СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2811/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000576, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

15.05.2025 року прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000576 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000576 від 24.10.2024 за ч. 3 ст.15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , намагаються заволодіти належним йому майном, уклавши з останнім 23.11.2023 договір довічного утримання. Встановлено, що 23.11.2023 між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 укладено договір довічного утримання, згідно якого ОСОБА_5 зобов`язана забезпечити ОСОБА_7 довічне проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та довічне користування всім зазначеним у договорі майном. Однак встановлено, що після укладання договору довічного утримання ОСОБА_5 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 23.01.2024 року помістили ОСОБА_7 до комунального закладу «Ревненське відділення стаціонарного догляду для постійного або тимчасового перебування та надання соціальних послуг», який розташований за адресою : АДРЕСА_3, таким чином порушивши умови договору довічного утримання. Після поміщення ОСОБА_7 до будинку літніх людей ОСОБА_5 24.01.2024 на підставі договору купівлі-продажу №8635/24/000721, укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , в сервісному центрі МВС №8046 за адресою: м. Київ Столичне шосе, 104, продано автомобіль марки «SUZUKI» моделі «JIMNY», 2006 року випуску, № НОМЕР_1 , який належав на праві власності ОСОБА_7 , що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 вчинила шахрайські дії відносно ОСОБА_7 , скориставшись його безпорадним станом, та незаконно заволоділа належним йому автомобілем марки «SUZUKI». Встановлено, що вказаним автомобілем на даний час користується батько ОСОБА_5 - ОСОБА_8 . Крім цього, відповідно до інформації отриманої в ході тимчасового доступу до Акціонерного банку «Укргазбанк» встановлено, що 18.12.2024 о 16:06 год. ОСОБА_5 скориставшись сім-картою ОСОБА_7 яка була зареєстрована у вказаному банку за допомогою мобільного додатку «Укргазбанк» зайшла через телефон марки IPHONE 12 PRO MAX (IMEI НОМЕР_2 ) до вказаного додатку, через який вчиняли дії від імені ОСОБА_7 .

Також, 22.05.2024 о 15:09 год. ОСОБА_5 скориставшись сім-картою ОСОБА_7 яка була зареєстрована у вказаному банку за допомогою мобільного додатку «Укргазбанк» зайшла через телефон марки IPHONE 15 PRO MAX (IMEI НОМЕР_3 ) до вказаного додатку, через який вчиняли дії від імені ОСОБА_7 , таким чином розпоряджаючись коштами ОСОБА_7 на свою користь, тим самим порушуючи умови договору довічного утримання.

Крім цього, 31.01.2025 ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 привезли до будинку літніх людей, де перебував ОСОБА_7 нотаріуса, який засвідчив надання довіреності ОСОБА_7 на розпорядження його банківськими рахунками у АБ «Укргазбанк» та АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_5 . При цьому встановлено, що на банківських рахунках ОСОБА_7 відкритих в АБ «Укргазбанк» перебували грошові кошти в сумі 322 517, 00 грн. Після надання вказаної довіреності ОСОБА_5 зняла вказані грошові кошти, тим самим незаконно заволодівши грошовими коштами ОСОБА_7 .

Проведеною комплексною судовою психолого-психіатричною експертизою встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час та на час укладання договору довічного утримання, тобто на 23.11.2023 року страждав на деменцію при хворобі Альцгеймера, з пізнім початком, не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

Також станом на 31.01.2025 на час надання довіреності на розпорядження своїми банківськими рахунками ОСОБА_7 за своїм психічним станом не усвідомлював значення своїх дій, що свідчить про те, що ОСОБА_5 скориставшись безпорадним станом заволоділа грошовими коштами останнього.

У подальшому, 13.05.2025 року в період часу з 06 год. 19 хв. до 08 год. 29 хв., на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: - мобільний телефон марки «iPhone 16 Pro Max» IMEI: НОМЕР_4 в чохлі чорно-рожевого кольору з малюнком кролика. Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області від 13.05.2025 року вищевказаний мобільний телефон визнано речовим доказом, оскільки він зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ факту та обставин вчиненого кримінального правопорушення, в зв`язку з чим просить накласти арешт.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засідання клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, вказаних в ньому. Вказане клопотання просив розглядати без участі власника майна ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення виходячи з наступного.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000576 від 24.10.2024 за ч. 3 ст.15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 07.05.2025 року надано дозвіл слічим СУ ГУНП у Київській обл. на проведення обшуку квартири та інших нежитлових приміщень за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , з метою відшукування, зокрема, крім іншого мобільного телефону марки ІPHONE 12 PRO MAX та ІPHONE 15 PRO MAX, інших мобільних телефонів.

13.05.2025 року старшим слідчим СУ ГУНП в Київській обл. ОСОБА_10 проведення обшуку в період часу з 09 год. 19 хв. до 08 год. 23 хв. 07.05.2025 року на підставі ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 07.05.2025 року, за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено: мобільний телефон марки ІPHONE 16 PRO MAX білого кольору, IMEI: НОМЕР_4 , в чохлі чорно-рожевого кольору з малюнком кролика, без сім карти.

13.05.2025 року постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Київській обл. ОСОБА_10 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000576 від 24.10.2024 вилучений під час проведення обшуку місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , мобільний телефон марки "ІPHONE 16 PRO MAX" IMEI: НОМЕР_4 білого кольору в чохлі чорно-рожевого кольору з малюнком кролика.

Постановою від 15.06.2025 року призначено у кримінальному провадженні№ 0000576 від 24.10.2024 комп`ютерно-технічну експертизу.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно пункту 168 Рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України", будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції" п. п. 69 і 73). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства п. 50).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора щодо накладення арешту на вказане у клопотанні майно, вилучене під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні майно є доказом злочину, тобто відповідає встановленим ст. 170 КПК України критеріям.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході обшуку 13.05.2025 року за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на мобільний телефон марки "ІPHONE 16 PRO MAX" IMEI: НОМЕР_4 , білого кольору в чохлі чорно-рожевого кольору з малюнком кролика.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1