ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21286/24

Провадження № 11-кп/820/479/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали провадження, за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 травня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2024 року затверджено укладену 26 липня 2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_7 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України.

ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.333 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі території України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок набрав законної сили 24 вересня 2024 року.

Засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 звернулися до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2024 року.

На обґрунтування заяви зазначали, що суд не перевірив фактичні підстави для визнання винуватості та затвердження угоди, не дослідив докази, зокрема, висновок експерта від 10 травня 2024 року №10/05-2024, при цьому в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 травня 2025 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 про перегляд судового рішення вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2024 року за нововиявленими обставинами.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вирок Хмельницького міськрайонного суду від 22 серпня 2024 року було постановлено на підставі угоди від 26 липня 2024 року, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України. Згідно цієї угоди обвинувачений ОСОБА_7 беззастережно в повному обсязі визнав свою винуватість, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Під час розгляду угоди судом ОСОБА_7 також повністю визнавав свою винуватість, не оспорював висновки експерта. Судом було встановлено, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, цілком розумів права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості. Судом також було встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідали вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч.7 ст.474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не було встановлено.

Судом не було встановлено будь-яких обставин, які в розумінні ст.ст.459, 462 КПК України, можна вважати нововиявленими, тому суд дійшов висновку, що заяву засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 травня 2025 року та постановити нову ухвалу про відкриття кримінального провадження про перегляд судового рішення вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2024 року за нововиявленими обставинами на підставі заяви засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 від 04 березня 2025 року.

Захисник уважав, що рішення суду першої інстанції прийнято без дотримання вимог КПК України, провадження у судовому засіданні проведено без своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного зясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають дійсності, є передчасними, необґрунтованими та невмотивованими.

Зазначав, що всупереч вимогам ст.474 КПК України суд не перевірив фактичні підстави для визнання винуватості засудженого ОСОБА_7 та затвердження угоди, що виразилося в недослідженні доказів, зокрема, висновку експерта від 10 травня 2024 року №10/05-2024, який є доказом у справі, що становить суттєві недоліки попереднього розгляду справи в суді та які істотно вплинули на результат судового розгляду та ухвалення судового рішення. Це порушило принципи кримінального судочинства та гарантії справедливого розгляду кримінального провадження.

Оскільки висновок експерта від 10 травня 2024 року №10/05-2024 є одним із ключових доказів у справі, то його недослідження, на його думку, унеможливило належну перевірку обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України. Суд першої інстанції не міг упевнитися, що висновок досудового розслідування є правильним, а отже, не мав визначених законом підстав для затвердження угоди.

Окрім того, посилався на те, що на час розгляду кримінального провадження та постановлення обвинувального вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2024 року учасникам судового розгляду не було відомо про те, що висновок судового експерта від 10 травня 2024 року №10/05-2024 був виконаний неправильно.

Таким чином, суду першої інстанції були надані всі належні та допустимі докази та підстави, які в розумінні ст.ст.459, 462 КПК України, можна вважати нововиявленими, тому були всі законні підстави для відкриття кримінального провадження про перегляд судового рішення вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2024 року за нововиявленими обставинами на підставі його заяви від 04 березня 2025 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Умотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався в повному обсязі.

Відповідно до ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. При цьому зазначена норма закону містить вичерпний перелік таких обставин, зокрема:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з вимогами ч.2 ст.462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються, зокрема, обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, а також обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2024 року затверджено укладену 26 липня 2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_7 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України.

ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.333 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі території України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок набрав законної сили 24 вересня 2024 року.

Засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 звернулися до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2024 року. На обґрунтування заяви, зокрема, зазначали, що суд не перевірив фактичні підстави для визнання винуватості та затвердження угоди, що виразилося в недослідженні доказів, зокрема, висновку експерта від 10 травня 2024 року №10/05-2024, при цьому в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України.

На переконання колегії суддів, указані обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 , як на підстави для скасування вироку суду за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими в розумінні вимог ч.2 ст.459 КПК України та зводяться виключно до переоцінки доказів та незгоди із ухваленим судовим рішенням.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в заяві засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами не наведено тих обставин, які би могли істотно вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Так, ОСОБА_7 посилався на те, що після постановлення вироку у справі він більш детально вивчив висновок експерта №10/05-2024 від 10 травня 2024 року, який є найважливішим доказом у справі, та вважав такий висновок неправильним та необ`єктивним.

Разом з цим, зазначена судова експертиза була проведена під час досудового розслідування та цей доказ був відкритий стороні захисту, що ОСОБА_7 підтвердив.

Окрім цього, вирок Хмельницького міськрайонного суду від 22 серпня 2024 року було ухвалено на підставі угоди від 26 липня 2024 року, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України. Згідно цієї угоди обвинувачений ОСОБА_7 беззастережно в повному обсязі визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Під час розгляду цієї угоди місцевим судом, ОСОБА_7 повністю визнавав свою вину та не оспорював зазначені висновки експерта. Судом першої інстанції було встановлено, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, цілком розумів права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Судом також було встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідали вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч.7 ст.474 цього Кодексу, для відмови в затвердженні угоди не було встановлено.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що обставини, вичерпний перелік яких викладено у ч.2 ст.459 КПК України, що могли вплинути на судове рішення, та які існували, але не були відомі суду першої інстанції та особі, яка звертається, на час винесення вироку, засудженим та захисником не наведено, з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не тотожний апеляційному чи касаційному оскарженню судових рішень.

Перегляд ухваленого судового рішення виключно заради відстоювання іншої точки зору щодо надання нової оцінки вже існуючим та перевіреним у судовому засіданні доказам є недоцільним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06 вересня 2005 року, одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.

Крім зазначеного, як вказував Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішенні від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак, він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

При цьому, у вказаному рішенні звернуто увагу на те, що мають існувати будь-які «вагомі та непереборні обставини», які могли би служити обґрунтованим поясненням того, чому остаточне судове рішення має бути переглянуто і скасовано.

Зрештою наведені засудженим та його захисником у заяві підстави перегляду вироку за нововиявленими обставинами зводяться до переоцінки доказів, що суперечить положенням п.1 ч.1 ст.7 КПК України, зокрема, такій засаді кримінального провадження, як верховенство права, яка передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.

За таких підстав, суд першої інстанції обґрунтовано залишив без задоволення заяву засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 про перегляд судового рішення вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2024 року за нововиявленими обставинами, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Відтак, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 не дають підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 424, 426, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 травня 2025 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3