те, що за адресою: АДРЕСА_6 ніхто не зареєстрований.

На підставі вищевказаних підроблених документів 31.08.2013 приватний нотаріус ОСОБА_32 , будучи введеною в оману, внесла неправдиві відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 на ОСОБА_26 .

Зазначені діяння ОСОБА_13 , які виразилися у використані завідомо підроблених документів, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України.

У подальшому ОСОБА_13 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_16 , за допомогою ОСОБА_21 , який, будучи необізнаним про злочинні плани співучасників злочину, використовуючи підроблену довіреність, відповідно до якої ОСОБА_26 , паспорт серії НОМЕР_1 , уповноважив ОСОБА_21 представляти його інтереси в органах нотаріату, відповідних органах державної реєстраційної служби України, відповідному бюро технічної інвентаризації, інших державних установах, підприємствах та організаціях, замовити та отримати відповідні документи з державного реєстру речових прав на зазначене нерухоме майно, а також продати належну йому квартиру АДРЕСА_4 підроблений договір дарування, що містив неправдиві відомості про те, що 15.11.1994 ОСОБА_25 подарувала ОСОБА_26 квартиру АДРЕСА_4 ; підроблений технічний паспорт на вказану квартиру; підроблену довідку Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інформації № 8147 від 22.08.13, що містила неправдиві відомості про те, що право власності на вказану квартиру належить ОСОБА_26 ; підроблену довідку КЖЕП №2 Кіровського району, яка видана начебто ОСОБА_26 , що містила неправдиві відомості про те, що за адресою АДРЕСА_6 , ніхто не зареєстрований, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 на ОСОБА_26 від 31.08.2013, бажаючи досягнути злочинної мети у вигляді отримання грошових коштів, що належали ОСОБА_9 , ввела в оману останню про те, що ОСОБА_21 є належним представником власника квартири ОСОБА_26 та має законне право на розпорядження квартирою квартиру АДРЕСА_4 , та переконала ОСОБА_9 в доцільності укладення угоди купівлі-продажу зазначеної квартири.

Будучи введеною в оману, ОСОБА_9 31.08.2013, в денний час, більш точний час у ході розслідування не встановлено, знаходячись в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_7 , уклала договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_21 , виступаючи як продавець за дорученням ОСОБА_26 , продав ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_4 , зазначивши у договорі формальну суму продажу 145379 грн.

Зазначений договір в цей же день, тобто 31.08.2013, посвідчено нотаріусом ОСОБА_33 та зареєстровано в реєстрі за № 2922.

Одразу після укладення договору купівлі - продажу, будучи введеним в оману, ОСОБА_9 , перебуваючи в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_7 , будучи впевненою в законності укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , фактично передала ОСОБА_13 грошові кошти на суму 27500 доларів США, за придбану квартиру, що на момент скоєння злочину складало 219807,5 грн. за курсом Національного банку України. Зазначена шкода у 383 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і відповідно до примітки № 3 до ст. 185 КК України дії ОСОБА_13 є злочином вчиненим у великих розмірах.

Таким чином, ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та невстановлені у ході досудового розслідування особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману та використання підроблених документів заволоділи грошовими коштами, що належали ОСОБА_9 на суму 27500 доларів США.

Крім того, у зв`язку із шахрайськими діями ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та невстановлених у ході досудового розслідування осіб порушено право ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на отримання відповідно до вимог чинного законодавства у спадщину квартири АДРЕСА_4 , оціночна вартість якої станом на 31.08.2013 становить 244097 гривень, що у 425,62 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є великим розміром.

Зазначені діяння ОСОБА_13 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, повторно, у великих розмірах, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 cт. 190 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_16 та іншими невстановленими особами, маючи умисел придбання права на майно за підробленими документами, відповідно до відведеної їй ролі, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, діючи умисно, підшукала як об`єкт злочину квартиру АДРЕСА_8 , яка належала на праві власності померлому ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_34 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_35 , та ОСОБА_26 , про що повідомила співучасникам злочину.

Крім того, розуміючи, що зусиль ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та інших невстановлених осіб буде недостатньо для вчинення кримінального правопорушення, останні вирішили залучити до вчинення кримінального правопорушення раніше їм знайомого ОСОБА_17 , який вже брав участь у вчиненні кримінальних правопорушень разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_16 .

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_16 повідомив ОСОБА_17 про обставини злочинного плану, направленого на заволодіння шляхом шахрайства чужими грошовими коштами, отриманими від продажу за підробленими документами квартири АДРЕСА_8 та запропонував брати учать у вчиненні кримінального правопорушення, на що ОСОБА_17 погодився, таким чином повторно вступив у попередню змову з ОСОБА_16 ОСОБА_13 та іншими невстановленими особами.

З метою реалізації злочинного плану ОСОБА_16 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, у вересні 2013 року, більш точну дату у ході досудового розслідування не встановлено, у невстановленому місці придбав:

1) підроблене свідоцтво на право власності від 21.12.1998 за № 3/4113-98, в яке було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_8 належить ОСОБА_26 одноособово;

2) підроблену довідку Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інформації № 9146 від 23.08.13, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_8 належить ОСОБА_26 одноособово;

3) підроблену довідку КЖЕП №2 Індустріального району, від 27.08.2013 за №219/08-13, яка видана начебто ОСОБА_26 з внесеними неправдивими відомостями про те, що в квартирі АДРЕСА_8 ніхто не зареєстрований;

4) підроблений технічний паспорт на вказану квартиру;

У свою чергу, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_13 підшукала покупця на квартиру АДРЕСА_8 , а саме: раніше знайомого їй ОСОБА_36 , та запропонувала придбати вищевказану квартиру за 28000 доларів США. При цьому ОСОБА_13 ввела в оману ОСОБА_37 про законність укладення угоди купівлі-продажу квартири.

Дана пропозиція ОСОБА_37 зацікавила, але останній повідомив ОСОБА_13 , що в нього немає такої суми для купівлі зазначеної квартири, на, що остання запропонувала придбати квартиру на виплату, а саме: спочатку дати задаток на суму 4000 доларів США, а решту - 20000 вона йому дасть у борг, з можливістю подальшого перепродажу квартири у разі неповернення боргу ОСОБА_38 . На зазначену пропозицію ОСОБА_39 погодився та домовився із ОСОБА_13 зустрітись для оформлення договору купівлі-продажу зазначеної квартири 13 вересня 2013 року у приватного нотаріуса ОСОБА_40 за адресою: АДРЕСА_9 .

У зазначений вище час, а саме 13.09.2013, ОСОБА_16 , відповідно до відведеної йому ролі, підвіз власним автотранспортом до офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_9 , де на той час уже знаходилась співучасник злочину ОСОБА_13 , співучасник ОСОБА_17 та передав ОСОБА_13 підроблені документи, а саме: підроблене свідоцтво на право власності від 21.12.1998 за № 3/4113-98, в яке було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_8 належить ОСОБА_26 одноособово, підроблену довідку Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інформації № 9146 від 23.08.13, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_8 належить ОСОБА_26 одноособово; підроблену довідку КЖЕП №2 Індустріального району від 27.08.2013 за №219/08-13, яка видана начебто ОСОБА_26 з внесеними неправдивими відомостями про те, що в квартирі АДРЕСА_8 ніхто не зареєстрований; підроблений технічний паспорт на вказану квартиру.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та невстановленими особами, ОСОБА_17 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою обману приватного нотаріуса ОСОБА_41 , назвався ОСОБА_26 та на підтвердження особистості надав підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_26 , серії НОМЕР_1 , виданого 11.03.2011 Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, в який було вклеєно фотографію ОСОБА_17 .

У свою чергу, ОСОБА_13 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, в денний час 13.09.2013, більш точний час у ході досудового розслідування не було встановлено, перебуваючи в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_9 , маючи на меті укладення договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_8 , виступаючи як ріелтор у присутності ОСОБА_17 , який діяв від імені ОСОБА_26 на підставі підробленого паспорту та ОСОБА_37 передала приватному нотаріусу ОСОБА_42 підроблене свідоцтво на право власності від 21.12.1998 за № 3/4113-98, в яке було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_8 належить ОСОБА_26 одноособово, підроблену довідку Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інформації № 9146 від 23.08.13, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_8 належить ОСОБА_26 одноособово; підроблену довідку КЖЕП №2 Індустріального району, від 27.08.2013 за №219/08-13, яка видана начебто ОСОБА_26 із внесеними неправдивими відомостями про те, що в квартирі АДРЕСА_8 ніхто не зареєстрований, підроблений технічний паспорт на вказану квартиру; умисно використавши тим самим завідомо підроблені документи, з метою досягнення злочинної мети у вигляді укладення договору купівлі-продажу на №80 у будинку АДРЕСА_10 .

На підставі вищевказаних підроблених документів 13.09.2013 приватний нотаріус ОСОБА_43 , будучи введеною в оману, вніс неправдиві відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на АДРЕСА_8 на ОСОБА_26 .

Зазначені діяння ОСОБА_44 , які виразилися у використанні завідомо підроблених документів, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України.

Продовжуючи вчиняти кримінальне правопорушення, ОСОБА_13 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_16 ОСОБА_17 , який діяв від імені ОСОБА_26 використовуючи підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_26 , серії НОМЕР_1 , виданого 11.03.2011 Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, в який було вклеєно фотографію ОСОБА_17 , підроблене свідоцтво на право власності від 21.12.1998 за № 3/4113-98, в яке було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_8 належить ОСОБА_26 одноособово, підроблену довідку Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інформації № 9146 від 23.08.13, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_8 належить ОСОБА_26 одноособово; підроблену довідку КЖЕП №2 Індустріального району, від 27.08.2013 за №219/08-13 яка видана начебто ОСОБА_26 із внесеними неправдивими відомостями про те, що в квартирі АДРЕСА_8 ніхто не зареєстрований, підроблений технічний паспорт на вказану квартиру, ввела в оману ОСОБА_37 про те, що ОСОБА_17 , який представлявся ОСОБА_26 , є належним власником та має законне право на розпорядження квартирою АДРЕСА_8 , та переконала ОСОБА_37 в доцільності укладення угоди купівлі-продажу зазначеної квартири.

Будучи введеним в оману, ОСОБА_39 13.09.2013, в денний час, більш точний час у ході розслідування не встановлено, знаходячись в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_9 , уклав договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_26 виступаючи як продавець продав ОСОБА_45 квартиру АДРЕСА_8 , зазначивши у договорі формальну суму продажу 177507 грн.

У вищевказаному договорі в графі «ПІДПИС» ОСОБА_17 власноруч виконав підпис від імені ОСОБА_26 та зробив запис « ОСОБА_26 »

Зазначений договір в цей же день, тобто 13.09.2013, посвідчено нотаріусом ОСОБА_46 та зареєстровано в реєстрі за № 2484166.

У цей же час з метою створення уяви про законність укладення угоди ОСОБА_13 передала у присутності ОСОБА_37 грошові кошти на суму 177507 грн. ОСОБА_17 нібито за продану ним квартиру.

Таким чином ОСОБА_13 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та невстановленими у ході досудового розслідування особами придбала право на майно шляхом обману, чим порушила право ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , на отримання відповідно до вимог чинного законодавства у спадщину квартири АДРЕСА_8 , оціночна вартість якої станом на 13.09.2013 становить 208580 гривень, що у 363,69 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є великим розміром.

