РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 1-кс/510/42/25

Справа № 510/1760/25

27 серпня 2025 року м. Рені Одеської області

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури по матеріалам кримінального провадження № 0000061 від 27 серпня 2025 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на мішок білого кольору з речовиною рослинного походження в сухому та подрібненому стані, сіро зеленого кольору, зі специфічним запахом канабісу, який в ході обшуку вилучено до ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та поміщено до сейф-пакету НПУ PSP 4022342.

В клопотанні зазначено, 27 серпня 2025 року до чергової частини відділення поліції № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшов рапорт дізнавача про те, що на підставі ухвали слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області від 16 серпня 2025 року, справа № 510/1655/25, 27 серпня 2025 року було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене повідомлення зареєстровано до журналу ЄО відділення поліції за № 6197.

В ході проведення санкціонованого обшуку було виявлено мішок білого кольору з речовиною рослинного походження в сухому та подрібненому стані, сіро зеленого кольору, зі специфічним запахом канабісу.

Так, відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2025 року за № 0000061 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Дізнавач та ОСОБА_4 до суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, тому, слідчим суддею вирішено провести розгляд клопотання за їх відсутності, що не є перешкодою згідно ч. 1 ст. 172 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Розглянувши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання про накладення арешту з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя,з метою повного, всебічного, та неупередженого дослідження всіх обставин справи, вважає доцільним накласти арешт на вищевказане майно, що в свою чергу обумовлено метою збереження майна та проведення відповідних експертиз у справі.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на мішок білого кольору з речовиною рослинного походження в сухому та подрібненому стані, сіро зеленого кольору, зі специфічним запахом канабісу, який в ході обшуку вилучено до відділення поліції № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області та поміщено до сейф-пакету НПУ PSP 4022342.

Виконання ухвали покласти на дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5