Провадження № 11-кп/824/3807/2025 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі

суддів: ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження №0004104 від 07.10.2024року за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2025 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин;

застосовано до ОСОБА_7 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, у виді направлення для проходження програми для кривдників до Управління соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, розташованої за адресою: м. Київ, просп. Берестейський, 15, строком на один місяць;

вирішено питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , в період з 03 лютого 2024 року по 07 жовтня 2024 року систематично вчиняв відносно своєї дружини, з якою ОСОБА_7 спільно проживає однією сім`єю, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство - умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, погрозою фізичною розправою, приниженні та завданні тілесних ушкоджень, що призвело до фізичних та психологічних страждань, а також погіршило якість життя останньої.

Зокрема, 03.02.2024 о 12 год. 50 хв. ОСОБА_7 вчинив із потерпілою ОСОБА_8 в квартирі за місцем їх спільного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , акт домашнього насильства психологічного та фізичного характеру.

За вказані дії ОСОБА_7 був притягнутий постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 15.03.2024 (справа №761/5769/24) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Також, 14.06.2024 о 09 год. 00 хв. ОСОБА_7 вчинив із потерпілою ОСОБА_8 в квартирі за місцем їх спільного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , акт домашнього насильства психологічного та фізичного характеру.

За вказані дії ОСОБА_7 був притягнутий постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 04.07.2024 (справа №761/23295/24) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Крім того, 15.07.2024 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_7 вчинив із потерпілою ОСОБА_8 в квартирі за місцем їх спільного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , акт домашнього насильства психологічного та економічного характеру.

За вказані дії ОСОБА_7 був притягнутий постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 09.09.2024 (справа №761/27299/24) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Також, 19.09.2024 приблизно о 19 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення фізичного насильства, після словесного конфлікту зі своєю дружиною ОСОБА_8 , наніс удар металевою милицею ліворуч в область голови та шиї ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців на зовнішній та внутрішній поверхнях лівої вушної раковини, в проекції кута нижньої щелепи зліва, на бічній поверхні шиї зліва полосоподібної форми у всіх третинах, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Так, ОСОБА_7 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 о 08 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , що є місцем їх спільного проживання з дружиною та дітьми, діючи систематично, умисно й цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, почав словесно ображати, принижувати свою дружину - потерпілу ОСОБА_8 , та вдарив по шиї.

Зазначена поведінка ОСОБА_7 викликала у потерпілої ОСОБА_8 негативні психоемоційні переживання та зміни (страх за своє життя та здоров`я, почуття напруги, настороги, знервованість, дратівливість, тривожне очікування неприємностей, знижений та нестійкий настрій, почуття приниженої гідності та сорому перед оточуючими, побоювання щодо психологічного благополуччя та розвитку малолітніх дітей), які протягом останнього року обмежують соціальне функціонування, погіршують якість життя потерпілої.

В апеляційній скарзі потерпіла, вважає вирок незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала, що з чоловіком примирилась ще на етапі досудового розслідування, про що неодноразово повідомляла органи досудового розслідування з проханням прийняти клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням, однак слідча відмовляла у прийнятті клопотання, посилаючись на неможливість таких дій з боку потерпілої. Також вказала, що повідомила про примирення з чоловіком прокурора перед початком судового засідання, який також повідомив про неможливість таких дій та наполегливо пояснював, що потрібно визнати вину та отримати мінімальне покарання, що і було зроблено обвинуваченим в судовому засіданні, оскільки вони не мали фінансової можливості скористатися правовою допомогою, що привело до засудження обвинуваченого. Крім того, обвинуваченим в судовому засіданні було визнано вину в повному обсязі, а також надано зізнавальні показання про обставини вчинення кримінального правопорушення. За таких обставин просила оскаржуваний вирок скасувати, ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі обвинувачений, навівши доводи, що є аналогічними доводам апеляційної скарги потерпілої, вважає вирок незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. Просив оскаржуваний вирок скасувати, звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення обвинуваченого та потерпілої, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, просив вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як вбачається з вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2025 року, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 своїми умисними протиправними діями, які виразились в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, тобто домашнє насильство.

Разом з тим, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, відповідно до ст. 12, ст. 24 КК України, належить до нетяжких злочинів з умисною формою вини.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України є умисним нетяжким злочином.

Наведене свідчить про необґрунтованість вимог апеляційних скарг потерпілої та обвинуваченого і відсутність підстав для їх задоволення.

Враховуючи викладене, вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2025 року щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачається, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок без змін, а апеляційні скарги потерпілої та обвинуваченого - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4