Справа №345/3397/25
Провадження № 1-кп/345/273/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000267, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2025, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки, жительки та зареєстрованої АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинила умисні дії, які виразились у службовому підробленні, тобто у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин.

ОСОБА_4 , відповідно до розпорядження Виконавчого комітету Калуської міської ради № 31-к/04-03/01 від 21.04.2015 призначена на посаду провідного спеціаліста Архівного відділу Калуської міської ради (зі статусом юридичної особи) з 22 квітня 2015 року із збереження 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування VI категорії посад.

Згідно посадової інструкції затвердженої начальником Архівного відділу Калуської міської ради ОСОБА_6 від 30.10.2023, ОСОБА_4 у своїй діяльності керується чинним законодавством, Конституцією України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, рішеннями обласної та міської ради, її виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови, що відносяться до компетенції відділу, наказами Державної архівної служби України, Держархіву області, наказами начальника відділу, Положенням про архівний відділ міської ради та цією посадовою інструкцією.

Відповідно до Розділу 2 «Завдання, обов`язки та повноваження» ОСОБА_4 : 2.1. Здійснює облік та створює належні умови зберігання і охорону: документів ліквідованих підприємств, організацій та установ міста, що зберігаються в архівному відділі Калуської міської ради (архівосховищ №2 та № 3); облікових документів ліквідованих підприємств, організацій та установ громади і довідкового апарату до цих документів. 2.2. Здійснює технічне опрацювання документів з кадрових питань (особового складу) підприємств, установ та організацій, що ліквідовуються без правонаступника. 2.3. Створює та вдосконалює науково - довідковий апарат до документів ліквідованих підприємств і організацій, що зберігаються у відділі. 2.4. Складає та подає на затвердження завідувачу сектору трудового архіву індивідуальний план - звіт (форма 112) з розвитку архівної справи у встановлені терміни. 2.5. Надає відомості юридичним та фізичним особам соціально- правового характеру по документах ліквідованих підприємств і організацій, які зберігаються у відділі. 2.6. Інформує завідувача сектору трудового архіву відділу про факти втрати, знищення, пошкодження архівних документів. 2.7. З дозволу начальника відділу надає документи, які зберігаються в архівному відділі для тимчасового користування фізичним та юридичним особам. 2.8.Забезпечує отримання, опрацювання та передачу звернень, що надходять з Колл-центу. 2.9. Розглядає пропозиції, запити фізичних та юридичних осіб, що стосуються компетенції сектору трудового архіву. 2.10. Виконує запити юридичних та фізичних осіб по документах сектору трудового архіву (архівосховища № 2,3). 2.11. Організовує комп`ютерно - інформаційне обслуговування у виконання посадових повноважень. 2.12. Відповідає за зберігання майна відділу (архівосховище №2,3). 2.13. Виконує інші завдання керівника архівного відділу та завідувача сектору трудового архіву. 2.14. Дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку та загальних правил поведінки державного службовця, етики поведінки державного службовця та високої культури спілкування відповідно до вимог чинного законодавства. 2.15. Не допускає дій і вчинків, що можуть зашкодити інтересам служби в органах місцевого самоврядування чи негативно вплинути на репутацію Архівного відділу Калуської міської ради та посадової особи місцевого самоврядування. 2.16. Веде журнал реєстрації показників КВП температурно-вологісного режиму архівосховища № 2,3. 2.17. Виконує обов`язки завідувача сектору трудового архіву відділу на час його відсутності. 2.18. Утримує робоче місце та архівосховища відділу № 2 та № 3 в належному порядку.

Відповідно до Розділу 4 «Відповідальність» ОСОБА_4 несе відповідальність за: 4.1. Неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань і обов`язків. 4.2. Забезпечення збереженості та охорону архівних документів, що знаходяться в архівосховищах відділу. 4.3. Оформлення архівних довідок, копій і витягів, надання достовірних даних з документів відділу відповідно до нормативно-правового діловодства. 4.4.Збереження матеріальних цінностей та основних фондів, закріплених за відділом, дотримання правил протипожежної безпеки та охорони праці. 4.5. Порушення норм етики поведінки державного службовця та обмежень, пов`язаних з прийняттям на державну службу та службу в органи місцевого самоврядування і її проходження, Кодексу етики архівіста. 4. 6. Порушення правил внутрішнього трудового розпорядку.

Отже, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду в органах місцевого самоврядування пов`язану із виконанням функцій вказаного органу, згідно з ч. 3 ст. 18 КК України будучи службовою особою, вчинила службове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

12.02.2025 до Архівного відділу Калуської міської ради звернулась ОСОБА_7 із заявами про видачу архівних довідок про розміри заробітної платні за 1981-2000 роки. Вказані заяви у кількості 4 штуки було передано для розгляду та надання архівних довідок ОСОБА_4 .