Зазначені діяння ОСОБА_13 , які виразилися у придбанні права на майно шляхом обману (шахрайство), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, повторно, у великих розмірах, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 cт. 190 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_13 заперечила свою причетність до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень та показала, що до неї звернувся друг сина ОСОБА_47 за допомогою з приватизацією квартири та купівлі нової, тому що в неї багато квартир та знайомих ріелторів, вона має свій ресторан, який також здає, і вона погодилася допомогти. У неї на АДРЕСА_11 , знімав квартиру ОСОБА_48 , проживав з 2000 року, відносини перейшли в дружні, вона взяла дружину останнього на роботу. ОСОБА_49 займався нерухомістю. У останнього був друг з органів ОСОБА_50 , з яким вона також познайомилася. При розмові ОСОБА_51 при ОСОБА_49 сказав, що потрібна квартира, і останній сказав, що на пр. Правди у його знайомого є квартира. Вони приїхали на адресу, зустрів якийсь ОСОБА_52 , сказав, що власник в лікарні. ОСОБА_53 піднявся з ОСОБА_54 подивитися квартиру на 5 поверх, а вона знизу зі своєю офіціанткою розмовляла. ОСОБА_53 спустився та сказав, що його все влаштовує. ОСОБА_53 також сказав, що він ще не продав квартиру та попросив зайняти грошей, на що вона погодилася і зайняла 20000 доларів. Під`їхали до нотаріуса Уварова на пр. Мануйлівський, під`їхав також власник ОСОБА_55 , на сьогодні відомо, що це був ОСОБА_56 , але вона цього не знала. Документи там вже були, їх подав ОСОБА_49 . Вона дала ОСОБА_57 гроші, той пішов і розрахувався з ОСОБА_58 . На той час, здається, потрібно було покласти гроші в банк на рахунок. Вона бачила, що ті ходили в банк. Були в нотаріуса близько години, все підписали, розрахувалися. ОСОБА_55 поїхав, тому що йому було погано та потрібно було в лікарню. Помазан чекав реєстрації, дочекалися та роз`їхалися. Потім ОСОБА_51 почав викидати старі речі, виносити на смітник, і зателефонував їй, що прийшов нібито брат хазяїна, пред`являє претензії. Запитав, що робити. Вона сказала викликати поліцію. Після цього ОСОБА_51 почав вимагати продавати квартиру, бо не хотів судитися. Попросив зустрітися з братом ОСОБА_59 , вона зателефонувала, зустрілися на Лівобережному-3, біля гастронома. Той розповів, що в квартирі жив його брат алкоголік з матір`ю, мати померла, він прийняв спадок, а брат через когось продав квартиру. Брат ОСОБА_59 спочатку хотів, щоб квартиру продали разом, однак вона сказала, що позичила гроші, тоді останній зажадав 5000 грн., і він відійде. Вона каже, що щось не чисто, що так погоджується. Залишила цю ситуацію. Вона зателефонувала ОСОБА_60 та сказала, що це він запропонував і щоб сам продавав квартиру і що гроші вона втрачати не збирається. Після цього до неї прийшов ОСОБА_50 та каже, що або вона залишає цю ситуацію та ОСОБА_61 , або він на неї всіх собак спустить. Вона останнього виставила, ситуацію не залишила. ОСОБА_49 нічого заперечити не міг, бо дружина останнього працює у неї. Він погодився продати ту кватиру, сам готував документи, шукав покупців. Приїхали до ОСОБА_62 на угоду. Оригінали документів були у ОСОБА_63 . Ричці дали копії, на угоду приїхали з оригіналами. Купила ОСОБА_64 . Після продажу квартири вона забрала свої гроші, які позичала Помазану. З іншими квартирами вона нічого спільного не мала. Гостєва ОСОБА_65 купувала в Спаському дім, позичила у неї гроші 4000 доларів США, після чого вона приїздила на угоди до Готєвої забирати гроші, які та була їй винна. З ОСОБА_66 по ОСОБА_67 пам`ятає, що там якась проблема була. Вона на угоді тільки спілкувалася з останнім. Коли до ОСОБА_62 по ОСОБА_68 приїхала до Гостєвої, там побачила ОСОБА_69 знову. ОСОБА_70 повертала їй 200-300 доларів після кожної угоди. Не знає, де ці квартири, ніколи їх не бачила, ніяким майном не заволоділа. В 2012-2015 роках вона працювала директором ресторану. ОСОБА_71 їй раніше був відомий, бо святкував у неї в ресторані, він ремонтує та фарбує автомобілі і вона у останнього кілька разів ремонтувала автомобіль. На теми нерухомого майна з останнім вони взагалі не спілкувалися. ОСОБА_72 до угоди вона взагалі не знала. З приводу нерухомого майна, зазначеного в обвинувальному акті за адресами ОСОБА_73 та ОСОБА_68 , ніякі документи нею не подавалися і їй нічого не відомо, документів ніколи не бачила. З приводу квартири по пр. Правди з документами не ознайомлювалася, до нотаріуса не подавала. З ОСОБА_66 крім вказаних правочинів не зустрічалася. Бачила його у нотаріуса неодноразово, думала, що він ріелтор. У нотаріуса була неодноразово, оскільки купувала та продавала багато нерухомості. Вважає справу сфабрикованою.

На підтвердження винуватості ОСОБА_13 стороною обвинувачення були надані суду та досліджені наступні докази:

Потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що ОСОБА_26 є його братом, який проживав по АДРЕСА_12 . Коли їхня мати померла, вона залишила заповіт. Йому заповіла 1/2 частку, яку він після її смерті зареєстрував у нотаріуса Індустріального району, а в квартирі залишився проживати брат. Одного дня йому подзвонила сусідка й сказала, що з квартири виносять речі. Вони з родиною приїхали туди, почали з`ясовувати, що відбувається, на що отримали відповідь, що у тих людей є всі документи і квартиру продано ОСОБА_74 . Викликали поліцію, але ті не приїхали, тому вони поїхали в Індустріальний райвідділ самі, де він написав заяву про шахрайство, а ОСОБА_51 також написав зустрічну заяву, бо в обох були документи на квартиру. Брат зник, тому він подав заяву про розшук. Коли пізніше поцікавився про хід розслідування за своєю заявою про шахрайство, то дізнався, що заяву ОСОБА_75 зареєстрували, а він заяву нібито не подавав. Через тиждень чи два знайшли брата, той сказав, що ні в чому не винен, був напідпитку. Йому показали рішення Бабушкінського суду міста Дніпропетровська, що брата нібито виписали з квартири й вона йому більше не належить, але той нічого не підписував. Брату хтось порадив продати квартиру й той прийшов до нього просити документи, які потерпілий йому не дав. Як все це відбулося без документів, не знає. Квартиру було приватизовано на батьків та брата, але після смерті батька та матері лицьовий рахунок не переоформлювався. Пізніше його викликали у відділок, показали паспорт брата, на якому дані та підпис брата, але фото зовсім іншої людини. Виявилося, що брата вже немає в живих, про що його ніхто не повідомляв. Нікому ніхто ніяких документів на квартиру не давав, брат також не міг, тому що всі документи були у нього. Чи передавав брат комусь свій паспорт, йому не відомо. Після смерті матері той зовсім скотився, постійно випивав. Оформити право власності на свою частку він не встиг, лише зареєстрував заповіт. Після смерті брата він не подавав заяву про прийняття спадщини, тому що квартири вже не було. Інших родичів у брата не було. Помазан сам був у шоці, сказав, що це його тітка ОСОБА_76 запропонувала купити цю квартиру. Після того, як написав заяву, йому подзвонила ОСОБА_77 , попросила зустрітися. Вони зустрілися і він сказав, щоб заплатили кошти за його частку в квартирі і розбіжимося, а якщо ні, то їде до прокуратури накладати арешт на квартиру. Та просила не їхати, сказала, що зараз не може заплатити, але через кілька днів продасть бабусину квартиру й гроші будуть, а згодом взагалі зникла. Чи отримував брат гроші за продаж квартири, він не знає.

Під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_8 показав, що зібрав певний капітал та вирішив зайнятися нерухомістю, для цього його познайомили з ріелторами ОСОБА_78 та Гостєвою. Ті розповіли, що можна проглядати варіанти нерухомості, вираховувати рентабельність, якщо це цікаво, купувати цю нерухомість та надалі перепродавати. Вони й повідомили, що є така ОСОБА_76 , у якої є об`єкт нерухомості на АДРЕСА_7 , документи всі в порядку. Поїхали подивилися, походили по сусідах, дізналися, що там жили люди, які винаймали цю квартиру. Зустрілися з ОСОБА_79 чи на об`єкті, чи вже у нотаріуса. Були присутні багато людей: ОСОБА_70 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , його партнер по колишній роботі ОСОБА_82 , який приймав фінансову участь, можливо був брат. Підписали всі документи, ОСОБА_76 з ОСОБА_66 перерахували гроші й угода закінчилася. Наступного дня чи в той самий день він приїхав на об`єкт, де жили хлопці: один 45-50 років, інший десь 25 років. Вони були орендаторами, й повідомив, що об`єкт нерухомості куплений, щоб навели порядки та виїжджали. Ті відреагували спокійно, за тиждень він їх забрав та відвіз куди вони попросили. Приблизно через 3 місяці вони об`єкт нерухомості перепродали. Точну адресу не пам`ятає. Вказує що квартиру продавав ОСОБА_81 з подачі ОСОБА_83 . ОСОБА_81 діяв за довіреністю, яка була виписана Німеччиною, нотаріус її вивчав, проблем не було. ОСОБА_77 домовлялася безпосередньо з ОСОБА_78 та Гостєвою. Суму не пам`ятає. В договорі вказаний ОСОБА_84 це його брат, тому що на той момент він був одружений, з дружиною були напружені стосунки, однак кошти за квартиру сплачувалися саме його. Квартира купувалася для перепродажу. Йому не було відомо, що довіреність була підроблена. Дізнався про це десь через рік-два, коли його викликала прокуратура. Особисто з ОСОБА_79 він не домовлявся, перемови з нею проводили ОСОБА_80 та ОСОБА_70 . Останні зареєстровані як суб`єкт підприємницької діяльності агентство «Рантьє», всі перемови проводилися через них, тому що він на той момент мало що розумів у нерухомості. Зі слів ОСОБА_85 та ОСОБА_86 зрозумів, що це об`єкт нерухомості саме ОСОБА_13 , тобто саме остання надавала його. Йому на той момент не було відомо, чи остання займалася ріелторською діяльністю. У нього була ще одна угода за участю ОСОБА_87 , але яка та коли на пам`ятає, спілкувалися тільки через посередників. Хто надав нотаріусу документи на нерухомість сказати не може. Це була звичайна угода. На даний момент йому ніякої шкоди не спричинено, але спілкувався з юристами й відомо, що у майбутньому у нього можуть бути проблеми. ОСОБА_87 виступала зі сторони продавця, розписки ніякі не писала. Крім договору можливо ще була розписка, не пам`ятає. Події були влітку 2013 року. Угода укладалася в центрі міста, розрахунок здійснювався в доларах. Фактично кошти передав він, але кому саме кому в руки - не пам`ятає. ОСОБА_81 та ОСОБА_77 рахували їх разом. Хто саме забрав гроші, не пам`ятає. З приводу проблем з цією нерухомістю спілкувався з ОСОБА_78 та Гостєвою, але ті нічого сказати не змогли.

Потерпіла ОСОБА_9 показала в судовому засіданні, що придбала однокімнатну квартиру і приблизно через півроку почалися проблеми дізналася, що ця квартира була придбана за недійсними документами. Про продаж квартири дізналася через Інтернет, дані підтягує база на той час вона працювала ріелтором. Продавця звали ОСОБА_88 . На той момент у нього були зібрані всі документи, завдаток вони не брали. Вона зібрала гроші, приїхали до нотаріуса ОСОБА_89 . Вже на місці дізналася, що продаж буде здійснюватися за довіреністю, але нотаріус її перевірила, та сказала, що довіреність нормальна, тому вони оформили договір купівлі-продажу. Це було десь 5 років тому, влітку. При укладенні угоди була присутня обвинувачена ОСОБА_13 . Вона так зрозуміла, що та була з ОСОБА_66 , який був представником продавця. Документи на квартиру вона бачила. Власником квартири був ОСОБА_55 . З ОСОБА_79 познайомилася вже на угоді. Яку вона роль та грала в угоді і з якої сторони виступала, їй не відомо. За квартиру заплатила 27 500 дол. США. Хто брав гроші, не пам`ятає. Сума в договорі була менша, ніж та, яку вона фактично заплатила. Після того, як дізналася про недійсні документи, з учасниками угоди не спілкувалася. Квартиру в подальшому майже одразу перепродала. Як виглядав ОСОБА_88 , вже не пам`ятає, бо пройшло багато часу. Зустрічалися з ним на Європейській площі. Вони повинні були оглянути квартиру, але ОСОБА_88 сказав, що власник не передав квартиру, а потім їй було ніколи. Коли передавали документи, ОСОБА_88 сказав, що власника не буде. Вона вагалася, але нотаріус її завірила, що 50 відсотків угод укладаються за довіреністю. Обвинувачену ОСОБА_90 до укладення угоди вона не бачила. На даний момент ніяких збитків їй не завдано. Вартість була занижена десь на 10 тис. Дізналася, що там хтось прописаний через 2 міс. після продажу. Ключі від квартири їй передали, але потрапити до квартири вона не змогла. Їй пояснили, що сусіди роблять ремонт і тому щось сталося із замком, тому через 3 дні вона примусово відкрила квартиру.

Потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що з ОСОБА_79 вона взагалі не знайома і про неї ніколи не чула. З двоюрідною сестрою ОСОБА_91 постійно спілкувалася, та вона хворіла, а родичі всі жили за кордоном. У вересні, коли приїхала до сестри, та вона сказала, що буде писати заповіт на її синів потерпілої та попрохала їх дані. На початку березня вона з сестрою розмовляла, а коли телефонувала на початку квітня, то вже ніхто не відповідав. Перетелефонувала через тиждень знов те саме. Після певних пошуків від сусідів довідалися, що ОСОБА_92 померла і 15 травня вона вже була в м. Дніпропетровську. Розпочала оформлювати документи по вступу в спадщину. У вересні вона та її дядько вступили в спадщину, оскільки, як з`ясувалося, ОСОБА_92 не встигла оформити заповіт на її синів. Тоді вона й дізналася, що ця квартира, виявляється, продана, якомусь ОСОБА_93 , ще до того, як вони встигли вступити в спадщину, а потім ця квартира була швидко перепродана сусідці, чи її доньці. Адреса: АДРЕСА_6 . Квартира мала дістатися їй та її дядькові ОСОБА_94 (останній на цей час помер, за нього виступає дружина ОСОБА_5 ).

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що є дружиною покійного ОСОБА_95 . Щодо обставин продажу квартири за адресою: АДРЕСА_6 , їй достеменно нічого не відомо.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що ним було подано позов до суду для того щоб успадкувати квартиру АДРЕСА_13 , але виявилося що квартира вже продана. Квартира належала батькам - ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , які мешкали в ній до смерті батька в 2009 році. Після цього квартиру здавали в оренду. Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_12 . З приводу продажу зазначеної квартири особисто йому нічого не відомо.

Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_21 показав суду, що з обвинуваченою ОСОБА_13 зустрічався двічі при оформленні угод. У 2012 році він працював у КВІ АНД району, при виконанні обов`язків їздив в управління на вул. Короленка, 4, де на алеї познайомився з ОСОБА_91 та ОСОБА_16 . Під час розмови останні дізналися, що він за освітою юрист. Він допоміг ОСОБА_96 з апеляцією для батька. Пізніше, десь у 2013-2014 році ОСОБА_97 запропонував заробити гроші виступити посередником при договорі купівлі-продажу у нотаріуса Він дав згоду, надав свої дані. В подальшому ОСОБА_71 особисто зустрів його з електрички, привіз до нотаріуса, показав доручення. Нотаріус подивився й сказав, що угоду можна починати. Під час угоди бачив в приміщенні обвинувачену. З розмови осіб, які були учасниками угоди, зрозумів, що та представник ріелтора, але достовірно йому не відомо. Через 2-3 місяці ОСОБА_98 запропонував прийняти участь в укладанні ще однієї угоди і там він теж зустрічав обвинувачену. По першому епізоду довіреність була від дружини ОСОБА_99 , була виписана нібито посольством ОСОБА_100 . Перед укладенням угоди вийшов представник нотаріуса та повідомив, що в довіреності якась невідповідність. Його попросили вийти на вулицю, а після того, як повернувся, сказали, що все гаразд. Які там були проблеми не знає. Коли вони приїхали, документи були вже у нотаріуса. Хто приніс документи, йому не відомо. За першою угодою була нотаріус ОСОБА_101 , а друге прізвище не пам`ятає. При першій угоді були присутні він, два представники ріелторів - ОСОБА_76 та ще одна дівчина, представник покупця на ім`я ОСОБА_53 та ОСОБА_97 , але той був на вулиці. По другому були ті самі особи, але без ОСОБА_102 . Формат другої угоди був той самий, але об`єкт був з двох частин, одна частина від нього, а інша від іншої особи. При видачі доручення він присутнім не був. В першому випадку прізвище продавця було ОСОБА_56 , а в другому ОСОБА_103 . Він писав розписку покупцям, що як представник за дорученням отримав усю суму. У розмові ОСОБА_71 про ОСОБА_87 не згадував. З документами, які стали підставою для відчуження нерухомого майна по вул. Батумській, він не ознайомлювався, підписував заяву про ознайомлення, відповідальність, договір купівлі-продажу, довідки нотаріуса. Жоден документ підозри у невідповідності чинному законодавству не викликав, ніхто не вмовляв не звертати уваги на певні документи. Другий епізод по АДРЕСА_6 : приїхали, всі документи були вже в нотаріуса, йому винесли чернетку договору, зробили правки, ознайомилися з оригіналом, все було швидко. Не питав, яку роль відіграє ОСОБА_87 , знав, що та є ріелтором. Була присутня дівчина ОСОБА_104 . Вважає, що та була на стажуванні. На основі поведінки, не може зробити висновок, що ОСОБА_87 була обізнана про підробні документи. Вважає, що ОСОБА_87 отримувала гроші за послуги ріелтора. Не вважає, що ОСОБА_87 могла бути у нотаріуса по іншій справі. За квартиру на Мініна гроші він не отримував. Хто їх брав, не знає. Під час спілкування повідомив, що довіреність не на гербовому бланку, ОСОБА_87 подзвонила ОСОБА_96 , він почекав 2 години, потім уклали угоду. Які недоліки й хто їх усував, йому не відомо. Коли укладали угоду, доручення було інше. Виступав лише як представник продавця, за що отримав оплату. Під час додаткового допиту свідок показав, що обвинувачену за знімками на слідстві впізнавав, підписи під протоколом належать йому. На момент проведення слідчих дій події пам`ятав краще. Те, що ОСОБА_13 була в якості ріелтора, він зробив висновок з її поведінки. ОСОБА_71 казав йому, що документи у ОСОБА_105 , йому треба тільки прийти. Усі документи були в обвинуваченої на руках, переліку він не знає, не дивився.

Свідок ОСОБА_106 показала суду, що знає ОСОБА_90 як ріелтора, перетиналися на продажу нерухомості. Відносно АДРЕСА_12 , придбала квартиру приблизно 5-6 років тому. Почула про квартиру з різних джерел, конкретно з яких не пам`ятає, але точно чула про цю квартиру від ОСОБА_107 , можливо та й дала номер ОСОБА_105 , але це не точно. Квартиру показував молодий хлопець на прізвище ОСОБА_51 і вона вважала, що це власник. На угоді він був зі своїм ріелтором ОСОБА_79 . Це була осінь. Угода укладалася на вул. Барикадній, нотаріус ОСОБА_108 . Нотаріус сказала, що заборон немає, перевірила реєстри, можна розраховуватися. Гроші передавала молодому хлопцю, якого вона вважала власником квартири, суму не пам`ятає. Коли знаходилися у нотаріуса, виникли питання щодо виписки власника та відключення електроенергії. Домовилися, що власник сам все вирішить. Це було довго, а потім їй повідомили, що власника виписано рішенням суду. Вони зустрілися в паспортному столі, де все реєстрували. Саме рішення суду вона не бачила. Хто такий ОСОБА_55 , їй не відомо. Зрозуміла, що ОСОБА_77 звичайний ріелтор, хто передавав документи нотаріусу вона не бачила. Квартиру потім майже одразу продала.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_39 показав суду, що з обвинуваченою ОСОБА_13 знайомий досить давно, знає її як матір одного зі своїх друзів. У 2013 році йому зателефонував друг й запропонував поміняти його квартиру на квартиру в Придніпровську з доплатою. Його ця пропозиція зацікавила, але в процесі підготовки документів, ОСОБА_13 запропонувала квартиру на АДРЕСА_10 . Його ця пропозиція зацікавила більше. Продавець квартири пришвидшував згоду і він не встигав продати свою, тому тітка ОСОБА_76 зайняла йому гроші під заставу документів на його квартиру, Після укладення угоди ключі від квартири йому ніхто не дав. Він через тітку ОСОБА_109 звертався з цього приводу до продавця, а потім йому сказали, щоб йшов туди, там відкрито. Він разом з товаришами приїхав туди, щоб прибрати, тому що квартира була у поганому стані. Зайшла сусідка та запитала, хто вони такі. Він пояснив, що купив цю квартиру, та показав документи, та зателефонувала власникам й приїхав чоловік, який показав йому документи на квартиру, де значилося кілька власників, а коли він укладав угоду, показували документи, за якими у квартири один власник. Вони викликали поліцію, дали покази. Прийшов до тітки ОСОБА_105 й повідомив про ситуацію, на що та відповіла, що домовиться. Завдаток він повернув й свою квартиру продавати не став. Прийшов до тітки ОСОБА_105 й сказав, що перепише нову квартиру на неї, щоб вона сама розбиралася з цією ситуацією, на що та відповіла, що їй квартира ні до чого, що вона познайомить його зі своєю подругою і він перепишу квартиру на останню. Вони з тіткою ОСОБА_110 та покупцем ОСОБА_78 прийшли до нотаріуса та підписали угоду. З ОСОБА_111 познайомила його вже на угоді й пояснила, що це її подруга і та знає, що робити з квартирою далі. ОСОБА_87 розуміла, що є брат власника з документами на право власності на цю квартиру. Гроші за квартиру він особисто в руках не тримав, ні першого разу ні другого разу. Потім пізніше ОСОБА_13 віддала документу на його квартиру. У людини, яка продавала йому квартиру, був апарат ОСОБА_112 і він представився власником квартири на прізвище ОСОБА_55 , але тепер йому відомо, що справжнє прізвище того чоловіка ОСОБА_56 . Угода укладалася на пр. Воронцова, там є нотаріус Уваров. Були присутні він, ОСОБА_87 та ОСОБА_55 . Саме ОСОБА_87 знайшла цю квартиру. На момент покупки в квартирі був прописаний ОСОБА_55 , але той обіцяв найближчим часом виписатися. Яким чином той був виписаний, він не знає. Чоловік, що показував їм квартиру, представився ріелтором з боку продавця. Вважав, що діє законно. Гроші передавалися продавцю ОСОБА_93 ( ОСОБА_113 ) на його очах, ніякі розписки не складалися. Під час одночасного допиту з ОСОБА_17 показав, що саме цей чоловік представлявся ОСОБА_58 , хазяїном квартири. Він дійсно ходив для останнього за знеболюючим. Він сидів з ОСОБА_87 у нотаріуса, остання давала гроші на квартиру в борг, близько 20000 доларів. ОСОБА_17 , який представився ОСОБА_58 , зайшов з документами. Заперечує, що телефонував ОСОБА_60 з приводу оплати таксі для ОСОБА_114 відповідав на питання по квартирі. Сумнівів в тому, що той продає свою квартиру, не було. Познайомила їх ОСОБА_87 на угоді. У нього склалося враження, що ті до цього знайомі не були. Гроші отримував ОСОБА_17 , він особисто передав останньому 20000 доларів США. ОСОБА_17 , коли вийшов, передав гроші комусь біля автомобіля, але кому саме, точно не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_43 показав суду, що є приватним нотаріусом. В 13 чи 14 році був договір купівлі-продажу квартири, якої не пам`ятає. Звернулися двоє чоловіків Помазан, ініціали не пам`ятає, та ОСОБА_55 . Один продавав квартиру, інший купував. Розрахувалися, підписали договір. Продавець кульгав, прізвище, здається ОСОБА_55 , а молодший хлопець купував квартиру. Більше ніхто не звертався, ріелторів не було, умов договору не пам`ятає. Про те, що під час вчинення правочину були надані підробні документи, розповіли працівники поліції. Під час укладення угоди він про це обізнаний не був. Його офіс знаходився за адресою АДРЕСА_14 . ОСОБА_13 присутня під час правочину не була, ніяких документів не передавала. Ніякі документи під час правочину сумнівів не викликали, всі дії вчинялися відповідно до чинного законодавства. Чи вносив відомості про квартиру в реєстр, не пам`ятає.

Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_27 показав, що є приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу. Обвинувачену ОСОБА_13 вперше бачить. Щодо довіреності від імені ОСОБА_26 на ОСОБА_21 , точно нічого не пам`ятає, але завжди перевіряються особи за паспортами, відбирається заява. Це звичайна нотаріальна дія, жодних питань не виникає. Сумнівів у достовірності документів у нього не виникло, спеціальних знань для виявлення підробок паспортів він не має. Довіреність підписувалася за місцезнаходженням робочого місця.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_115 показала, що є приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу з 2012 року. При укладенні договору купівлі-продажу сторони з`являються до нотаріуса в певний час, надають оригінали документів, вона отримує документи, перевіряє особи, з`ясовує наміри сторін і якщо вони дійшли згоди, посвідчує договір. Перевіряє нерухомість за реєстрами на обтяження та обмеження. В даному випадку жодних питань не виникло. Договір купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_6 , вона посвідчувала. Хто був присутній не пам`ятає, пройшов довгий час. Всі документи перевірялися по всім можливим реєстрам. З боку продавця був ОСОБА_116 , вона перевіряла довіреність. Згідно договору з боку покупця була ОСОБА_117 . Під час укладення правочину особи, які не є сторонами, документи не надають. ОСОБА_87 стороною договору не була, документи передавати не могла. В разі сумнівів у справжності документів вона відмовляє у посвідченні угод. Обвинувачену в своїй конторі вона бачила, але чи пов`язано це з цією угодою, сказати не може. Їй не було відомо, що частина документів підроблена Під час додаткового допиту свідок повідомила, що обвинувачену ОСОБА_13 вона впізнає, як рієлтора, і називає її ім`ям ОСОБА_118 . Протокол впізнання за фотознімками вона підписувала. Впізнання проводили з приводу купівлі-продажу, документи надавала обвинувачена. Все, що написано в протоколі впізнання, було прочитано та відповідає дійсності, однак на цей час обставини пам`ятає погано. За участі обвинуваченої вона посвідчувала не одну угоду, оскільки добре пам`ятає обличчя. Щодо судових справ з приводу угод за участі обвинуваченої точно нічого не знає, можливо, є ще одна, але це не точно. Документи надаються учасниками правочину, вони приходять зі своїми представниками. Документи без сторін від ріелторів вона не приймає.

Свідок ОСОБА_23 показала суду, що є приватним нотаріусом. Обвинувачену особисто не знає. З приводу правочину по АДРЕСА_2 нічого пригадати не може. Працює з 2011 року. Офіс по АДРЕСА_3 , був до січня 2017 року. Документи під час здійснення правочинів купівлі-продажу надаються сторонами. Документи особами, які не є сторонами правочину, ніколи їй не подавалися. Чи бачила колись обвинувачену, не пам`ятає. Рієлтор може передати документи в руки нотаріусу, але тільки в присутності власника квартири. При візуальному огляді копій вилучених документів підтверджує, що печатка схожа на її. Правочини, з приводу яких вилучалися документи, нею посвідчувалися. Про те, що документи підроблені, не знала. Правочин був здійснений на підставі поданих документів.

Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_119 показав суду, що потерпілий ОСОБА_6 є його рідним братом. Брат вчинив не коректно та мовчки оформив на себе спадок, тому вони з сестрою звернулися до адвоката, щоб вступити в спадок та відсудити належну їм долю. Про це дізнався ОСОБА_120 наречений племінниці ОСОБА_121 , і сказав, що може допомогти, бо в нього є знайомі юристи. Час від часу той просив копії певних документів, а десь взимку чи навесні він від сестри дізнався, що квартира продана. Їх батько ОСОБА_18 помер в 2011 році, а ІНФОРМАЦІЯ_12 померла мати - ОСОБА_19 . Після матері залишилася квартира на АДРЕСА_13 . Вказана квартира належала обом батькам. Вони звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але їх направили до нотаріуса на лівому березі, однак там її не прийняли, сказали, що брат вже подав і вони подати не можуть. Обставини продажу квартири йому не відомі, ніяких документів він не отримував. ОСОБА_71 після цього на зв`язок не виходив. Оригінали документів на квартиру спочатку були в нього, потім віддав їх сестрі. Був тільки техпаспорт. Ніякі документи у нотаріуса ні ним, ні сестрою не складалися. Мати на момент смерті проживала у тітки на Соколі, а квартиру здавали, щоб оплачувати комунальні послуги, приблизно протягом 2-х років. Перестали здавати влітку в 2014 році, тому що жильці проворувалися. Дізнався про продаж квартири в 2015 році. Чи були в цей час квартиранти не знає, тому що на той час ключі та документи були у сестри. Його майна в квартирі не було, нічого не вивозив. Ніяких грошей за квартиру ні він, ні сестра не отримували.

Також за клопотанням сторони захисту у якості свідків були допитані:

- ОСОБА_122 , яка показала суду, що є ріелтором і обвинувачену ОСОБА_13 знає близько 10 років, оскільки користувалися послугами її ресторану. За час знайомства був випадок, коли брала в обвинуваченої гроші в борг, здається осінь 2013 року. Брала близько 2500 доларів. Повертала частинами, на угодах по роботі дзвонила обвинуваченій, та вона підходила до місця укладення та забирала свої гроші. Бувало, що віддавала у нотаріуса. На яких саме угодах сказати не може. Продаж квартири по АДРЕСА_6 , пам`ятає, купувала знайома ОСОБА_123 , нотаріусом була ОСОБА_124 . ОСОБА_125 приходила, в угоді участі не брала, тільки забирала борг. Вона сама участі в угоді не брала, допомагала супроводжувати угоду, був фінансовий інтерес з ОСОБА_117 , просто було зручно передати гроші там. Була ріелтором при продажі квартири АДРЕСА_2 , квартиру купував ОСОБА_126 , вона була ріелтором з боку покупця. ОСОБА_87 участі в угоді не приймала, приїжджала за грошима;

- ОСОБА_16 , який показав, що обвинувачену знає як власницю ресторану, але ніякої спільної діяльності у них не було. Він є обвинуваченим в іншій кримінальній справі, де його обвинувачують у вчиненні злочинів за попередньою змовою з ОСОБА_13 , однак йому з цього приводу нічого не відомо, він ні в чому не винний, дізнався про обставини справи вже з матеріалів і в дійсності нічого такого не було;

- ОСОБА_17 , який показав, що він був після операції, його привіз таксист, він мав зайти до нотаріуса. Всередині вже був ОСОБА_51 . Там довелося чекати, він попросив купити йому в аптеці знеболювальне, зробили укол. Пам`ятає з присутніх тільки ОСОБА_63 та ОСОБА_87 . Остання вирішувала питання по купівлі квартири. Його паспорт був в лікарні, на місці дали всі документи та показали де підписати. В його присутності ОСОБА_87 ніякі документи не тримала та не передавала. Він сам до нотаріуса не заходив, бо був на милицях. При ньому розрахунку не було, він підписав документи та поїхав до лікарні. Підписував від імені ОСОБА_59 . Знав, що укладає угоду від чужого імені, отримав за це 100 доларів від ОСОБА_61 на прізвисько « ОСОБА_127 », імені точно не пам`ятає. Той і запропонував таким чином підзаробити. ОСОБА_87 вперше побачив на угоді;

- ОСОБА_128 , яка показала, що ОСОБА_129 є її покійним чоловіком. В 2012-2014 роки чоловік працював на фірмі знайомого, щось пов`язане з вагонами, їздив на заробітки. Помер у 2014 році. Про ніякі квартири від нього не чула, додому великі суми не приносив, гроші різко не з`являлися. Ріелторською діяльністю займався на початку 2000 років, у 2002 році був під слідством, деталей не пам`ятає. Пізніше нічого такого не було. ОСОБА_130 не знає, ОСОБА_131 не знає. Обвинувачена ОСОБА_13 володіла банкетним залом, вона працювала в останньої. Стверджувати точно, що чоловік не займався рієлторською діяльністю не може, але нічого про це не чула;

- ОСОБА_50 , який показав, що про кримінальне провадження йому відомо, бо розслідування проводили його підлеглі. Вплив чи тиск ні на кого не здійснював. Ніякою інформацією щодо обставин правопорушення не володіє. Чому справу віддали його підрозділу, не пам`ятає. Конфліктів з ОСОБА_87 не було. З ОСОБА_87 познайомився, коли святкував день народження в її залі. ОСОБА_61 знає, стосунки дружні. Чим саме займався останній, йому не відомо.

За копією заяви ОСОБА_132 від 28 жовтня 2013 року (т. 4 а.с. 18-22), останній повідомляє про заволодіння шахрайським шляхом квартирою за адресою: АДРЕСА_6 , яка належала його померлій племінниці ОСОБА_25 .

Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна (т. 4 а.с. 54-56), станом на 09 грудня 2013 року зареєстрованим власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_133 , яка набула право власності на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2013 року. Першим зареєстрованим в реєстрі власником вказаної квартири був ОСОБА_26 на підставі договору дарування № 1-3689 від 15 листопада 1994 року, видавник: П`ята дніпропетровська державна нотаріальна контора. Державна реєстрація права власності здійснена о 14:24 год. 31 серпня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_134 . ОСОБА_26 вказану квартиру за договором купівлі-продажу від 31 серпня 2013 року, посвідченого тим же приватним нотаріусом ОСОБА_33 , продав ОСОБА_9 , а вже остання 12 вересня 2013 року здійснила її відчуження ОСОБА_135 .

Відповідно до протоколу тимчасово доступу до речей і документів від 29 квітня 2014 року (т. 4 а.с. 75-76), оперуповноваженим СКР у приватного нотаріуса ОСОБА_27 вилучено:

- довіреність від 21 вересня 2013 року, посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_27 (зареєстровано в реєстрі за № 1105), за якою ОСОБА_26 уповноважує ОСОБА_21 представляти його інтереси в перелічених в довіреності установах з будь-яких питань відносно належної першому квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 (т. 4 а.с. 77);

- копія паспорту ОСОБА_26 (т. 4 а.с. 78-79).

Згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 28 квітня 2014 року (т. 4 а.с. 84-86), оперуповноваженим СКР у приватного нотаріуса ОСОБА_136 вилучено:

- договір дарування від 15 листопада 1994 року, посвідчений (згідно запису у договорі) П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за № 1-3689, за змістом якого ОСОБА_25 подарувала ОСОБА_26 квартиру за адресою: АДРЕСА_6 (т. 4 а.с. 87);

- довідка, видана від імені Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 2 20 серпня 2013 року за № 254/13 ОСОБА_26 в тому, що за адресою: АДРЕСА_6 , ніхто не зареєстрований (т. 4 а.с. 108);

- довідка, видана від імені КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР 22 серпня 2013 року за № 8147 ОСОБА_26 на запит № 7675/08-13 від 12 серпня 2013 року (вх. до КП «ДМБТІ» № 7886 від 12 серпня 2013 року), за якою право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , в цілому зареєстровано за ОСОБА_26 на підставі договору дарування, посвідченого П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 15 листопада 1994 року за реєстровим № 1-3689 (т. 4 а.с. 108).

- витяг за результатами пошуку інформації про зареєстровані речові права та обтяження на об`єкт нерухомості, за яким станом на 14:17 год. 31 серпня 2013 року право власності на нерухоме майно за ОСОБА_26 в реєстрах речових прав на нерухоме мано не зареєстроване (т. 4 а.с. 88);

- довіреність від 21 вересня 2013 року, посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_27 (зареєстровано в реєстрі за № 1105), за якою ОСОБА_26 уповноважує ОСОБА_21 представляти його інтереси в перелічених в довіреності установах з будь-яких питань відносно належної першому квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 (т. 4 а.с. 89);

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за яким приватним нотаріусом ОСОБА_33 о 14:12 год. 31 серпня 2013 року до реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 за ОСОБА_26 (т. 4 а.с. 90);

- скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей та Інформаційна довідка з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів(т. 4 а.с. 91);

- договір купівлі-продажу квартири від 31 серпня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_33 , зареєстровано в реєстрі за № 2922, за яким ОСОБА_26 , від імені якого на підставі довіреності діє ОСОБА_21 , за 145379 грн. продав ОСОБА_9 квартиру за адресою: АДРЕСА_6 (т. 4 а.с. 92);

- заява ОСОБА_21 нотаріусу про те, що відчужувана квартира не є спільною сумісною власністю (т. 4 а.с. 93);

- заява ОСОБА_9 нотаріусу про те, вона в зареєстрованому шлюбі та фактичних шлюбних відносинах не перебуває (т. 4 а.с. 93);

- копія паспорту ОСОБА_9 (т. 4 а.с. 94-95);

- копія паспорту ОСОБА_21 (т. 4 а.с. 96-97);

- звіт про оцінку майна (т. 4 а.с. 98).

За протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 28 квітня 2014 року (т. 4 а.с. 102-103), оперуповноваженим СКР у приватного нотаріуса ОСОБА_137 вилучено:

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за ОСОБА_9 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 (т. 4 а.с. 104);

- звіт про оцінку майна (т. 4 а.с. 105);

- договір купівлі продажу квартири від 12 вересня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_137 , зареєстровано в реєстрі за № 1871, за яким ОСОБА_9 за 145488 грн. продала ОСОБА_138 квартиру за адресою: АДРЕСА_6 (т. 4 а.с. 106);

- договір купівлі продажу квартири від 31 серпня 2013 року між ОСОБА_26 і ОСОБА_9 (т. 4 а.с. 107).

Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області надано відповідь на запит, за яким в документах та реєстрі нотаріальних дій П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори 15 листопада 1994 року не вчинялася нотаріальна дія з відчуження майна за № 1-3689. В реєстрі нотаріальних дій П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори 13 вересня 1994 року за № 1-3689 вчинена інша дія (т. 4 а.с. 58).

За повідомленням КП «ЖЕП № 2» ДМР на запит слідчого (т. 4 а.с. 60), довідка № 219 від 27 серпня 2014 року на ім`я ОСОБА_26 підприємством не видавалася. До того ж, з 17 квітня 2013 року колишнє підприємство «Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство № 2» - «КЖЕП № 2», зареєстровано в головному управлінні статистики у Дніпропетровській області як Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 2» Дніпропетровської міської ради.

КП «ДМБТІ» на запит також надано відомості про те, що запит за № 7675/08-13 до підприємства на надходив (т. 4 а.с. 109).

Також, КП «ДМБТІ» надано копію виданої ними за вих. № 8147 від 23 липня 2013 року довідки, яка стосувалася зареєстрованого права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_15 . (т. 4 а.с. 111).

Відповідно до копії актового запису про смерть (т. 4 а.с. 113), ОСОБА_25 померла ІНФОРМАЦІЯ_13 . На момент смерті проживала за адресою: АДРЕСА_6 .

До матеріалів кримінального провадження долучено копію заяви Ф-1 на отримання паспорту ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_14 (т. 4 а.с. 145)

Згідно з копією актового запису про смерть (т. 4 а.с. 143), ОСОБА_26 помер ІНФОРМАЦІЯ_15 .

За протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10 квітня 2014 року (т. 4 а.с. 207-208), оперуповноваженим СКР в КП «ДМБТІ» вилучено оригінал інвентарної справи на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 .

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № ГО-5064 від 16 грудня 2014 року, ринкова (оціночна) вартість квартири АДРЕСА_4 , що належала померлій ОСОБА_25 , станом на 31 серпня 2013 року становить 244097 грн. (т. 6 а.с. 29-32).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна (т. 4 а.с. 35-38), станом на 09 грудня 2013 року зареєстрованим власником квартири АДРЕСА_8 є ОСОБА_139 , яка набула право власності на підставі договору купівлі-продажу від 23 листопада 2013 року. Першим зареєстрованим в реєстрі власником вказаної квартири був ОСОБА_26 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 грудня 1998 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів. Державна реєстрація права власності здійснена 13 вересня 2013 року о 13:11 год. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_140 . ОСОБА_26 за договором купівлі-продажу від 13 вересня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_140 , продав ОСОБА_141 . Останній вказану квартиру за договором купівлі-продажу від 25 вересня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_134 , продав ОСОБА_142 . Та, в свою чергу, вказану квартиру за договором купівлі-продажу від 16 жовтня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_143 , продала ОСОБА_144 , а вже остання 23 листопада 2013 року здійснила її відчуження ОСОБА_145 .

За протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 28 квітня 2014 року (т. 4 а.с. 154-155), оперуповноваженим СКР у приватного нотаріуса ОСОБА_41 вилучено:

- договір купівлі-продажу квартири від 13 вересня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_46 , зареєстровано в реєстрі за № 690, за яким ОСОБА_26 за 177507 грн. продав ОСОБА_141 квартиру за адресою: АДРЕСА_16 (т. 4 а.с. 156, 158);

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т. 4 а.с. 157),за яким приватний нотаріус ОСОБА_43 вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про право власності на вказану квартиру за ОСОБА_146 на підставі вказаного договору купівлі-продажу;

- заява ОСОБА_26 нотаріусу про те, що відчужувана квартира не є спільною сумісною власністю (т. 4 а.с. 154);

- заява ОСОБА_26 і ОСОБА_37 нотаріусу з приводу повного розрахунку за квартиру в безготівковому порядку (т. 4 а.с. 160);

- заява ОСОБА_26 нотаріусу щодо відповідності технічного стану квартири (т. 4 ас.. 161);

- свідоцтво про власності на квартиру, видане 21 грудня 1998 року виконкомом міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням № 3/4113-98, за яким квартира за адресою: АДРЕСА_16 , належить на праві власності ОСОБА_26 та приватизована ним згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (т. 4 а.с. 162);

- довідка КЖЕП № 2 Індустріального району м. Дніпропетровська, видана 27 серпня 2013 року ОСОБА_26 в тому, що за адресою: АДРЕСА_16 , станом на 27 серпня 2013 року ніхто не зареєстрований (т. 4 а.с. 163);

- довідка, видана від імені КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР 23 серпня 2013 року за № 9146 ОСОБА_26 на запит № 7698/08-13 від 16 серпня 2013 року (вх. до КП «ДМБТІ» № 7346 від 16 серпня 2013 року), за якою право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_16 , в цілому зареєстровано за ОСОБА_26 на підставі Розпорядження виконкому міської народних депутатів за № 3/4113-98, зареєстрованого Дніпропетровським МБТІ в реєстрову книгу за № 45бп-752-278 (т. 4 а.с. 164);

- заява ОСОБА_37 нотаріусу з приводу того, що він ні з ким у шлюбі та фактичних шлюбних відносинах не перебуває (т. 4 а.с. 165);

- звіт про оцінку майна (т. 4 .с. 166);

- копія паспорту ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_14 та РНОКПП (т. 4 а.с. 167-168);

Згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 28 квітня 2014 року (т. 4 а.с. 84-86), оперуповноваженим СКР у приватного нотаріуса ОСОБА_136 вилучено:

- договір купівлі-продажу квартири від 25 вересня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_33 , зареєстровано в реєстрі за № 3161, за яким ОСОБА_147 за 177700 грн. продав ОСОБА_148 квартиру за адресою: АДРЕСА_16 (т. 4 а.с. 198);

- звіт про незалежну оцінку (т. 4 а.с. 199)

- копія паспорту ОСОБА_37 (т. 4 а.с. 200);

- інформаційна довідка з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (т. 4 а.с. 201);

- заява ОСОБА_149 нотаріусу з приводу того, що вона в зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах не перебуває (т. 4 а.с. 202);

- довідка, видана КЖЕП № 2 ОСОБА_45 , що за адресою: АДРЕСА_16 , станом на 24 вересня 2013 року зареєстрований ОСОБА_26 (т. 4 а.с. 203).

Згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 16 липня 2014 року (т. 4 а.с. 135-137), оперуповноваженим УЗБПТЛ у приватного нотаріуса ОСОБА_150 вилучено:

- звіт про незалежну оцінку (т. 4 а.с. 138);

- довідка, видана КЖЕП № 5 ОСОБА_151 в тому, що станом на 16 жовтня 2013 року за адресою: АДРЕСА_16 , ніхто не зареєстрований (т. 4 а.с. 139, т 5 а.с. 246). Довідка містить підписи від імені керівника підприємства ОСОБА_152 і паспортиста ОСОБА_153 ;

- заява нотаріусу від ОСОБА_149 і ОСОБА_154 щодо достовірності відомостей, наданих під час оформлення угоди (т. 4 а.с. 139);

- договір купівлі-продажу квартири від 16 жовтня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_155 , зареєстровано в реєстрі за № 4351, за яким ОСОБА_156 за 88320 грн. продала ОСОБА_157 квартиру за адресою: АДРЕСА_16 (т. 4 а.с. 140-141);

- довідка, видана КЖЕП № 5 ОСОБА_151 в тому, що станом на 16 жовтня 2013 року за адресою: АДРЕСА_16 , ніхто не зареєстрований (т. 4 а.с. 139);

- заява нотаріусу від ОСОБА_149 і ОСОБА_154 щодо достовірності відомостей, наданих під час оформлення угоди (т. 4 а.с. 139);

- договір купівлі-продажу квартири від 16 жовтня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_155 , зареєстровано в реєстрі за № 4351, за яким ОСОБА_156 за 88320 грн. продала ОСОБА_157 квартиру за адресою: АДРЕСА_16 (т. 4 а.с. 140-141);

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 19 травня 2014 року (т. 4 а.с. 149-150), слідчим в Індустріальному відділі у м. Дніпропетровську ГУ ДМС у Дніпропетровській області вилучено:

- заява ОСОБА_149 від 08 жовтня 2013 року про зняття ОСОБА_26 з реєстраційного обліку на підставі рішення суду (т. 4 а.с. 129);

- копія рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 23 вересня 2013 року (справа № 403/16078/13) за позовом ОСОБА_158 ОСОБА_26 визнаний таким, що втратив право користування житлом квартирою за адресою: АДРЕСА_16 (т. 4 а.с. 130);

- копія паспорту ОСОБА_159 .

Згідно з відповіддю за запит слідчого КП «ЖЕП № 26» ДМР від 16 січня 2015 року, житловий будинок на пр. Правди, 6, знаходиться на балансі КПРЖП Індустріального району, картотека паспортного обліку обслуговується паспортистами КПРЖП. В КП «ЖЕП-26» ДМР за період з 2004 року паспортист на прізвище ОСОБА_160 не працював, нікому це прізвище не відоме (т. 5 а.с. 98).

За висновком судової почеркознавчої експертизи № 15/4 від 29 січня 2015 року (т. 5 а.с. 239-245), рукописні тести та цифрові записи а також підпис, розміщений в графі «Паспортист» в довідці комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 5 Індустріального району м. Дніпропетровська № 468 від 16 жовтня 2013 року, виконано ОСОБА_9 , зразки підпису, почерку та цифрових записів якої надано на експертизу в якості порівняльного матеріалу, а не іншою особою.

Відповідно до повідомлення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду позовна заява ОСОБА_158 до ОСОБА_26 в період з 2011 року по 29 квітня 2014 року не зареєстрована. Серед зареєстрованих судових справ цивільна справа з № 403/16078/13 не значиться.

Згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10 квітня 2014 року (т. 4 а.с. 207-209), оперуповноваженим СКР в КП «ДМБТІ» вилучено оригінал інвентарної справи на квартиру за адресою: АДРЕСА_16 .

За висновком судової будівельно-технічної експертизи № ГО-5066 від 16 грудня 2014 року, ринкова (оціночна) вартість квартири АДРЕСА_17 , що належала померлим ОСОБА_161 , ОСОБА_162 , ОСОБА_26 , станом на 13 вересня 2013 року становить 208580 грн. (т. 6 а.с. 44-47).

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13 липня 2014 року, ОСОБА_163 просить органи поліції вжити заходи до ОСОБА_164 , ОСОБА_23 та ОСОБА_21 , котрі 19 серпня 2013 року шахрайським шляхом заволоділи нерухомістю, належною ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_13 (т. 5 а.с. 103)

До матеріалів кримінального провадження долучено отриману в КП «ДМБТІ» на запит УБПТЛ копію інвентарної справи на квартиру за адресою: АДРЕСА_13 , яка містить свідоцтво про власності на житло від 25 грудня 1996 року, за яким вказана квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_165 і ОСОБА_18 (т. 5 а.с. 13).

Згідно з копіями свідоцтв про смерть, ОСОБА_18 помер ІНФОРМАЦІЯ_16 (т. 7 а.с. 243), а ОСОБА_19 29 грудня 2012 року (т. 7 а.с. 250).

За копією інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 12 червня 2014 року реєстр містить інформацію по квартирі за адресою: АДРЕСА_13 . Зокрема, в реєстрі наявні відомості про внесення о 16:03 год. 19 серпня 2013 року запису про право власності на квартиру за ОСОБА_19 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_23 , а о 16:48 год. того ж дня про припинення права власності на підставі договору купівлі-продажу вказаної квартири ОСОБА_22 . Останній квартиру продав 19 листопада 2013 року ОСОБА_166 , договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_167 (т. 5 а.с. 14-15, 18-29).

Згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 08 серпня 2014 року (т. 5 а.с. 110-114), слідчим у приватного нотаріуса ОСОБА_23 вилучено:

- свідоцтво про власності на житло від 26 грудня 1996 року, за квартира за адресою: АДРЕСА_13 , на праві власності належить ОСОБА_165 (т. 5 а.с. 115);

- довідка, видана від імені КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР 19 серпня 2013 року за № 7864 приватному нотаріусу ОСОБА_23 на запит № 198/01-16 від 16 серпня 2013 року (вх. до КП «ДМБТІ» № 7146 від 16 серпня 2013 року), за якою право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_13 , в цілому зареєстровано за ОСОБА_19 на підставі Розпорядження виконкому міської народних депутатів за № 3/2849-96, зареєстрованого Дніпропетровським МБТІ в реєстрову книгу за № 143п-41 (т. 5 а.с. 116);

- довіреність, посвідчена 20 червня 2013 року консулом Генерального консульства України в Мюнхені ОСОБА_168 , за якою ОСОБА_19 уповноважила ОСОБА_21 бути її представником з питання продажу квартири за адресою: АДРЕСА_13 (т. 5 а.с. 117);

- витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, за яким приватним нотаріусом ОСОБА_169 16 серпня 2013 року до реєстру внесено відомості про посвідчення вказаної довіреності (т. 5 а.с. 118).

За протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 02 лютого 2015 року (т. 5 а.с. 165-166), слідчим у приватного нотаріуса ОСОБА_23 вилучено другий примірник договору купівлі-продажу від 19 серпня 2013 року, посвідчено вказаним приватним нотаріусом, за яким ОСОБА_19 , від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_21 , за 103670 грн. продала ОСОБА_22 квартиру за адресою: АДРЕСА_13 (т. 5 а.с. 167-169), а також звіт про незалежну оцінку (т. 5 а.с. 169).

Відповідно до повного витягу з Єдиного державного реєстру довіреностей, 20 червня 2013 року внесено до реєстру відомості про посвідчення довіреності від ОСОБА_19 на представництв інтересів та продаж квартири за адресою: АДРЕСА_13 , ОСОБА_21 (т. 5 а.с. 16).

За протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 21 січня 2015 року, слідчим у приватного нотаріуса ОСОБА_170 вилучено копії документи, що стали підставою для реєстрації вказаної довіреності від ОСОБА_19 до ОСОБА_21 (т. 5 а.с. 156-157). Зокрема, вилучено заяву про реєстрацію довіреності у Єдиному реєстрі довіреностей, підписану 20 червня 2013 року ОСОБА_21 (т. 5 а.с. 153).

До матеріалів кримінального провадження долучена копія довіреності, посвідченої 18 червня 2013 року консулом Генерального консульства України в Мюнхені ОСОБА_168 , за якою ОСОБА_171 уповноважив ОСОБА_172 вести від його імені справу щодо оформлення його спадкових прав на майно, що залишилося після смерті у 2012 році його матері ОСОБА_19 (т. 5 а.с. 104).

Згідно з висновком судової технічної експертизи документів № 35/06-84 від 14 лютого 2015 року (т. 6 а.с. 55-59), відтиски круглої печатки № 1 Генерального консульства України в м. Мюнхен, Німеччина на довіреностях, посвідчених консулом Генерального консульства України в м. Мюнхен, Німеччина від 20 червня 2013 року від ОСОБА_19 на ім`я ОСОБА_21 виконані контактним способом, рельєфним кліше високого друку, виготовленими з полімерного матеріалу.

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 29 грудня 2014 року, слідчим в КП «ДМБІ» вилучено оригінал інвентарної справи на квартиру за адресою: АДРЕСА_13 (т. 5 а.с. 164-165).

За висновком судової будівельно-технічної експертизи № ГО-221 від 29 січня 2015 року, ринкова (оціночна) вартість квартири АДРЕСА_2 , що належала померлим ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , станом на 19 серпня 2013 року становить 277055 грн. (т. 6 а.с. 38-41).

Відповідно до висновку судової експертизи технічної експертизи документів № 70/04/06-914/915-2014 від 15 січня 2015 року (т. 6 а.с. 60-77) бланки свідоцтв про право власності на житло (квартири) за адресами: АДРЕСА_18 ; АДРЕСА_16 ; АДРЕСА_13 ; АДРЕСА_19 виготовлені електрофотографічнним способом за допомогою копіювально-розмножувальної техніки (апарат (кольоровий лазерний принтер, багатофункціональний пристрій, тощо), який обладнаний системою маркування проти підробок.

Відбитки круглих гербових печаток «Управління житлового господарства Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів» в свідоцтвах про право власності на житло нанесені контактним способом, а саме рельєфними еластичними кліше високого друку.

Відбитки круглих гербових печаток «Управління житлового господарства Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів» в свідоцтвах про право власності на житло нанесені однією печаткою.

Відбитки круглих гербових печаток «ДКП МБТІ Дніпропетровської ОДА» в свідоцтвах про право власності на житло нанесені контактним способом, а саме рельєфними еластичними кліше високого друку.

Відбитки круглих гербових печаток «ДКП МБТІ Дніпропетровської ОДА» в свідоцтвах про право власності на житло нанесені однією печаткою.

Відбитки круглих печаток КП «№7» Дніпропетровського МБТІ в довідках для нотаріусів про приналежність квартир за адресами: АДРЕСА_18 (лист № 7903 від 27.08.2013); АДРЕСА_16 (лист № 9146 від 23.08.2013); АДРЕСА_13 (лист № 7869 від 19.08.2013); за адресою АДРЕСА_6 (лист № 8147 від 22.08.2013) нанесені контактним способом, а саме рельєфними еластичними кліше високого друку.

Відбитки круглих печаток КП «№7» Дніпропетровського МБТІ в довідках для нотаріусів пр приналежність квартир за адресами: АДРЕСА_18 (лист № 7903 від 27.08.2013); АДРЕСА_16 (лист № 9146 від 23.08.2013); АДРЕСА_13 (лист № 7869 від 19.08.2013); за адресою АДРЕСА_6 (лист № 8147 від 22.08.2013) нанесені однією печаткою.

Відбитки круглих печаток КП «№7» Дніпропетровського МБТІ в довідках для нотаріусів пр приналежність квартир за адресами: АДРЕСА_18 (лист № 7903 від 27.08.2013); АДРЕСА_16 (лист № 9146 від 23.08.2013); АДРЕСА_13 (лист № 7869 від 19.08.2013); за адресою АДРЕСА_6 (лист № 8147 від 22.08.2013) нанесені не печаткою Комунального підприємства «№7» Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради (і.к. 03341776), зразки відбитків якої надані на дослідження, а іншою печаткою.

Відбитки круглих печаток «КЖЕП № 2 Дільниця № 2 Для довідок» в довідках: Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 2 Кіровського району м. Дніпропетровська на ім`я ОСОБА_26 № 254/13 від 22.08.2013; №219 Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 2 Індустріального району м. Дніпропетровська на ім`я ОСОБА_26 від 27.08.2013; № 145 Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 2 Індустріального району м. Дніпропетровська на ім`я ОСОБА_37 від 24.09.2013 нанесені однією печаткою.

Цифрові записи в довідках № 254/13 від 22.08.2013, № 219 від 27.08.2013; в довідках для нотаріусів про приналежність квартир по: АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_13 ; АДРЕСА_16 ; АДРЕСА_18 , цифрові записи «456п-752-278» на звороті у графі «у реєстрову книгу №» свідоцтва про право власності на житло по АДРЕСА_16 ; цифрові та рукописні записи на лицьовому та зворотному боці у графі «записана(ий) у реєстрову книгу» у свідоцтві про право власності на житло по АДРЕСА_16 , на лицьовому та зворотному боці по АДРЕСА_20 , … записів «131п-71» у графі «записана(ий) у реєстрову книгу» - виконані однією особою.

Вирішити питання: «Чи виконані цифрові записи «131п-71» на … у графі «у реєстрову книгу №» свідоцтва про право власності на житло по АДРЕСА_20 , тією ж особою, яка виконала цифрові записи в довідках № 254/13 від 22.08.2013; « 219 від 27.08.2013; в довідках для нотаріуса про приналежність квартир по: АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_13 ; АДРЕСА_16 ; АДРЕСА_18 , цифрові записи «456п-752-278» на звороті у графі «у реєстрову книгу №» свідоцтва про право власності на житло по АДРЕСА_16 ; цифрові та рукописні записи на лицьовому та зворотному боці у графі «записана(ий) у реєстрову книгу» у свідоцтві про право власності на житло по АДРЕСА_16 , на лицьовому та зворотному боці по АДРЕСА_20 , або іншою особою?» - не надалося можливим за причинами, вказаними у дослідницькій частині даного висновку експерта.

За копією свідоцтва про смерть, ОСОБА_173 помер ІНФОРМАЦІЯ_17 (т. 5 а.с. 178).

Згідно з копією протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання від 19 серпня 2014 року, свідок ОСОБА_21 , впізнав ОСОБА_13 як відому йому жінку на ім`я ОСОБА_76 , яка була присутня на обох угодах, які він проводив по довіреностям від власників нерухомого майна на прохання ОСОБА_174 влітку-початку осені 2013 року. Саме ОСОБА_76 надавала нотаріусу всі документи на продаж нерухомості, а сам ОСОБА_21 ніяких документів, крім своїх особистих нотаріусу не надавав (т. 5 а.с. 31-33).

Відповідно до проколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 серпня 2014 року, свідок ОСОБА_39 впізнав ОСОБА_175 як чоловіка, схожого на того, що сидів за кермом автомобіля «Мазда 6», у яку після угоди про продаж квартири сів ОСОБА_26 (т. 5 а.с. 38-39)

Згідно з протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 27 серпня 2014 року, свідок ОСОБА_39 впізнав ОСОБА_17 як чоловіка, який у нотаріуса представився ОСОБА_26 і продав свідку квартиру за адресою: АДРЕСА_16 (т. 5 а.с. 40-41).

За протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 27 серпня 2014 року, свідок ОСОБА_39 впізнав ОСОБА_13 , яка відома йому як матір його друга і яка організовувала угоду про продаж квартири між ОСОБА_39 та ОСОБА_26 , а також між ОСОБА_39 та ОСОБА_176 (т. 5 а.с. 42-43).

Відповідно до протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання від 23 грудня 2014 року, свідок ОСОБА_122 впізнала знайому їй ОСОБА_90 , яка пропонувала для продажу квартиру по АДРЕСА_21 (т. 5 а.с. 134).

Згідно з протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 23 грудня 2014 року, свідок ОСОБА_8 впізнав обвинувачену як жінку на ім`я ОСОБА_76 , яка була ріелтором зі сторони продавця по угоді купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_21 .

За протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 31 січня 2015 року, свідок ОСОБА_115 впізнала в обвинуваченій ОСОБА_13 жінку, яка зверталася до неї разом з ріелтором ОСОБА_177 31 серпня 2013 року за фактом продажу квартири за адресою: АДРЕСА_6 . Ця жінка, за твердження свідка, представилася ОСОБА_178 і саме вона надавала документи для проведення угоди. На той час ця жінка була більш худорлявою та мала пряме чорне волосся (т. 5 а.с. 190-191).

Відповідно до протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання від 06 лютого 2015 року, підозрюваний ОСОБА_17 впізнав в обвинуваченій ОСОБА_13 жінку на прізвисько « ОСОБА_179 », яка представилася як ОСОБА_76 , з якою він познайомився в 2013 році і яка, на його думку, організувала продаж ним квартири по паспорту від імені ОСОБА_59 , ініціалів він не пам`ятає (т. 5 а.с. 204-205).

За протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17 квітня 2014 року, оперуповноваженим СКР в ДФ ПрАТ «Київстар» вилучено відомості про з`єднання абонентів з номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 (т. 4 а.с. 214-215).

Згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17 квітня 2014 року, оперуповноваженим СКР в ПрАТ «МТС Україна» вилучено відомості про з`єднання абонентів з номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 (т. 4 а.с. 219-220).

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 17 квітня 2014 року, оперуповноваженим СКР в ПрАТ «МТС Україна» вилучено відомості про з`єднання абонентських номерів, які знаходилися в зоні дії певних базових станцій (т. 4 а.с. 225-226).

За протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 16 травня 2014 року, оперуповноваженим УКР в ПрАТ «МТС Україна» вилучено відомості про з`єднання абонентських номерів, які знаходилися в зоні дії певних базових станцій (т. 4 а.с. 227-228).

Згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17 квітня 2014 року, оперуповноваженим УКР в ТОВ «Астеліт» вилучено відомості про з`єднання абонентських номерів, які знаходилися в зоні дії певних базових станцій (т. 4 а.с. 234-235).

До матеріалів кримінального провадження долучена складена на виконання доручення слідчого (т. 4 а.с. 242-244) довідка щодо обробки отриманої під час вказаних тимчасових доступів технічної інформації (т. 4 а.с. 245-246), яка містить узагальнення інформації, отриманої від операторів мобільного зв`язку.

За протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 05 лютого 2015 року, оперуповноваженим УБЗПТЛ в ПрАТ «МТС» вилучено відомості про з`єднання абонентів з номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 та НОМЕР_10 (т. 5 а.с. 213-214).

Згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 03 лютого 2015 року, оперуповноваженим УБЗПТЛ в ПрАТ «Київстар» вилучено відомості про з`єднання абонентів з номерами, зазначеними в ухвалі слідчого судді (т. 5 а.с. 217-218).

До матеріалів кримінального провадження долучена складена на виконання доручення слідчого (т. 5 а.с. 219-221) довідка щодо обробки отриманої під час вказаних тимчасових доступів технічної інформації (т. 5 а.с. 223-233), яка містить узагальнення інформації, отриманої від операторів мобільного зв`язку.

Надаючи оцінку допустимості досліджених судом доказів, суд виходить з того, що сторони не посилаються на недопустимість певних доказів, разом з тим, суд враховує що суду надані довідки щодо обробки отриманої під час вказаних тимчасових доступів технічної інформації (т. 4 а.с. 245-246, т. 5 а.с. 223-233), які містять узагальнення інформації, отриманої від операторів мобільного зв`язку і на які прокурор посилається в якості доказу винуватості ОСОБА_13 .

Залучений судом у якості спеціаліста ОСОБА_180 роз`яснив суду, вказана в довідці інформація вилучається оператором, передається в первинному виді, після цього спеціалісти її аналізують відповідно до поставлених питань. 14 дзвінків ОСОБА_87 на номери котрі належать Медведєву 12.08.2012-16.08.2013. 1936 з`єднань в інший період часу з іншого номеру Ніколайчук з 02.06-13.09.2013. 24 з`єднання з ОСОБА_181 з 21.08-01.10.2013, ще 24 в період часу 13.03-16.03.2014. Відповідно до схем 37 з`єднання з ОСОБА_182 Ще 14.08-21.08.2013, 28.08-31.08.2013 - 54 з`єднання. 08.09-13.09.2013 57 з`єднань. 10 зв`язків з ОСОБА_129 08.09-13.09.2013. 23.09-26.09.2013 51 зв`язок з ОСОБА_16 та 20 зв`язків з ОСОБА_49 . 18.11-20.11.2013 40 з`єднань з ОСОБА_183 та 47 з ОСОБА_49 . 24.11-26.11.2013 1 зв`язок з Медведєвим та 6 з Титаренком. Далі інформація про роботу базових станцій. Згідно довідки, номер ОСОБА_87 реєструвався на базових станціях: 22.07.2013 ОСОБА_184 , 13/38а, в той же час ОСОБА_49 та ОСОБА_71 ; 19.08.2013 АДРЕСА_22 ; в той же час ОСОБА_16 , ОСОБА_185 22.07.2013, 19.08.2013, 25-26.09.2013 - АДРЕСА_23 , також ОСОБА_186 та ОСОБА_71 . 30-31.08.2013, 25.09.2013 - АДРЕСА_7 . 13.09.2013, 26.11.2013 - АДРЕСА_14 , також ОСОБА_16 16.08.2013 - АДРЕСА_24 , також ОСОБА_131 та ОСОБА_186 . Слідчий просить провести обстеження за певними даними. Радіус дії базової станції близько кілометра, є умовна похибка місця знаходження особи. Точно встановити можна тільки за допомогою НСРД. Інформація щодо належності номерів надається слідчим.

За приписами ч. 1 ст. 71 КПК України (в редакції, чинній на час залучення спеціаліста органом досудового розслідування), спеціалістом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками застосування технічних або інших засобів і може надавати консультації під час досудового розслідування і судового розгляду з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок.

При цьому, процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні за вимогами ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Інформація, що була предметом обробки, отримана органом досудового розслідування у межах тимчасових доступів у операторів мобільного зв`язку на дисках для лазерних систем зчитування за відповідними протоколами від 17 квітня 2014 року (т. 4 а.с. 214-215, 219-220, 225-226, 234-235), 16 травня 2014 року (т. 4 а.с. 227-228), 03 лютого 2015 року (т. 5 а.с. 217-218) та 05 лютого 2015 (т. 5 а.с. 213-214).

При цьому, самі диски для лазерних систем зчитування з інформацією, отриманою у операторів мобільного зв`язку, в матеріалах кримінального провадження відсутні, вміст інформації слідчим не оглядався, такі диски в матеріалах кримінального провадження відсутні і стороні захисту під час виконання вимог ст. 290 КПК України не відкривалися.

Складене спеціалістом узагальнення інформації, яка міститься в електронному документі, є допоміжним інструментом до розуміння змісту відповідного електронного документа, не може його замінити та не є самостійним джерелом доказів за відсутності відповідного документа.

Більше того, зазначені судом довідки не містять зазначення особи, яка їх склала, дати складення та підпису особи, яка їх склала.

Оскільки за приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, фактичні дані, що містяться у зазначених судом довідках, визнаються недопустимим доказом.

Інші докази, покладені судом в обґрунтування вироку, визнаються допустимими, оскільки отримані уповноваженими особами, з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі і судом не встановлено суттєвих процедурних недоліків, які б «зруйнували» чи звузили права обвинуваченої, або ж обмежили її в можливостях їх ефективного використання.

Надаючи оцінку сукупності досліджених доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, і одночасно оцінюючи достовірність досліджених судом доказів, суд виходить з того, що оцінені в сукупності:

-сам зміст довіреності, посвідченої 20 червня 2013 року консулом Генерального консульства України в Мюнхені ОСОБА_168 , за якою ОСОБА_19 уповноважила ОСОБА_21 бути її представником з питання продажу квартири за адресою: АДРЕСА_13 , при тому, що за копією свідоцтва про смерть ОСОБА_19 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

-наявна в інвентарній справі в КП «ДМБТІ» копія свідоцтво про власності на житло від 25 грудня 1996 року, за яким вказана квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_165 і ОСОБА_18 ;

поза всяким розумним сумнівом доводять, що для реєстрації за ОСОБА_19 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_13 , 19 серпня 2013 року приватному нотаріусу ОСОБА_23 були надані підроблене свідоцтво на право власності від 26 грудня 1996 року за №3/2849-96, в яке було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить ОСОБА_19 одноособово та підроблену довідку комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інформації №7869 від 19 серпня 2013 року, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить ОСОБА_19 одноособово та підроблену довіреність, яку начебто було посвідчено консулом Генерального консульства у м. Мюнхен, Німеччина 20 червня 2013 року, зареєстровану в реєстрі за № 1186/2013, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що ОСОБА_19 уповноважує ОСОБА_21 представляти її інтереси в органах нотаріату, відповідних органах державної реєстраційної служби України, відповідному бюро технічної інвентаризації, інших державних установах, підприємствах та організаціях, замовити та отримати відповідні документи з державного реєстру речових прав на зазначене нерухоме майно, а також продати належну їй квартиру АДРЕСА_2 , та посвідчено підробленою печаткою Генерального консульства України в м. Мюнхен.

Наведене доводить як сам факт використання завідомо підроблених документів, так і те, що внаслідок подання 19 серпня 2013 року до приватного нотаріуса ОСОБА_136 для реєстрації за ОСОБА_19 , яка на той час померла, права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_13 , підроблених документів, така квартира протиправно вибула з володіння осіб, які мали на неї право, а інші особи заволоділи нею, тобто чужим для них майном, шляхом обману.

Так само, сукупність досліджених судом доказів, а саме покази: потерпілого ОСОБА_8 та вилучені у нотаріуса документи щодо придбання ОСОБА_22 вказаної квартири, доводять, що здійснивши ОСОБА_22 продаж квартири, яка фактично їм не належить, та отримавши за неї належні ОСОБА_8 грошові кошти, особи заволоділи такими грошовими коштами шляхом обману.

Окрім цього, оцінені в сукупності:

- копія паспорту на ім`я ОСОБА_26 , який надавався приватному нотаріусу ОСОБА_27 для реєстрації довіреності від ОСОБА_26 на ОСОБА_21 та копія Ф-1 на отримання цього ж паспорту, які містять різні фото ОСОБА_26 ;

- надані нотаріальним архівом в Дніпропетровській області відомості про відсутність в документах та реєстрі нотаріальних дій П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори нотаріальної дії 15 листопада 1994 року з відчуження майна за № 1-3689;

- надані КП «ДМБТІ» відомості на спростування факту видачі ними ОСОБА_26 довідки за вих. № 8147 від 23 липня 2013 року;

- надані КП «ЖЕП № 2» ДМР відомості на спростування видачі довідки № 254/13 від 20 серпня 2013 року;

поза всяким розумним сумнівом доводять, що для реєстрації за ОСОБА_26 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , до приватного нотаріуса ОСОБА_136 31 серпня 2013 року була надана довіреність від імені ОСОБА_26 на ОСОБА_21 , яка була видана за підробленим паспортом ОСОБА_26 та за відсутності дійсного волевиявлення останнього, а також підроблені документи:

- договір дарування від 15 листопада 1994 року, посвідчений (згідно запису у договорі) П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за № 1-3689, за змістом якого ОСОБА_25 подарувала ОСОБА_26 квартиру за адресою: АДРЕСА_6 ;

- довідка, видана від імені Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 2 20 серпня 2013 року за № 254/13 ОСОБА_26 в тому, що за адресою: АДРЕСА_6 , ніхто не зареєстрований;

- довідка, видана від імені КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР 22 серпня 2013 року за № 8147 ОСОБА_26 на запит № 7675/08-13 від 12 серпня 2013 року (вх. до КП «ДМБТІ» № 7886 від 12 серпня 2013 року), за якою право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , в цілому зареєстровано за ОСОБА_26 на підставі договору дарування, посвідченого П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 15 листопада 1994 року за реєстровим № 1-3689 (т. 4 а.с. 108);

- технічний паспорт на вказану квартиру;

які відповідними установами не видавалися, не посвідчувалися, і викладена в яких інформація не відповідає дійсності.

Наведене доводить як сам факт використання завідомо підроблених документів, так і те, що внаслідок подання 31 серпня 2013 року до приватного нотаріуса ОСОБА_136 для реєстрації за ОСОБА_26 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , підроблених документів, така квартира протиправно вибула з володіння осіб, які мали на неї право, а інші особи заволоділи нею, тобто чужим для них майном, шляхом обману.

Так само, сукупність досліджених судом доказів, а саме покази: потерпілої ОСОБА_9 та вилучені у нотаріуса документи щодо придбання нею вказаної квартири, доводять, що здійснивши ОСОБА_9 продаж квартири, яка фактично їм не належить, та отримавши за неї належні ОСОБА_9 грошові кошти, особи заволоділи такими грошовими коштами шляхом обману.

Також, оцінені в сукупності:

- копія паспорту на ім`я ОСОБА_26 , який надавався приватному нотаріусу ОСОБА_42 для перевірки особи під час внесення до реєстру відомостей про право власності ОСОБА_26 на квартиру за адресою: АДРЕСА_16 , та посвідчення договору купівлі-продажу вказаної квартири між ОСОБА_26 і ОСОБА_46 та копія Ф-1 на отримання цього ж паспорту, які містять різні фото ОСОБА_26 ;

- покази ОСОБА_17 , який підтвердив, що за підробленим паспортом на ім`я ОСОБА_26 від імені останнього здійснив відчуження квартири ОСОБА_45 ;

- протокол пред`явлення фотознімків для впізнання від 27 серпня 2014 року, за яким свідок ОСОБА_39 впізнав ОСОБА_17 як чоловіка, який у нотаріуса представився ОСОБА_26 і продав свідку квартиру за адресою: АДРЕСА_16 ;

- надані КП «ЖЕП № 26» ДМР відомості на спростування видачі 27 серпня 2013 року ОСОБА_26 довідки в тому, щодо осіб, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_16 ;

поза всяким розумним сумнівом доводять, що для реєстрації за ОСОБА_26 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_16 , 13 вересня 2013 року приватному нотаріусу ОСОБА_42 були надані підроблене свідоцтво на право власності від 21 грудня 1998 року за № 3/4113-98, в яке було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_8 належить ОСОБА_26 одноособово, підроблену довідку Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інформації № 9146 від 23 серпня 2013 року, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_8 належить ОСОБА_26 одноособово; підроблену довідку КЖЕП № 2 Індустріального району, від 27 серпня 2013 року за №219/08-13, яка видана начебто ОСОБА_26 із внесеними неправдивими відомостями про те, що в квартирі АДРЕСА_8 ніхто не зареєстрований, підроблений технічний паспорт на вказану квартиру.

