Справа № 740/5912/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/592/25
Категорія - ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадженні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000534 від 15.07.2024 року за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 травня 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пашківка, Ніжинського району, Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого,не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.02.2000 Ніжинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 222, ст. 44, ст. 42 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України 1960 року з відстрочкою покарання вироку строком на 1 рік;

- 03.07.2000 Чернігівським обласним судом за ч. 3 ст. 142, 93 п. «А», п. ОСОБА_9 , 42 КК України 1960 року до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 29.01.2010 по відбуттю покарання;

- 23.11.2010 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 16.06.2011 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26.03.2013 умовно-достроково на 7 місців 30 днів;

- 24.03.2015 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 12.02.2019 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст.307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 травня 2025 року ОСОБА_8 визнано невинуватим та виправдано у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України (за епізодами крадіжок майна ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ), ч. 1 ст. 263 КК України (щодо 112 патронів) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (щодо 1 патрона) закрито на підставі ч. 2 ст. 11 КК України та п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з малозначністю діяння.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України (за епізодом крадіжки 20.07.2024 мотокоси ОСОБА_14 ), ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України (за епізодом крадіжки мотокоси ОСОБА_14 ) у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з дня набуття вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 31.08.2024 до дня набуття вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 24 611 (двадцять чотири тисячі шістсот одинадцять) гривні 61 коп витрат за проведення судових експертиз.

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз (висновок судової експертизи від 09.09.2024 № СЕ-19/125-24/11107-БЛ щодо 60 патронів, а.п. 129 т.1; висновок судової експертизи № 1039/24-24 від 16.09.2024 щодо велосипеда, а.п. 214 т.1; висновок судової експертизи № 1040/24-24 від 16.09.2024 щодо велосипеда, а.п. 219 т.1; висновок судової експертизи № 1041/24-24 від 16.09.2024 щодо мотокоси, а.п. 235-237 т.1; висновок судової експертизи від 12.09.2024 № СЕ-19/125-24/11491-ТВ щодо велосипеда, а.п. 221 т.1; висновок судової експертизи № 1043/24-24 від 16.09.2024 щодо телефона, а.п. 249 т.1; висновок судової експертизи від 17.09.2024 за № СЕ-19/125-24/11654-БЛ щодо 52 патронів, а.п. 12 т.2) в розмірі 13 252 (тринадцять тисяч двісті п`тдесят дві) гривні 39 коп віднесено на рахунок держави.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікацію дій, просить змінити вирок суду та призначити його підзахисному покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Вказує, що при призначенні покарання необхідно врахувати вартість викраденої мотокоси, її повернення потерпілому під час досудового розслідування, розміри наркотичних засобів, які обвинувачений зберігав без мети збуту, конкретні обставини збуту наркотичних засобів, що обвинувачений вчиняв зі спонукання уникнути матеріальних витрат на придбання метадону для себе і використовував для цього гроші, надані закупним, та вчиняв дії не з метою незаконного збагачення, а для отримання наркотичного засобу для власного вживання.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 20.07.2024 близько 12:00 год. , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, перебуваючи на полі біля с. Пашківка, таємно, повторно, викрав мотокосу марки «Оleo-Mac», ВСН 25 Т, помаранчевого кольору, вартістю 6926,87 грн., що належить ОСОБА_14 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на вище вказану суму.

ОСОБА_8 зберігав наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) при собі з метою подальшого збуту та 20.08.2024 близько 11 години 10 хвилини, перебуваючи поблизу зупинки громадського транспорту «Об`їжджа» по вулиці Шевченка в м. Ніжин Чернігівської області, з корисливого мотиву, умисно, незаконно збув ОСОБА_15 (особа зі зміненими анкетними даними), який був залучений для проведення оперативної закупки - наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), загальною масою 0,1918 г.

В подальшому ОСОБА_8 зберігав повторно наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) при собі з метою подальшого збуту та 31.08.2024 близько 12 години 40 хвилини, перебуваючи поблизу зупинки громадського транспорту «Об`їжджа» по вулиці Шевченка в м. Ніжин Чернігівської області, з корисливого мотиву, умисно, повторно, незаконно збув ОСОБА_15 (особа зі зміненими анкетними даними), який був залучений для проведення оперативної закупки наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), загальною масою 0,1856 г.

ОСОБА_8 з особистого мотиву, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання незаконно зберігав наркотичні засоби метадон (фенадон) та канабіс за місцем свого проживання для власних потреб без мети збуту.

31.08.2024 в період часу з 16.19 год. по 18.29 год. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській виявлено та вилучено паперовий згорток, в якому знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,1154 г; шприц із прозорою рідиною об`ємом 2 см3, з наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,0373 г; два згортки з подрібненою речовиною рослинного походження зелено-коричневого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, масою 5,756 г. та 7,240 г.

Загальна маса наркотичних засобів, які ОСОБА_8 незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту складає: метадон (фенадон) 0,1527 г., канабісу 12,996 г.

31.08.2024 в період часу з 16.19 год. по 18.29 год. в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено 1 патрон 5,45 мм (5.45х39), який є боєприпасом та який ОСОБА_8 у порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 за № 622, «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, зберігав за місцем свого проживання за вищевказаною адресою без передбаченого законом дозволу.

Крім того, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України за наступних обставин.

14.07.2024 близько 16:00 год. ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, перебуваючи в місті Ніжині по вул. Покровська, 8, біля магазина «Гастроном», скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно повторно викрав мобільний телефон марки «Tecno Pova3», моделі «Tecno LF7n», з пам`яттю 6/128GB, вартістю 6980,45 грн., з сім картою оператора «Київстар Love UA із тарифом Світло Контакт» вартістю 175 грн., котрий лежав на лавці та належав ОСОБА_10 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 7155,45 грн.

