Справа № 274/8464/23
Провадження №1-кп/0274/360/25
ВИРОК
Іменем України
22.08.2025 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудня - Городище Житомирського району Житомирської області, громадянина України, освіта вища, розлученого, з середньою освітою, працюючого слюсарем з ремонту підземних газопроводів у Житомирській філії ТОВ "Газорозподільні мережі України", зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресую: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-
ОСОБА_6 , будучи військовозобов`язаним, у зв`язку з прийняттям Указу Президента № 69/2022 від 24 лютого 2022 "Про загальну мобілізацію", перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшовши 11.01.2023 та 26.10.2023 військово - лікарську комісію, якою визнаний обмежено придатним до проходження військової служби, 26.10.2023 будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про явку на загальну мобілізацію до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та про наслідки такої неявки ухилився від призову на військову службу під час мобілізації за наступних обставин.
Так, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи заздалегідь попередженим про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , на 09 год 00 хв. 30.10.2023, порушуючи порядок комплектування Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, керуючись небажанням бути призваним для несення служби в рядах Збройних Сил України, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а саме не з`явився у визначені дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , для відправки у команду по мобілізації, чим порушив вимоги сг. 65 Конституції України, вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію", тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення не визнав та суду дав покази про те, що дійсно проходив ВЛК, коли не пам`ятає, був визнаний обмежено придатним, хоча має захворювання на артрит та артроз. В обстеженні написали, що у нього присутній больовий синдром, однак ВЛК у висновку цього не вказали. Бойова повістка йому вручалася, він попередив працівників ТЦК, що має більш важливі питання, ніж їхні "хатєлкі". Він чекав відповіді з ВРУ та Міністерства юстиції. Після того як відповіді з ВРУ І МЮУ він отримав, знову проходив ВЛК. З`являвся на всі виклики, коли не міг прийти, повідомляв ТЦК. В письмовому вигляді повідомляв військкомат про неможливість прибути. Вважає покази свідків неправдивими, оскільки він не від чого не відмовлявся.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, встановлені судом обставини повністю підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами, які суд вважає належними та допустимими, а саме:
- показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , який повідомив суду, що працює штаб - сержантом 3-ї категорії відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_4 . Оксюківський проходив ВЛК і визнаний обмежено придатним. Ним вручалася повістка для уточнення даних. Обвинуваченому видавалися бойові повістки, на яку дату, не пам`ятає, однак ОСОБА_8 по бойовій повістці до відбуття не з`явився. Про неявку ОСОБА_4 на відправлення ІНФОРМАЦІЯ_5 направлено звернення до поліції;
- показаннями свідка ОСОБА_9 - офіцер відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_4 , який пояснив, що обвинуваченого неодноразово викликали до ТЦК та СП, вій постійно з`являвся по звичайних повістках. ВЛК його визнано обмежено придатним. Від отримання бойової повістки ОСОБА_8 відмовився, про що складено акт. Коли обвинуваченому вручали бойову повістку, точно не пам`ятає. ОСОБА_10 повістка була виписана, однак обвинувачений не з`явився. Повістку направляли йому за місцем роботи та приходили до нього додому. У військовому квитку ОСОБА_4 є виправлення, наявна різниця у військових званнях, тому і викликали обвинуваченого, однак він не з`явився для оновлення даних;
- показаннями свідка ОСОБА_11 - начальника відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , який суду пояснив, що обвинувачений приходив неодноразово до ТЦК та СП, однак за бойовою повісткою не з`явився. Коли саме проходив обвинувачений ВЛК, сказати не може. По бойових повістках ОСОБА_8 не прибував, відстрочки йому не надавались, бо жодних звернень з цього приводу не було. Під час його роботи в ТЦК обвинуваченому виписувалася одна бойова повістка. Оксюківський з`явився в каб. № 8 ТЦК, вони хотіли йому вручити повістку, однак обвинувачений відмовився, про що був складений акт, в якому він поставив підпис. Після того передали звернення до поліції.
Встановлені судом обставини також підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які суд вважає належними та допустимими, а саме:
- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення № 1537 від 03.11.2023, згідно якого начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 повідомлено про скоєння громадянином ОСОБА_6 , 1967 року народження, кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 336 КК України;
- копією наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 26 від 24.02.2022 «Про проведення загальної мобілізації на території Бердичівського району»;
- довідкою військово лікарської комісії № 4/8/2 від 11.01.2023, відповідно до якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний обмежено придатним до військової служби;
- довідкою ВЛК № 7/5 від 20.06.2024 на ім`я ОСОБА_4 , відповідно до якої він визнаний придатним до військової служби
- копією Розписки на ім`я ОСОБА_4 з підписом про отримання 26.10.2023;
- копіями картки професійного відбору кандидата щодо ОСОБА_4 за підписом начальника ВОЗІК ОСОБА_13 ; "діагностики лідерських якостей", бланком вивчення військовослужбовця призваного по мобілізації;
- карткою соціально психологічного вивчення кандидата для проходження військової служби за мобілізацією у ЗСУ від 01.06.2023, з висновків якої вбачається, що ОСОБА_6 рекомендується до проходження військової служби;
- протоколом огляду місця події від 14.11.2023, яким зафіксовано добровільну передачу керівником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 оригіналу корінця повістки "Розписка" від 26.10.2023 на ім`я ОСОБА_4 , для вилучення;
- протоколом отримання зразків для експертизи від 16.11.2023, згідно якого відібрано в ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зразки підпису для проведення судово почеркознавчої експертизи;
Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними та допустимими доказами для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.
