УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 461/1041/14-к

провадження № 51-6404ск18

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Галицького районного суду

м. Львова від 31 липня 2025 року та Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2025 року,

встановив:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31 липня 2025 року відмовлено

у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді цього ж суду від 19 червня 2014 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді вказаного суду від 13 березня 2014 року, якою

відмовлено у задоволенні скарги представника Фермерського господарства

« ОСОБА_4 » ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ прокуратури Львівської області про закриття кримінального провадження № 0000987 від 28 грудня

2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 375 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Львівський апеляційний суд ухвалою від 13 серпня 2025 рокувказане судове рішення від 31 липня 2025 року залишив без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, копії оскаржених судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК)суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову

у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК визначено, що в заяві про перегляд судового рішення

за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути

на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі,

яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Таким чином, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили,

за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінального провадження в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлено обставини, які мають такі ознаки: вони існували

на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд

за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Як убачається із копій судових рішень, місцевим судом відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки обставини, на які він посилався у своїй заяві, не відносяться

до переліку нововиявлених обставин, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК, на підставі яких можуть бути переглянуті рішення, що набрали законної сили.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 наводить доводи, які є аналогічними тим,

з якими він звертався до судів першої та апеляційної інстанцій.

Як убачається з рішення місцевого суду від 31 липня 2025 року, ОСОБА_4 , як

на підставу для перегляду за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 червня 2014 року покликався

на постанову Верховного Суду від 07 травня 2025 року у справі № 463/11488/20,

в якій встановлено, що висновок апеляційного суду не ґрунтується на вимогах КПК

в частині відмови у відкритті провадження за заявою про перегляд

судового рішення за нововиявленими обставинами.

Суд першої інстанції, дослідивши зміст заяви про перегляд судового рішення

за нововиявленими обставинами, дійшов висновку про те, що обставини, на які покликається заявник не є нововиявленими обставинами, у розумінні ч. 2

ст. 459 КПК, а тому відмовив у задоволенні поданої ОСОБА_4 заяви.

З вказаним висновком місцевого суду погодилась і колегія суддів апеляційного суду, зазначивши, що в апеляційній скарзі та заяві, поданій в суд першої інстанції, про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами не вказано саме нововиявлені обставини у відповідності до чинного законодавства.

Зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Оскаржені ОСОБА_4 судові рішення є належно вмотивованими та обґрунтованими, їх зміст відповідає вимогам статей 370, 419 КПК, у них наведено мотиви, з яких виходили суди, та положення закону, якими вони керувалися під час їх постановлення.

З наведеними в оскаржених судових рішеннях висновками погоджується і колегія суддів касаційного суду, оскільки обставина, наведена ОСОБА_4 , не є нововиявленою в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК, про що детально зазначили суди першої та апеляційної інстанцій.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування судових рішень, у касаційній скарзі

ОСОБА_4 не наведено.

Таким чином, оскільки із касаційної скарги та доданих до неї копій оскаржуваних судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, ОСОБА_4 необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд,

постановив:

Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвали Галицького районного суду м. Львова від 31 липня 2025 року та Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3