В подальшому, 15.07.2024, близько 17:00 год., ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, перебуваючи на вулиці Миру, 2 в с. Хвилівка Ніжинського району, біля магазину «Продукти», таємно повторно викрав спортивний велосипед марки «SCOTT VOLTAGE», червоного кольору, з діаметром коліс 26 дюймів, вартістю 6416,50 грн., що належить ОСОБА_11 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Також 16.07.2024 близько 12.00 год., ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану перебуваючи на вул. 1 Травня, 1 с. Талалаївка Ніжинського району, біля магазину «Продукти», таємно повторно викрав спортивний велосипед марки «GAZELLE XR-2», вартістю 4900,00 грн., що належить ОСОБА_13 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

В подальшому, у невстановлений досудовим слідством час, у проміжок з 22.08.2024 по 25.08.2024, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, перебуваючи на АДРЕСА_2 , таємно повторно викрав спортивний велосипед марки «AVENTYS PREMIER 26ER», вартістю 9614,81 грн., та мотокосу марки «NOWA», серії ТВ 5234s, вартістю 2968,61 грн., що належать ОСОБА_12 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 12583,42 грн.

Також у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб у серпні 2024 року ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу придбав набої калібром 5,45 мм (5.45х39) в кількості 113 шт., які приніс до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та став їх зберігати без передбаченого законом дозволу.

31.08.2024 в період часу з 16.19 год. по 18.29 год. в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено 61 патрон 5,45 мм (5.45х39), та 12.09.2024 в період часу з 14.23 год. по 14. 40 год. в ході проведення огляду за вказаною адресою було виявлено та вилучено 52 патрони 5,45 мм (5.45х39) які є боєприпасами та які ОСОБА_8 , у порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 за № 622, «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, придбав та зберігав за місцем свого проживання за вищевказаною адресою без передбаченого законом дозволу.

Заслухавши доповідача, захисника-аадвоката ОСОБА_7 та його підзахисного ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції щодо виправдання ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України (за епізодами крадіжок майна ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ), ч. 1 ст. 263 КК України (щодо 112 патронів), закритті кримінального провадження в частині обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (щодо 1 патрона) у зв`язку з малозначністю та доведеністю винуватості останнього у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України (за епізодом крадіжки 20.07.2024 мотокоси ОСОБА_14 ), ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, як і кваліфікація дій обвинуваченого, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Що ж до доводів сторони захисту про суворість призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то суд апеляційної інстанції не приймає їх до уваги за відсутністю правових підстав.

Вирішуючи по суті апеляційні вимоги щодо невідповідності призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та його особі внаслідок надмірної суворості, колегія суддів виходить з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Покарання, як про це зазначено в положеннях ст. 65 КК України, призначається з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Окремою підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції передбаченою ч. 2 ст. 409 КПК України, є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України (за епізодом крадіжки 20.07.2024 мотокоси ОСОБА_14 ), ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які належать до тяжких злочинів ( ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 1, 2 ст. 307 КК України) та кримінального проступку (ч. 1 ст. 309 КК України), кількість епізодів злочинної діяльності, відношення до вчиненого, особу винного, який неодноразово раніше судимий за особливо тяжкі злочини проти життя, проти власності, за зберігання наркотичних речовин без мети збуту, офіційно не працевлаштований, до затримання співмешкав у батьківському будинку з ОСОБА_16 та її трьома малолітніми дітьми, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, врахувавши обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 за вчинення крадіжки мотокоси ОСОБА_14 - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутність пом`якшуючих і обтяжуючих обставин за інші кримінальні правопорушення, вірно прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо при призначенні покарання у виді позбавлення волі, з чим погоджується і колегія суддів.

Окрім цього, при призначенні покарання судом першої інстанції було враховано вартість викраденої мотокоси ОСОБА_14 і її повернення потерпілому під час досудового розслідування, розміри наркотичних засобів, які ОСОБА_8 зберігав без мети збуту, конкретні обставини збуту наркотичних засобів, що ОСОБА_8 вчиняв зі спонукання уникнути матеріальних витрат на придбання метадону для себе і використовував для цього гроші, надані закупним, та вчиняв дії не з метою незаконного збагачення, а для отримання наркотичного засобу для власного вживання, а тому доводи захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

За таких обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, суд суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкцій цих статей із застосуванням конфіскації майна за ч. 2 ст. 307 КК України з огляду на доведеність корисливого умислу та за ч. 1 ст. 309 КК у виді обмеження волі, і остаточно, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України призначив покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що на думку суду апеляційної інстанції відповідає меті призначення покарання.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що покарання із застосуванням положень ст.69 КК України призначається у виключних випадках не лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, а потребує ще наявність умов, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що мають існувати в сукупності та взаємозв`язку.

Згідно ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Колегія суддів зауважує, що частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до ч. 1 та/або ч. 2 ст. 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення ст. 66 та ст. 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, неодноразово викладеною у судових рішеннях.

Колегія суддів вважає, що зазначені в скарзі обставини не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. При цьому, всі обставини були належним чином враховані судом першої інстанції, а тому суд дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого буде сприятливим при призначенні реального терміну покарання.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципам законності, індивідуалізації та справедливості.

Проаналізувавши прийняте судом рішення, колегія суддів підкреслює, що таке покарання за своїм видом та розміром відповідає засадам ст.50 КК України та не може вважатись явно суворим лише з підстав незгоди з таким висновком обвинуваченим.

Такий розмір та вид покарання є необхідним, достатнім та дієвим заходом для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки повністю відповідає меті його призначення.

Відтак, усі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання враховані, тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу, оскільки вони носять формальний, суто суб`єктивний характер і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Істотних порушень органом досудового розслідування чи судом норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 травня 2025 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4