Справа № 464/2442/25
пр.№ 1-кс/464/485/25
24 червня 2025 року м.Львів
Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів,
Слідчий СВ відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у межах досудового розслідування кримінального провадження звернувся до слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова з клопотанням, погодженим процесуальним прокурором у кримінальному провадженні Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_5 , про надання тимчасового доступу до оригіналів проектно-кошторисної документації, які знаходяться у володінні КНП ЛОР « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
На підставі ч.4 ст.163 КПК України суддя розглядає клопотання за відсутності представника особи, у володінні якої знаходяться документи.
Слідчий суддя, заслухавши слідчих в підтримку клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов наступного висновку.
Виходячи із положень ст.ст.131, 132, 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження і полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
У п.2 ч.1 ст.162 КПК України визначено, що до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах та документах, належать відомості, які можуть становити лікарську таємницю.
За умовами ч.7 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч.6 ст.132 КПК України).
Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 333/1539/16-к (у порядку ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права) вказує на важливість дотримання імперативних приписів ч.4 ст.132 КПК України, за якою для оцінки потреб досудового розслідування варто враховувати можливість отримати речі й документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, без застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
Саме слідчий повинен довести, що без такого втручання в права і свободи особи, як тимчасовий доступ, виконати завдання досудового розслідування буде неможливо.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Отже, чинним законодавством надано дізнавачу/слідчому/прокурору право одержувати безперешкодно і безоплатно від осіб на запит необхідні у справі відомості.
У разі надходження запиту (вимоги) про витребування (надання) документів від правоохоронного органу (сторони обвинувачення) органи державної влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, службові та фізичні особи надають запитувані документи, відомості, речі та інше.
Саме такої позиції притримується Верховний Суд у постановах від 14 березня 2023 року у справі № 640/5814/21, від 13 березня 2024 року у справі № 420/1243/23.
Кримінальна відповідальність за ч.1 ст.367 КК України полягає у службовій недбалості, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.
Слідчий, заявляючи клопотання про тимчасовий доступ до документів, покликається на знаходження у володінні КНП ЛОР « ІНФОРМАЦІЯ_1 » оригіналів проектно-кошторисної документації.
Натомість зміст клопотання, яке погоджено прокурором, зводяться виключно до дослідного цитування акта ревізії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28 січня 2025 року, копію якого долучено до справи, але не містить обґрунтування застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ.
Усупереч ч.2 ст.160 КПК України у клопотанні узагалі не зазначено: значення документів для встановлення обставин кримінального провадження, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в документах, та неможливість вжиття інших способів для доведення; обґрунтування необхідності вилучення оригіналів документів.
Саме слідчий/прокурор повинен довести, що без такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ виконати завдання досудового розслідування буде неможливо. Слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи слідчого та прокурора, перебираючи на себе функцію органу досудового розслідування.
Лист КНП ЛОР « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 20 червня 2025 року з покликанням на главу 15 КПК України, в якому містяться виклад положень щодо тимчасового доступу, зважаючи на встановлені вище обставини, не є достатньою правовою підставою для вирішення питання тимчасового доступу.
Беручи до уваги викладене вище у своїй сукупності, незважаючи на процесуальний обов`язок, органом досудового розслідування не доведено доцільності та дієвості застосування заходу забезпечення кримінального провадження. З урахуванням такого немає передбачених ст.ст.132, 163 КПК України підстав для надання тимчасового доступу до зазначених у клопотанні документів, у зв`язку із чим у задоволенні такого слід відмовити за передчасністю.
Керуючись ст.ст.369-372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Відмовити у клопотанні.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 27.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_6