Справа № 740/1604/25
Провадження № 1-кп/740/313/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ніжині кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235 від 21.03.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, не працюючого, студента ДНЗ «Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

20.03.2025 близько 22 годині 46 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Шевченка, буд. 20, поблизу входу до магазину «Фора», разом із ОСОБА_6 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в область обличчя, після чого повалив ОСОБА_8 на асфальт та наніс не менше 4 ударів йому в область голови, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, пневмоцефалії, перелому передньої та задньої стінки лобної пазухи зі зміщенням уламків, багатоуламкових переломів кісток обличчя, геморагічного фронтиту зліва, гемосинуситу справа, забою та емфіземи м?яких тканин лобної ділянки та м?яких тканин обличчя, закритого перелому кісток носа, які в сукупності, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні злочину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю, правову кваліфікацію своїх дій та фактичні обставини справи не оспорював та показав, що 20.03.2025 увечері йому зателефонував товариш ОСОБА_9 , який повідомив про конфлікт біля магазину «Фора» та просив його під`їхати та допомогти. Приїхавши, він побачив потерпілого ОСОБА_6 , який розмахував руками, а його поведінка йому здалася агресивною. Тоді він підійшов до останнього і вдарив його кулаком в обличчя, після чого вони впали, та перебуваючи зверху потерпілого, він наніс йому ще кілька ударів в обличчя, потім вони встали і розійшлися. Зазначив, що аналізуючи зараз ситуацію, яка скалась в той момент, конфлікт мав би бути вирішений без застосування сили з його боку. Жалкує про вчинене та зробив для себе належні висновки. З потерпілим відносини з`ясував, відшкодував йому шкоду, в обсязі, в якому останній просив. Наразі потерпілий претензій до нього не має. Просив не позбавляти його волі.

Потерпілий ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Учасники судового провадження не заперечували проти проведення судового засідання без участі потерпілого.

За вказаних обставин, враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст.325 КПК України, суд визнав можливим за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та провести судовий розгляд без вказаної особи.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, а також процесуальних рішень прийнятих в ході досудового розслідування.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення, обставин вчиненого ним злочину, добровільності та істинності його позиції, а інкриміноване обвинуваченому діяння доведене у повному обсязі.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання, суд враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У ході судового розгляду обвинувачений визнав фактичні обставини, які йому ставляться в провину, фактично примирився з потерпілим, що підтверджується як письмовою його заявою, висловлював жаль з приводу вчиненого, критично оцінив свої дії.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже при призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке віднесено до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, його молодий вік, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарги відсутні, раніше не судимий, його ставлення до скоєного, який розкаюється у вчиненому.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі у мінімальних межах визначених санкцією цієї статті.

Разом з тим, з урахуванням всіх обставин кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, думки потерпілого викладеної у заяві від 09.04.2025 щодо міри покарання, який просив не позбавляти обвинуваченого волі, претензій морального та матеріального характеру до нього не має, змісту досудової доповіді, згідно якої результати оцінки показали середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а також його ймовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , без ізоляції від суспільства, та приймає рішення про застосування ст.75 КК України і звільнення його від відбування покарання з випробуванням, із встановлення іспитового строку, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання.

Також, суд покладає на ОСОБА_3 обов`язки, відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.76 КК України.

Відносно обвинуваченого під час судового розгляду був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого встановлений до 30.08.2025.

З урахуванням думки сторін, належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, суд вважає за можливе не продовжувати дію цього запобіжного заходу до набрання вироку законної сили та скасувати його.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня ухвалення вироку.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обраного відносно ОСОБА_3 скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1