Недопустимості доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України судом не встановлено, оскільки всі письмові та речові докази встановлені, зібрані та перевірені органом досудового розслідування, а згодом судом, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України. Істотних порушень прав та свобод людини, визначених ст. 87 КПК України, судом не встановлено. Досліджені в судовому засіданні речові докази, документи відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, складені уповноваженими процесуальними особами відповідно, узгоджуються між собою, та не викликають сумнівів у суду. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом встановлено не було.
Дослідивши і перевіривши надані в ході судового розгляду показання свідків, які також є процесуальними джерелами доказів, суд дійшов висновку, що показання свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_11 в частині відмови обвинуваченого отримати повістку, про що було складено відповідний акт, суд до уваги не бере, оскільки стороною обвинувачення не надано жодних підтверджуючих доказів факту відмови ОСОБА_4 від отримання повістки. Всі інші показання свідків узгоджуються з сукупністю інших доказів, які судом покладено у вирок.
Свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів і підстав сумніватися у показах свідків обвинувачення суд не вбачає.
Підстави ставити під сумнів вказані вище показання свідків обвинувачення, речові докази, документи - відсутні, всі вони узгоджуються між собою, є належними, допустимими, достовірними доказами, та не викликають сумнівів у суду.
Дослідивши у змагальній процедурі й зіставивши докази, оцінивши їх в аспекті ст. 94 КПК з точки зору належності, допустимості й достовірності, а також з`ясувавши передбачені ст. 91 вказаного Кодексу обставини, що належать до предмета доказування, суд вважає, що ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку доводять факт вчинення обвинуваченим кримінально-караного діяння, передбаченого ст. 336 КК України і вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, яке має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими згідно з ст. 94 цього Кодексу. Суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви й підстави для його ухвалення.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.
Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України - оголошено про проведення загальної мобілізації.
Об`єктивна сторона злочину за ст. 336 КК України, яка інкримінована обвинуваченому, виявляється в бездіяльності - ухиленні будь-яким способом від призову за мобілізацією, на особливий період.
Безпосереднім об`єктом цього злочину є відносини, що забезпечують обороноздатність України, зокрема комплектування її Збройних Сил, на які відповідно до ч.2 ст. 17 Конституції покладаються найважливіші функції: оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості.
Суспільна небезпечність ухилення від призову за мобілізацією обумовлена тим, що мобілізація пов`язується з умовами особливого періоду в державі - з загрозою нападу, небезпекою державній незалежності України.
Суб`єктивна сторона злочину за ст.336 КК України - прямий умисел. Мотиви на кваліфікацію не впливають.
Суб`єкт - особа, що підлягає мобілізації. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» це: військовозобов`язані, що знаходяться в запасі, та громадяни, що підлягають на час мобілізації призову на військову службу і отримали мобілізаційні посвідчення (повістки).
Згідно до абзацу п`ятого статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Стаття 3 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначає загальну мобілізацію як складову частину організації оборони держави, змістом якої, зокрема, є переведення Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу.
Саме це і є підставою криміналізації ухилення від призову за мобілізацією осіб, які підлягають такому призову.
Згідно з вимогами ч.3 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" - під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 розлучений, освіта вища, працевлаштований слюсарем з ремонту підземних газопроводів у Житомирській філії ТОВ "Газорозподільні мережі України", зі слів має на утриманні двоє дітей, раніше не судимий, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Суд, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, те, що вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає, за необхідне призначити обвинуваченому покарання встановлене найнижчою межею санкції ст. 336 КК України у виді позбавлення волі, з реальним відбуттям покарання, без застосування положень ст. 69,75 КК України.
Суд зазначає, що з урахуванням ситуації, яка наразі склалася в країні - збройною агресією РФ та конституційним обов`язком кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений ОСОБА_6 умисний нетяжкий злочин представляє значну суспільну небезпечність, тому звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації. (Постанова ВС колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 15 листопада 2023 року справа N 641/1067/23 провадження N 51-5308 км 23).
А тому, на думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід ОСОБА_6 під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувався і на теперішній час підстав для його застосування не вбачається.
Термін відбуття покарання слід обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Термін відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати за проведення судової експертизи в сумі 2868 (дві тисячі вісімсот шісдесят вісім) грн 00 коп.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.11.2023.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме: корінець повістки про відправку в команду, виданої на ім`я ОСОБА_4 - залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії цього вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1