Провадження № 1-кп/761/1814/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового розгляду ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши під час судового розгляду в залі суду клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та повернення застави у кримінальному провадженні № 0000585 від 18.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000585 від 18.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Захисником подано клопотання, в якому він просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а також повернути спадкоємцю заставодавця сплачені грошові кошти у розмірі 181 600 грн, які було внесено як застава на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19.08.2021 у справі № 591/5952/21.

Обвинувачений у судовому засідання клопотання підтримав, просив його задовольнити та розглянути за відсутності його захисника.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання захисника у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Підставою для зміни запобіжного заходу є зокрема наявність нових обставин, які не розглядалися судом при застосуванні запобіжного заходу, зменшення встановлених ризиків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого Зарічного районного суду м. Суми від 19.08.2021 у справі № 591/5952/21 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 181 600 гривень.

У подальшому, на виконання вказаної ухвали батьком обвинуваченого ОСОБА_5 внесено заставу у визначеному розмірі та ОСОБА_4 звільнено з-під варти.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

Суд зазначає, що з моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у виді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Так, у своєму клопотанні захисник вказує, що на даний час перестали існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, про наявність яких стверджувала сторона обвинувачення, оскільки строк дії покладених у зв`язку із внесенням застави обов`язків сплив, а сам обвинувачений за весь час застосування до нього запобіжного заходу належним чином виконував покладені на нього обов`язки.

Проте, суд зазначає, що належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків саме по собі не може бути підставою для зміни чи скасування запобіжного заходу.

Більш того, сумлінне виконання обвинуваченим таких обов`язків жодним чином не свідчить про те, що ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, перестали існувати, а свідчить саме про те, що застосований запобіжний захід достатньо забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При цьому, будь-яких доказів того, що ризики, які слугували підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, наразі перестали існувати суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у виді застави є саме тим запобіжним заходом, який на даному етапі кримінального провадження відповідає меті досягнення дієвості кримінального провадження, а відтак клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 201, 331, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1