Наведене доводить як сам факт використання завідомо підроблених документів, так і те, що внаслідок подання 13 вересня 2013 року до приватного нотаріуса ОСОБА_41 для реєстрації за ОСОБА_26 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_16 , така квартира протиправно вибула з володіння осіб, які мали на неї право, а інші особи заволоділи нею, тобто чужим для них майном, шляхом обману.

Так само, сукупність досліджених судом доказів, а саме покази: свідка ОСОБА_37 та вилучені у нотаріуса документи щодо придбання ОСОБА_146 вказаної квартири, доводять, що здійснивши ОСОБА_45 продаж квартири, яка фактично їм не належить, та отримавши за неї належні ОСОБА_45 грошові кошти, особи заволоділи такими грошовими коштами шляхом обману.

За таких обставин, суд вважає доведеним сам факт вчинення кримінальних правопорушень у межах обвинувачення, яке підтримується прокурором, а саме: трьох епізодів використання завідомо підроблених документів (ч. 4 ст. 358 КК України), та шести епізодів заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) у великих розмірах (ч. 3 ст. 190 КК України в редакції, чинній на час вчинення кримінальних правопорушень).

Надаючи оцінку сукупності досліджених доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для здійснення судом висновку про доведеність причетності ОСОБА_13 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, суд враховує, що за обвинувальним актом ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб з особами, анкетні данні яких зазначені у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Оскільки такі особи мають статус обвинувачених у іншому кримінальному провадженні, остаточне рішення за яким судом ще не ухвалене, суд утримується від оцінки доведеності вчинення саме цими особами у групі з ОСОБА_13 інкримінованих останнім кримінальних правопорушень, обмежуючись правовою оцінкою діянь останньої.

Щодо доведеності вчинення останньою інкримінованих їй діянь, суд враховує, що сторона захисту оспорює той факт, що ОСОБА_13 була ріелтором і була причетна до організації продажів усіх трьох зазначених в обвинувальному акті квартир.

Законом діяльність ріелторів на цей час не врегульована і законодавче визначення поняття ріелтор відсутнє. Суд виходить з того, що за загальним сприйняттям в Україні ріелтором є фахівець у сфері нерухомості, який виступає посередником між продавцями та покупцями (або орендарями та орендодавцями). Його основна задача - допомогти сторонам укласти угоду на вигідних умовах, забезпечуючи юридичний супровід та оформлення документів.

Свідок ОСОБА_21 показав суду, що ОСОБА_187 була присутньою на угодах з продажу квартир за адресою: АДРЕСА_13 , та АДРЕСА_6 . Він знав, що та є ріелтором і вважав, що саме в такому статусі вона присутня на угодах.

За копією протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання від 19 серпня 2014 року, свідок ОСОБА_21 впізнав ОСОБА_13 як відому йому жінку на ім`я ОСОБА_76 , яка була присутня на обох угодах, які він проводив по довіреностям від власників нерухомого майна на прохання ОСОБА_174 влітку-початку осені 2013 року. Саме ОСОБА_76 надавала нотаріусу всі документи на продаж нерухомості.

Потерпілий ОСОБА_188 в судовому засіданні показав, що сприймав ОСОБА_13 в якості ріелтора, яка фактично здійснювала продаж квартири за адресою: АДРЕСА_13 , і яка домовлялася про продаж з його ріелторами ОСОБА_189 і ОСОБА_190 . При цьому ОСОБА_13 перераховувала гроші за квартиру разом з ОСОБА_21 .

Згідно з протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 23 грудня 2014 року, свідок ОСОБА_8 впізнав обвинувачену як жінку на ім`я ОСОБА_76 , яка була ріелтором зі сторони продавця по угоді купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_21 .

При цьому, свідок ОСОБА_122 відповідно до протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання від 23 грудня 2014 року, впізнала ОСОБА_13 як її знайому, яка пропонувала для продажу квартиру по АДРЕСА_7 .

Потерпіла ОСОБА_9 показала суду, що ОСОБА_13 була присутньою на угоді з продажу квартири за адресою: АДРЕСА_6 , і вона сприймала останню як таку, що приймає участь в угоді разом з ОСОБА_21 .

За протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 31 січня 2015 року, свідок ОСОБА_115 впізнала в обвинуваченій ОСОБА_13 жінку, яка зверталася до неї разом з ріелтором ОСОБА_177 31 серпня 2013 року за фактом продажу квартири за адресою: АДРЕСА_6 . Саме ця жінка надавала документи для проведення угоди.

Свідок ОСОБА_115 під час допиту в судовому засіданні підтвердила результати вказаного впізнання та показала, що сприймала ОСОБА_13 як ріелтора.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_39 показав, що саме ОСОБА_13 пропонувала йому придбати квартиру за адресою: АДРЕСА_16 .

За протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 27 серпня 2014 року, свідок ОСОБА_39 впізнав ОСОБА_13 , яка організовувала угоду про продаж квартири між ОСОБА_26 та ним.

Відповідно до протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання від 06 лютого 2015 року, підозрюваний ОСОБА_17 впізнав в обвинуваченій ОСОБА_13 жінку на прізвисько « ОСОБА_179 », яка представилася як ОСОБА_76 , з якою він познайомився в 2013 році і яка, на його думку, організувала продаж ним квартири по паспорту від імені ОСОБА_59 , ініціалів він не пам`ятає.

Зазначені докази узгоджуються між собою в цілому і судом не встановлені підстави ставити їх під сумнів.

В той же час, твердження ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_191 про те, що обвинувачена приходила в місця укладення угод з продажу квартир по АДРЕСА_25 для того, щоб забирати у свідка частину боргу, спростовані сукупністю наведених доказів, є очевидно надуманими (обвинувачена і свідок не змогли дати розумних пояснень з приводу того, чому при рівні довіри, за якого ОСОБА_13 дала в борг ОСОБА_192 значну суму коштів, остання мала ходити по угодах та забирати гроші безпосередньо після угод маленькими частинами) і судом відхиляються.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_13 була залучена до продажу квартир за адресами: АДРЕСА_13 , АДРЕСА_6 , та АДРЕСА_16 , а саме: здійснювала пошук покупців, супроводжувала угоди до самого укладання договору купівлі-продажу у нотаріусів. Також, сукупність наведених доказів доводить, що саме ОСОБА_13 передавала під час укладення угод перелічені в обвинувальному акті документи нотаріусам.

В той же час, за обвинувальним актом до обов`язків ОСОБА_13 як ріелтора входило також пошук квартир, власники яких померли або ведуть антисоціальний образ життя. Жодного прямого або непрямого доказу на підтвердження такої обставини суду не надано і вона визнається судом недоведеною.

Відповідно, за цих же обставин суд вважає недоведеним твердження в обвинувальному акті, що саме ОСОБА_13 підшукала як об`єкт злочину квартири за адресами: АДРЕСА_13 , АДРЕСА_6 , та АДРЕСА_16 .

Суд виходить з того, що нормальна (правомірна) діяльність ріелтора з посередництва між продавцями та покупцями з наданням допомоги сторонам укласти угоду за об`єктивною стороною є тотожною з діяльністю особи, яка за конкретних обставин справи в якості ріелтора залучена до заволодіння об`єктами нерухомості шахрайським шляхом і єдиною відмінністю є суб`єктивна сторона. Так, при нормальній (правомірній) діяльності ріелтор не усвідомлює, що дійсне волевиявлення володільця нерухомого майна на його відчуження відсутнє і документи, що подаються ріелтором до нотаріуса, є підробленими, тоді як при злочинній діяльності особа, залучена в якості ріелтора, усвідомлюючи зазначені обставини, виконує свою частину дій, спрямовану на реалізацію єдиного злочинного плану заволодіння чужим майном.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд виходить з того, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (п.п. 22-26 постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено органом досудового розслідування, ОСОБА_13 документи на квартири перед продажем отримувала від іншої особи. При цьому, дійсність зазначених документів не викликала сумнівів ані у нотаріусів, які здійснювали реєстрацію права власності на підставі цих документів, ані у покупців, які здійснювали придбання відповідних квартир. Формальна відповідність форми та змісту документів вимогам закону та усталеній практиці відповідних установ, встановлена судом і при дослідженні їх копій судом.

Суд враховує повідомлений свідком ОСОБА_21 епізод під час продажу квартири за адресою: АДРЕСА_13 , коли виникли якісь проблеми з довіреністю і довелося чекати біля двох годин поки їх усунуть. При цьому, свідку невідомий характер проблемного питання, однак суд вважає за необхідне зауважити, що відомості про підроблену довіреність від імені ОСОБА_19 на ОСОБА_21 до Єдиного реєстру довіреностей були внесені приватним нотаріусом ОСОБА_193 ще 16 серпня 2013 року, тобто за три дні до підписання угоди.

Таким чином, надані суду докази не доводять, що ОСОБА_13 за об`єктивними ознаками документів, які нею надавалися нотаріусу, знала (не могла не знати), що такі документи є підробленими.

При цьому, за версією обвинувачення, єдиним доказом змови між ОСОБА_13 і іншими особами на вчинення злочину є зафіксоване мобільними операторами спілкування ОСОБА_13 з такими особами.

Наведена обставина мала підтверджуватися наданими суду довідками щодо обробки отриманої під час тимчасових доступів у операторів мобільного зв`язку технічної інформації, які визнані судом недопустимими доказами.

При цьому, ОСОБА_13 не заперечує спілкування телефоном з такими особами у кількостях та місцях, зазначених у відповідних довідках і сама по собі зазначена обставина не доводить, що таке спілкування виходило за меж обговорення здійснення обвинуваченої, як ріелтором, правомірних дій з супроводження угод купівлі-продажу нерухомості.

Також, за версією сторони обвинувачення, яка підтримувалася прокурором в суді, ОСОБА_13 після укладення угод з продажу квартир за адресами: АДРЕСА_13 , АДРЕСА_6 , фактично отримала за них від продавців грошові кошти, однак жоден з допитаних судом очевидців укладення угоди зазначену обставину не підтвердив.

Суд не може обминути увагою той факт, що для придбання квартири за адресою: АДРЕСА_16 , свідок ОСОБА_39 отримав від ОСОБА_13 в борг 20000 доларів США, що дозволяє поставити під сумнів твердження сторони обвинувачення в обізнаності ОСОБА_13 з незаконністю такої угоди, оскільки в такому випадку остання свідомо поставила б себе під ризик втрати власних грошових коштів.

Таким чином, надані суду докази не доводять поза розумним сумнівом, що ОСОБА_194 вступила в попередню змову з іншими особами з метою вчинення злочинів, пов`язаних із заволодінням чужим майном шляхом шахрайства та придбанням права на майно шляхом обману, розподіливши при цьому ролі у вчиненні кримінальних правопорушень, і що вона знала про те, що є дійсне волевиявлення володільців квартир на їх відчуження відсутнє і документи, що подаються нею до нотаріуса, є підробленими, тобто не доведено, її діяльність виходила за межі нормальної (правомірної) діяльності ріелтора з посередництва між продавцями та покупцями з наданням допомоги сторонам укласти угоду.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, ухвалюється виправдувальний вирок.

Оскільки дослідженими в судовому засіданні доказами не доведено, що кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_13 , остання підлягає виправданню за пред`явленим обвинуваченням в порядку п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Питання розподілу процесуальних витрат і подальшої долі речових доказів у межах цього провадження вирішенню не підлягає, оскільки остаточне рішення щодо інших осіб, які обвинувачуються у вчиненні цих же кримінальних правопорушень, судом ще не ухвалене.

Арешт, накладений на майно ОСОБА_13 ухвалою слідчого судді, у зв`язку з її виправданням підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_195 визнати невинуватою в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, та виправдати її на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення нею зазначених кримінальних правопорушень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 12 лютого 2015 року (справа № 200/2487/15-к, провадження 1-кс/200/1023/15) на майно ОСОБА_13 :

-1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_11 ;

-квартиру з адресою: АДРЕСА_26 ;

-квартиру за адресою: АДРЕСА_27 ;

-1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ;

-домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

20.08.2025