Справа №293/753/25
Провадження № 1-кп/293/182/2025
УХВАЛА

14 липня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000287 від 27.05.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.07.2025 в підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку щодо призначення провадження до судового розгляду, оскільки справа згідно ст. 32 КПК України підсудна Черняхівському районному суду Житомирської області, підстав для закриття або зупинення провадження по справі не вбачається, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, що розгляд справи повинен відбуватися у відкритому судовому засіданні з участю всіх учасників судового провадження: прокурора, обвинуваченого, його захисника.

Обвинувачений не заперечив щодо призначення справи до судового розгляду, інших клопотань не заявив, клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів не заявив.

Захисник обвинуваченого не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду, клопотань про прийняття рішень, передбачених ч.3 ст. 314 КПК України, не заявив.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов наступного висновку.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, підстав для його повернення прокурору немає.

Вказане кримінальне провадження підсудне Черняхівському районному суду Житомирської області відповідно до вимог ст. 32 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження згідно п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, а також зупинення провадження, немає.

Угод у порядку ст.468-474 КПК України до суду не надійшло.

З вказаних мотивів, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду у кримінальному провадженні №0000287 від 27.05.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, судовий розгляд здійснювати суддею одноособово відповідно до вимог ч.1 ст. 31 КПК України, у відкритому судовому засіданні згідно з ч.2 ст.27 КПК України, з участю учасників провадження.

Щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, суд зазначає наступне.

Ухвалою слідчого суді Богунського районного суду міста Житомира 29.05.2025 року підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 утримується в СІЗО державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)».

Прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави, строком на 60 діб, згідно поданого 14.07.2025 клопотання, мотивуючи тим, що ризики, які були при обранні запобіжного заходу, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Захисник обвинуваченого заперечував щодо продовження запобіжного заходу, оскільки ризики, заявлені прокурором, не підтверджені доказами.

Обвинувачений не заперечив щодо продовження запобіжного заходу.

Відповідно ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Запобіжний захід застосовується саме з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти (рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «W проти Швейцарії», в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує вік, сімейний та майновий стан обвинуваченого, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також те, що він не працює.

Наявні у матеріалах клопотання обставини та докази, на які посилається прокурор у клопотанні, є достатніми, та на час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, не зменшилися і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, та з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду; може незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як обвинувачується у вчиненні інших кримінальних правопорушень, розгляд яких здійснюється судами.

Також, суд враховує серйозність звинувачення та суворість передбаченого покарання, в разі доведеності вини ОСОБА_4 .

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції»).

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, враховано те, що обвинуваченому відоме місце проживання, як потерпілих, так і свідків в даному кримінальному провадженні, а тому й у такому випадку, можливості обвинуваченого незаконно впливати на них.

Вказані ризики виправдовують продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою та свідчать, що жоден інший менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти існуючим ризикам.

Твердження захисника про те, що обвинувачений не має наміру впливати на свідків та потерпілих, переховуватись від суду, заслуговують на увагу, однак враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, вони не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Даних щодо неможливості за станом здоров`я обвинуваченого перебувати в СІЗО суду не надано.

Таким чином, на даний час відсутні підстави для зміни обраного запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки він обирався не тільки з урахуванням тяжкості злочину, але й особи обвинуваченого та певних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, проте на даний час обставини, на які посилається сторона захисту, як на підставу відмови у продовженні запобіжного заходу, існували і на час обрання та продовження запобіжного заходу та були враховані судом, судовий розгляд справи по суті ще не розпочато, у зв`язку з чим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314,315,316,372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000287 від 27.05.2025 на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, на 17.07.2025 об 11 год. 00 хв. у приміщенні Черняхівського районного суду Житомирської області (Житомирська область, смт. Черняхів, вул. Слобідська, 1, зал №1).

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілих.

Клопотання прокурора задовольнити. Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 12.09.2025.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та до СІЗО державної установи «Житомирська УВП (№8)»

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6