Справа № 203/5698/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю представника скаржника - ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшла вищезазначена скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , подана в порядку ст.303 КПК України, в якій скаржник просив скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 14.08.2025 року про закриття кримінального провадження №0000159. В обгрунтування скарги посилався на те, що в ході досудового розслідування крім допиту ОСОБА_5 більше ніяких слідчих чи інших процесуальних дій не проведено. Було допитано в якості свідків співробітників ДУ «ДВК (89)», які вчинили злочин, допитаний слідчий, який взагалі не був на місці затримання. Свідки, яких зазначав потерпілий, не допитані. Слідчий в постанові про закриття кримінального провадження спотворив інформацію про знаходження та затримання ОСОБА_5 і мотивував своє рішення про закриття кримінального провадження не існуючими фактами. В зв`язку з цим, оскільки слідчим не в повному обсязі проведено всі необхідні слідчі дії, спотворено факти, які мали місце насправді. Порушено права ОСОБА_5 , проігноровано його клопотання, не надано право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, позбавлено права подавати докази, брати участь у слідчих та процесуальних діях, скаржник просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просила задовольнити останню.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено повно та всебічно, слідчим з урахуванням зібраних доказів прийнято законне та обгрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.

Заслухавши учасників, перевіривши доводи, викладені в скарзі та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст.9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 1 ст.94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.223 КПК України, слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Самостійність слідчого в його процесуальній діяльності згідно ч.5 ст.40 КПК України на засадах змагальності сторін у кримінальному провадженні відповідно до ст.22 цього Кодексу, пов`язана з відстоювання стороною обвинувачення її правової позиції самостійно, чим визначаються дискреційні повноваження слідчого за ст.ст.93,94,223 КПК України у збиранні доказів за допомогою визначених на власний розсуд слідчих дій.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Відповідно до ст.ст.283,284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Під час розгляду скарги встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000159, відомості про яке внесено до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.146, ч.2 ст.365 КК України за заявою ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_3 , щодо незаконного затримання ОСОБА_5 , застосування до нього психологічного тиску та погроз застосування фізичного насильства оперуповноваженими ДУ «ДВК (№89)», підкидання йому наркотичних засобів.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 14.08.2025 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Оскаржуючи вказану постанову, адвокат ОСОБА_3 в поданій в інтересах ОСОБА_5 скарзі посилалась на те, що під час досудового розслідування крім допиту ОСОБА_5 більше ніяких слідчих чи інших процесуальних дій не проведено. Було допитано в якості свідків співробітників ДУ «ДВК (89)», які вчинили злочин, допитаний слідчий, який взагалі не був на місці затримання. Свідки, яких зазначав потерпілий, не допитані. Слідчий в постанові про закриття кримінального провадження спотворив інформацію про знаходження та затримання ОСОБА_5 і мотивував своє рішення про закриття кримінального провадження не існуючими фактами. В зв`язку з цим, оскільки слідчим не в повному обсязі проведено всі необхідні слідчі дії, спотворено факти, які мали місце насправді. Порушено права ОСОБА_5 , проігноровано його клопотання, не надано право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, позбавлено права подавати докази, брати участь у слідчих та процесуальних діях.

Перевіряючи вказані доводи, слідчий суддя враховує, що відповідно до досліджених під час розгляду скарги матеріалів кримінального провадження №0000159 вбачається, що в ході досудового розслідування з метою перевірки зазначених в заявах обставин, було витребувано та долучено до кримінального провадження матеріали службового розслідування, проведеного ДУ «ДВК (№89)» відносно співробітників цієї установи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на яких вказував ОСОБА_5 як осіб, що вчинили відносно нього кримінальні правопорушення; допитано останніх в якості свідків; витребувано з ІТТ №1 ГУНП в Дніпропетровській області інформацію та документи щодо доставлення та утримання ОСОБА_5 після його затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 КК України; витребувано та долучено копії матеріалів відповідного кримінального провадження №0001500 відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.307, ч.1 ст.325 КК України; визнано ОСОБА_5 потерпілим та допитано у вказаному процесуальному статусі; допитано в якості свідка оперуповноваженого ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , що виїжджав в складі СОГ на місце зупинення ОСОБА_5 ; допитано в якості свідка слідчого ВП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , яким проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001500.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження вбачається, що 25.09.2023 року ОСОБА_5 було зупинено співробітниками ДУ «ДВК (№89)» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на території, прилеглої до зовнішнього периметру ДУ «ДВК (№89)». Після зупинення ОСОБА_5 повідомив, що має при собі наркотичний засіб «метадон». З урахуванням цього було визнано СОГ ВП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, слідчим у складі СОГ проведено огляд та складено протокол огляду місця події, відповідно до якого ОСОБА_5 добровільно з лівої передньої кишені штанів було видано згорток з трьома металевими шайбами та п`ять сліп-пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору.

