провадження № 1-кс/753/1439/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при серетарі ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , розглянунвши матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м.Києві щодо нездійснення процесуальних дій, які зобов`язаний вчинити, за матеріалами кримінального провадження № 0007809 відомості про яке внесено до ЄРДР від 11.09.2014 року за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою від 11.05.2025 року на бездіяльність слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м.Києві щодо нездійснення процесуальних дій, які зобов`язаний вчинити, за матеріалами кримінального провадження № 0007809 відомості про яке внесено до ЄРДР від 11.09.2014 року за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_4 є потерпілим у кримінальному провадженні № 0007809 відомості про яке внесено до ЄРДР від 11.09.2014 року за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Вказане кримінальне провадження здійснюється за завою про злочин, поданою ОСОБА_4 .

Адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подане клопотання до слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м.Києві від 12.05.2025 року в порядку ст.220 КПК України, яке отримано Дарницьким УП ГУНП у м.Києві 16.05.2025 року про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, проте таке клопотання слідчим не розглянуто, що стало підставою для звернення з даною скаргою дл слідчого судді.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , діючий на підставі ордара адвоката про надання правової допомоги від 12.05.2025 року (а.с.7), скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з"явився, про дату час та місце розгляду скарги повідомлялися завчасно 23.05.2025 року про призначене судове засідання на 26.05.2024 року 10.00 год. належним чином - шляхом направлення рекомендованої пошти з повідомленням про вручення та смс-повідомлення, розміщеним повідомленням на офіційному сайті судової влади (суду).

Слідчим СВ Дарницьким УП ГУНП у м.Києві, за витребуванням слідчого судді, надано матеріали кримінального провадження № 0007809 відомості про яке внесено до ЄРДР від 11.09.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, із якого вбачається, що кримінальне провадження № 0007809 відомості про яке внесено до ЄРДР від 11.09.2014 рокуза ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, здійснюється за заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка визнана потерпілою, їй вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпвлого 25.09.2014 року. Із фабули правопорушення вбачається, що 09.09.2014 року невстановлена особа на імя`я ОСОБА_6 взяв в оренду автомобіль ВАЗ, НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , та не повертає. Збиток 10 278 доларів (ЄО 40960 від 11.09.2014).

Згідно із частиною третьою статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги (ч.2 ст. 306 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України»).

За таких правових підстав й з метою забезпечення процесуального правава скаржника, слідчий суддя вважає за можливе розглядути скаргу за відсутності слідчого, з урахуванням наданих слідчим матеріалів кримінального провадження, та за погодженням скаржника.

Виходячи з п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Проте скарга ОСОБА_4 не містить документів про особу, яка наділена правом на звернення зі скаргою у порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, що є підставою для застосування п.1 ч.2 ст.304 КПК України - повернення скарги.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Слідчим суддею встановлено, слідчим СВ Дарницьким УП ГУНП у м.Києві за витребуванням слідчого судді надано матеріали кримінального провадження № 0007809 відомості про яке внесено до ЄРДР від 11.09.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, із якого вбачається, що кримінальне провадження здійснюється за заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка визнана потерпілою, їй вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого 25.09.2014 року, а із фабули правопорушення вбачається, що 09.09.2014 року невстановлена особа на імя`я ОСОБА_6 взяв в оренду автомобіль "ВАЗ", НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , та не повертає. Збиток 10 278 доларів (ЄО 40960 від 11.09.2014).

Доводи скаржника про те, що він ( ОСОБА_4 ) є потерпілим, не підтверджені, й спростовані матеріалами кримінального провадження № 0007809, відомості про яке внесено до ЄРДР від 11.09.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Відповідно, скаржник ОСОБА_4 не наділений правом на звернення зі скаргою у порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, оскільки із матеріалів кримінального провадження № 0007809 відомості про яке внесено до ЄРДР від 11.09.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, вбачається, що ОСОБА_4 не є: заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує правового регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, подання скарги на рішення чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування, має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, задля чіткого та імперативного визначення процедур та запобігання свавільного використання владними органами своїх повноважень та забезпечення умов справедливого судочинства.

Так, права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків подання (у деяких випадках і розгляду скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

В рішенні від 11 березня 2011 року у справі № 2 - рп / 2011 Конституційний Суд України зробив висновок про те, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого саме в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження за клопотанням, слідчий суддя також враховує рішення Верховного суду України від 03 березня 2016 року по справі № 5 - 347кс15, в якому було зроблено висновок щодо застосування положень ст. 24 КПК України.

В пункті п`ятому зазначеного рішення Верховний суд України зробив висновок, що відповідно до положень статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Стаття 303 КПК України наводить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 січня 2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» й керуючись п. 18 ч 1 ст. 3, ст.304, ст. ст. 24, 220, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м.Києві щодо нездійснення процесуальних дій, які зобов`язаний вчинити, за матеріалами кримінального провадження № 0007809 відомості про яке внесено до ЄРДР від 11.09.2014 року за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.289 КК України , - повернути.

Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Матеріал кримінального провадження № 0007809 відомості про яке внесено до ЄРДР від 11.09.2014 року за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.289 КК України, повернути до Дарницького УП ГУНП у м.Києві .

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: