ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/101/25
провадження № 1-кп/753/1228/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

проводячи судовий розгляд у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0004674 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В :

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, подавши окреме клопотання з обгрунтуванням своєї позиції.

Захисник ОСОБА_6 заперечив у задоволенні клопотання прокурора, подав зустрічне клопотання про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою пославшись на те, що стороною обвинувачення не було подане належне клопотання про продовження запобіжного заходу, оскільки у клопотанні яке перебуває на розгляді суду прокурором зазначено, що ОСОБА_3 є підозрюваним, а не обвинуваченим, і саме щодо підозрюваного прокурор просить продовжити запобіжний захід. Також у зазначеному клопотанні стверджується, що у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, а ОСОБА_3 є підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Всі вищенаведені факти є грубим порушення норм кримінального процесуального законодавства і суд не може задовольнити клопотання прокурора у такому вигляді.

Захисник ОСОБА_5 також заперечував у задоволенні заявленого клопотання та подав заперечення проти продовження строку запобіжного заходу, у якому наголосив на тому, що стороною обвинувачення подане клопотання, що не відповідає вимогам ст. 199 КПК України, відсутні посилання на докази, які обгрунтовують обставини про існування ризиків, передбачених ст. 177 КК України. Крім того, захисник ОСОБА_5 у повному обсязі підтримав доводи захисника ОСОБА_6 щодо грубих помилок допущених прокурором у клопотанні та зазначив, що вони є настільки суттєвими, що виключають можливості суду задовольнити таке клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_3 частково підтримав позицію своїх захисників та зазначив, що хворіє і потребує лікування, однак у ДУ "Київський слідчий ізолятор" належної медичної допомоги йому надано бути не може, тому просив змінити йому запобіжний захід на не пов"язаний із триманням під вартою.

Розглядаючи заявлені у судовому засіданні клопотання суд виходить із наступного.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для продовження строку запобіжного заходу має бути наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Аналізуючи клопотання прокурора слід зробити висновок, що це є набір фраз із різних стадій кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 не пов"язаних між собою єдиним змістом.

Так, у клопотанні зазначено, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України, тоді як останній є обвинуваченим у вчиненні кримінального проавопорушення передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

Далі по тексту зазначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, на даний час не виконані всі слідчі та процесуальні дії, спрямовані на отримання та перевірку доказів, а тому ОСОБА_3 перебуваючи на волі може вчинити ряд дій для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності, що також не відповідає дійсності оскільки на даний момент кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 перебуває на стадії судового розгляду.

Окрім цього, навіть у резолютивній частині прокурор просить продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою саме до підозрюваного ОСОБА_3 , тоді як останній ще із 07.01.2025 року має статус обвинуваченого.

Давати оцінку діям прокурора як посадової особи не входить до повноважень суду, однак суд констатує, що на підставі такого клопотання до особи не може бути застосований найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Водночас слід зазначити, що як слідчим суддею так і судом неодноразово було встановлено існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризиків переховування від суду та вчинення нових кримінальних правопорушень, які існують і на даний момент, запобігти яким у випадку відсутності належного клопотання прокурора щодо запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та наявності клопотання прокурора щодо запобіжного заходу в цілому, слід шляхом застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Разом із тим, такий запобіжний захід надасть можливість обвинуваченому ОСОБА_3 отримати належну медичну допомогу.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 176-206,291 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду негайно.

Зобов`язати ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду, утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвалу для виконання направити до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченго.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону - ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: