Справа № 361/4918/24
Провадження № 1-кп/361/950/24
У Х В А Л А

13.02.2025 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київській області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000844 від 24.03.2024 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000844 щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 187 КК України.

13.02.2025 року в судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Подане клопотання обґрунтовано наступним.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 23 березня 2024 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, перебуваючи поблизу будинку №2, розташованого по бульвару Незалежності у місті Бровари Київської області, звернув свою увагу на ОСОБА_6 , який проходив поблизу вказаного будинку, після чого у останнього виник умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого в умовах воєнного стану.

Того ж дня, приблизно о 23 годині 30 хвилини, ОСОБА_4 діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ, який неодноразово продовжувався та діє на всій території України до цього часу, реалізуючи свій умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою відкритого заволодіння майном, підійшов до ОСОБА_6 та наніс останньому один удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме в ліве око, внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу та впав на землю.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи протиправні дії з метою недопущення опору потерпілого та скориставшись його безпораднім станом коли ОСОБА_6 знаходився у горизонтальному стані, лежачи спиною на землі, ОСОБА_4 кулаками обох рук та ногами наніс потерпілому не менше 12-15 ударів в область голови та обличчя.

Надалі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого умислу на заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи в умовах воєнного стану, наніс ще 5 ударів кулаком правої руки по голові ОСОБА_6 , в ході чого відкрито викрав з правої зовнішньої бокової кишені куртки потерпілого мобільний телефон марки Xiaomi, моделі Mi A1, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 1600 гривень 00 копійок, після чого з внутрішньої лівої кишені куртки витягнув шкіряний гаманець МАRCO COVERNA GENUINE LEATHER, вартістю 526 гривень 67 копійок та у якому знаходилися грошові кошти у сумі 1500 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 обома руками здійснював удушення ОСОБА_6 , застосовуючи значну фізичну силу, натискаючи на шию, в результаті чого потерпілий не міг дихати та чинити будь-який фізичний опір, скориставшись чим, ОСОБА_4 відпустивши шию ОСОБА_6 , обома руками з безіменного пальця правої руки потерпілого зірвав золоту обручку 585 проби, вагою 4,5 гр, 18,5 розміру, вартістю 13 288 гривень 48 копійок та разом з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями майнової шкоди ОСОБА_6 на загальну суму 15 415 гривень 15 копійок.

Окрім цього, відповідно до висновку експерта у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: закритий перелом лівої ліктьової кістки в нижній третині зі зміщенням уламків, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості; забійна рана в лівій надбрівній області, закритий перелом кісток носу зі зміщенням уламків, як кожне окремо, так і сукупності легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; численні розлиті синці, ділянки внутрішньошкірних крововиливів та садна на обличчі, субкон`юнктивальний крововилив лівого ока, розлитий синець з елементами осаднення в області правої сідниці, ділянка осаднення в поперековій області зліва як кожне окремо, так і сукупності легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та, враховуючи що наявні підстави, що підтверджують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, просив суд продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати йому більш м`який запобіжний захід.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив суд обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у нічний час з носінням браслету.

Заслухавши думку учасників справи, суд дійшов наступного висновку.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження №0000844 щодо ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання порушене у клопотанні прокурора суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що на даний час відносно обвинуваченого ОСОБА_4 існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та останньому неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України, санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, а відтак розуміючи, що у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі, через що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього підозрюваний є уродженцем іншої області, за місцем прописки не проживає, не має міцних соціальних зв`язків, тому останнього ніщо не тримає та він може покинути територію м. Бровари та Броварського району;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків та іншу особу, відомості про яку виділено в інше кримінальне провадження, які надавали викривальні покази щодо нього, оскільки йому відомо їхні місця роботи, а відтак обвинувачений, перебуваючи на свободі матиме можливість незаконно впливати на них, таким чином перешкоджати повному та об`єктивному проведенню досудового розслідування;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, у тому числі злочини проти власності, адже джерела постійного та офіційного доходу останній не має, отже утримується за рахунок вчинення крадіжок.

Таким чином, наявність обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризику, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені пунктом 5 частини першою статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Даних про такий стан здоров`я обвинуваченого, щоб унеможливлювало б продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою суду не надано.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі обставини справи, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 176, 183, 194, 331, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме по 11.04.2025 включно та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7