Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1059/25
Провадження № 1-і/723/21/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілолї ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець клопотання прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого, який обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом здійснюється розгляд кримінальноого провадження, внесеного до ЄРДР за №0003873 від 24.10.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, яке обгрунтовує наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу і свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Вважає, що кваліфікація діяння є завищеною, так як дії підзахисного мали бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України. Вказує, що існування ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення нічим не підтверджене, а наявність двох інших ризиків дає підстави для зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Потерпіла в судовому засіданні висловилася про продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України при вирішенні питання продовження строку запобіжного заходу суд має перевірити обставини, які свідчать про не зменшення ризику чи появу нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, внаслідок дії яких неможливо завершити судовий розгляд до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 25.10.2024 року щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, який в подальшому продовжувався ухвалами слідчого судді та суду, останній раз до 19.05.2025 року.

Застосовуючи до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив обгрунтованість повідомленої підозри за ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, визначені в ст. 178 КПК України, суд вважає, що встановлені ризики продовжують існувати і не зменшилися.

Суд знаходить обгрунтованим заявлений прокурором ризик за п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_4 з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується, міри покарання, яка передбачена за його вчинення, відсутність стримуючих факторів, перебуваючи на волі матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Наявність ризику за п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України суд знаходить обгрунтованим щодо можливості незаконного впливу обвинуваченого на свідків, так як він є знайомий з ними, з більшістю перебуває у близьких та дружніх відносинах, а з свідком ОСОБА_7 у сімейних стосунках і, перебуваючи на волі може здійснювати на них вплив з метою змінити показання або відмовитися від показань на його користь. При цьому суд вважає, що даний ризик в частині незаконного впливу обвинуваченого на потерпілу ОСОБА_6 перестав існувати, так як потерпіла надала в суді свої показання, і не вказувала на можливість впливу на неї обвинуваченого.

Не знаходить суд на даний час підстав для висновку, що перестав існувати ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, що передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і доводи прокурора на підтвердження даного ризику про те, що ОСОБА_4 не працює, не має власного джерела доходу, систематично проявляв агресивну поведінку до загиблої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , вважає обгрунтованими.

Крім того, суд приймає до уваги, що при встановленні даних щодо особи обвинуваченого, останній зазначив, що до затримання проживав за адресою місця проживання ОСОБА_10 і не виключає моживості подальшого проживання там. Вказані обставини також підтверджують можливість вчинення обвинуваченим дій, що утворюють ризики за п. 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник заперечуючи наявність ризику за п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували доводи прокурора існування такого ризику.

До завершення строку дії попередньої ухвали суду щодо тримання під вартою ОСОБА_4 судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений, так ще не досліджені письмові докази, не допитані свідки.

При вирішенні даного клопотання суд не може надавати оцінку кваліфікації дій обвинуваченого, яка заперечується стороною захисту, так як відповідні висновки з цього питання можна буде зробити за результатами з`ясування обставин справи і дослідження доказів.

Таким чином, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України щодо винятковості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що застосований запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 є доцільним, таким, що відповідає закону і не виходить за рамки розумних строків. Тому слід продовжити термін дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд погоджується з позицією сторони обвинувачення, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить в повній мірі виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не дасть реальної змоги запобігти зазначеним вище ризикам, з огляду також і на характер вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, тяжкість покарання.

Так як питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вирішується у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 196-199 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 14 липня 2025 року без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_11