За вказаним фактом СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було розпочато кримінальне провадження за ч.2 ст.307, ч.1 ст.321 КК України.

30.10.2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001500 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень було скеровано до суду.

З протоколу огляду місця події від 25.09.2023 року та інших матеріалів кримінального провадження №0001500 вбачається, що під час проведення огляду, подальшого затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України, в ході розгляду слідчим суддею клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу та подальшого проведення досудового розслідування останній не заявляв про факти його незаконного затримання працівниками ДУ «ДВК (№89)», застосування останніми до нього фізичного та психологічного насильства, погроз їх застосування, підкидання йому наркотичних засобів.

З витребуваних матеріалів з ІТТ №1 ГУНП в Дніпропетровській області вбачається, що при доставлені ОСОБА_5 до ізолятора у останнього було виявлено тілесні ушкодження у вигляді перелому двох пальців, отримані внаслідок побутової травми, що мала місця до описаних вище подій 25.09.2023 року. Про що також свідчать фотознімки до протоколу огляду місця події від 25.09.2023 року, на якому зображений ОСОБА_5 із загіпсованою правою рукою та не заперечувалось останнім.

Інших тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 виявлено не було.

Також з матеріалів кримінального провадження №0001500 вбачається, що 23.10.2023 року під час допиту ОСОБА_5 в якості підозрюваного, який проводився в присутності його захисника адвоката ОСОБА_3 , ОСОБА_5 також не заявляв про викладені останніми в подальшому в заявах факти щодо незаконного затримання ОСОБА_5 , застосування до нього психологічного тиску та погроз застосування фізичного насильства оперуповноваженими ДУ «ДВК (№89)», підкидання йому наркотичних засобів. Визнавав факт зберігання ним наркотичного засобу «метадон» під час зупинки співробітниками ДУ «ДВК (№89)», заперечуючи лише факт такого зберігання з метою збуту.

Заяви щодо неправомірних дій співробітників ДУ «ДВК (№89)» було подано ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_3 лише в лютому 2024 року, тобто майже через п`ять місяців після описаних подій та після завершення досудового розслідування у кримінальному проваджені №0001500 та перебування справи на розгляді в суді з обвинувальним актом.

Стосовно доводів скарги про те, що в ході досудового розслідування було проігноровано клопотання сторони потерпілого про допит свідків, не надано право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, позбавлено права подавати докази, брати участь у слідчих та процесуальних діях, слідчий суддя враховує, що матеріали кримінального провадження №0000159 не містять жодних клопотань ОСОБА_5 або його адвоката про проведення слідчих або вчинення процесуальних дій, поданих в порядку ст.220 КПК України на адресу слідчого або прокурора, що є процесуальним керівником у кримінальному провадженні.

Посилання адвоката ОСОБА_3 на те, що питання про допит зазначеного потерпілим свідка ОСОБА_10 ставилось у чисельних скаргах, що подавалась на адресу Офісу Президента України, Офісу Генерального прокурора, ДБР, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки такі звернення на адресу органів та посадових осіб, які не є сторонами кримінального провадження та не уповноваженні на прийняття відповідних процесуальних рішень, не є свідченням ініціювання стороною потерпілого відповідних питань в порядку ст.220 КПК України перед особами, які мають їх вирішувати.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що під час досудового розслідування було проведено необхідні слідчі дії, повно та всебічно досліджено обставини у кримінальному провадженні, слідчим досліджено та надано належну і мотивовану оцінку встановленим в ході досудового розслідування обставинам та зібраним доказом та прийнято обгрунтоване рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

В зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.2,9,91,94,223,303-307,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування постанови слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 14 серпня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000159.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1