печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002136 від 04.08.2025, -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2025 прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- протокол рентгенологічного дослідження ОСОБА_6 від 11.04.2024 в КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут», на 1 арк.;

- індивідуальну програма реабілітації інваліда№ 961 від 22.04.2024, видана ОСОБА_6 міжрайонною МСЕК м. Бахмут, на 2 арк.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002136 від 04.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 354, ч. 4 ст. 354, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що впродовж січня - липня 2024 року службові особи Міжрайонної медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) м. Бахмут та інші особи, які, діючи за попередньою змовою та використовуючи своє службове становище, налагодили схему незаконного отримання прибутку шляхом видачі або продовження строку дії уже встановлених груп інвалідності за грошову винагороду.

Зокрема, голова Міжрайонної МСЕК м. Бахмут, яка займає відповідальне становище, безпосередньо отримувала неправомірну вигоду, діючи у злочинній змові з іншими учасниками, в тому числі з лікарями лікувальних закладів та цивільними особами, які виконували посередницькі або технічні функції у реалізації злочинного плану.

У свою чергу, громадяни України, маючи на меті встановити чи продовжити собі строк дії раніше встановленої групи інвалідності, без дотримання встановлених законом процедур, вступивши у попередню змову із іншими особами, шляхом поштових відправлень через відділення ТОВ «Нова пошта» здійснювали надання неправомірної вигоди голові Міжрайонної МСЕК м. Бахмут

Крім цього, досудовим розслідування встановлено, що голова Міжрайонної МСЕК м. Бахмут діючи спільно із іншими учасниками організованої групи, керуючись мотивами корисної зацікавленості, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище та використовуючи надане їй службове становища, одержала неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів, за вчинення дій з використанням свого службового становища щодо продовження строку раніше встановленої групи інвалідності ОСОБА_7

20.08.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2025 у справі № 757/37630/25-к проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено:

- протокол рентгенологічного дослідження ОСОБА_6 від 11.04.2024 в КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут», на 1 арк.;

- індивідуальну програма реабілітації інваліда№ 961 від 22.04.2024, видана ОСОБА_6 міжрайонною МСЕК м. Бахмут, на 2 арк.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 від 20.08.2025 вищевказане майно на підставі ст.ст. 100, 110 КПК України визнане речовим доказом.

Прокурор зазначає, що вилучене майно відповідає критеріям статті 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речових доказів.

Тимчасово вилучене майно має значення для подальшого досудового розслідування кримінального провадження та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала в повному обсязі, та просила його задовольнити з наведених в ньому підстав.

Представник власника майна щодо задоволення клопотання заперечував, та просив відмовити в його задоволенні.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, під час проведення обшуку 20.08.2025 за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- протокол рентгенологічного дослідження ОСОБА_6 від 11.04.2024 в КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут», на 1 арк.;

- індивідуальну програма реабілітації інваліда№ 961 від 22.04.2024, видана ОСОБА_6 міжрайонною МСЕК м. Бахмут, на 2 арк.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1