В березні 2025 року, більш точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 , виник протиправний умисел на складання завідомо неправдивих офіційних документів, а саме до двох архівних довідок про нарахування заробітної платні ОСОБА_7 за період часу з 01.01.1995 по 01.08.1996.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на складання та видачу завідомо неправдивих офіційних документів ОСОБА_4 , знаючи, що архівна довідка є офіційним документом яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, внесла до Особових рахунків про нарахування заробітної платні працівнику ВАТ «Карпатнафтомаш» ОСОБА_7 , а саме особових рахунків № 99 за 1995 рік та № 98 за 1996 рік неправдиві відомості щодо нарахованої заробітної платні останній шляхом дописування нулів до сум нарахованої заробітної платні. В подальшому на підставі вказаних особових рахунків та посилаючись на них склала та підписала завідомо неправдиві архівні довідки № 01.7-06/222 від 19.03.2025 та № 01.7-06/223 від 19.03.2025 із неправдивими відомостями щодо сум нарахованої заробітної платні.

В подальшому ОСОБА_4 надала вказані документи для погодження Завідувача сектору трудового архіву та начальника Архівного відділу Калуської міської ради, після чого вказані архівні довідки були направлені до ОСОБА_7 .

Таким чином, встановлено достатньо доказів для обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні умисних дій, що виразились у службовому підробленні, тобто у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Окрім того, 24.02.2025 до Архівного відділу Калуської міської ради звернувся ОСОБА_8 із заявою про видачу архівних довідок про розміри заробітної платні за 1993-1997 роки. Вказану заяву було передано для розгляду та надання архівних довідок ОСОБА_4 .

В березні 2025 року, більш точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 , виник протиправний умисел на складання завідомо неправдивих офіційних документів, а саме до архівної довідки про нарахування заробітної платні ОСОБА_8 за період часу з 01.01.1995 по 01.08.1996.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на складання та видачу завідомо неправдивих офіційних документів ОСОБА_4 , знаючи, що архівна довідка є офіційним документом яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, внесла до Особових рахунків про нарахування заробітної платні працівнику ВАТ «Карпатнафтомаш» ОСОБА_8 , а саме особових рахунків № 51 за 1995 рік та № 47 за 1996 рік неправдиві відомості щодо нарахованої заробітної платні останній шляхом дописування нулів до сум нарахованої заробітної платні. В подальшому на підставі вказаних особових рахунків та посилаючись на них склала та підписала завідомо неправдиву архівну довідку № 01.7-06/290 від 31.03.2025 із неправдивими відомостями щодо сум нарахованої заробітної платні.

В подальшому ОСОБА_4 надала вказані документи для погодження Завідувача сектору трудового архіву та начальника Архівного відділу Калуської міської ради, після чого вказані архівні довідки були направлені до ОСОБА_8 .

Таким чином, встановлено достатньо доказів для обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні умисних дій, що виразились у службовому підробленні, тобто у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

30.06.2025року між підозрюваною ОСОБА_4 та прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима, щиро покаялась, являється пенсіонеркою за віком, активно сприяла розкриттю злочину, беззастережно визнала свою вин у вчиненні кримінального правопорушення, то сторони погоджуються на призначення покарання, із застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі санкції ч. 1 ст. 366 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 грн., з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування на строк 1 рік

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду, призначивши обвинуваченому визначену сторонами міру покарання. Також прокурор просить вирішити питання щодо речових доказів

Обвинувачена ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Також підтвердила, що угоду уклала добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на неї не було.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечила щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Заслухавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам провадження наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченої чи цілком вона розуміє права і обставини, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і закону, переконавшись, що укладення сторонами даної угоди є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості, відповідає суспільним інтересам, суд вважає, що укладену між прокурором та обвинуваченою угоду про визнання винуватості слід затвердити з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Так, згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до положень ст. 12 КК України, злочин за ч. 1 ст. 366 КК України є нетяжким злочином.

Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ст. 474 КПК України, відсутні. Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачені та прокурор, передбачена санкцією інкримінованої обвинуваченому статті Кримінального кодексу України.

Взяті обвинуваченою ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Судом встановлено, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковано згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості за ч. 1 ст. 366 КК України, як службове підроблення, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів. Із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченої та обставин, що пом`якшують її покарання, узгоджене сторонами угоди покарання обвинуваченій, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нових злочинів.

Згідно із ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

У постанові від 03.02.2021 (справа № 629/2739/18) Верховний Суд звернув увагу на те, що частина перша статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, або призначити менш суворе покарання, не передбачене санкцією частини статті лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин першої та/або другої статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

Послідовна практика застосування положень ст. 69 КК України вказує на те, що при визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, особу ОСОБА_4 , яка по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима, являється пенсіонеркою за віком, беззастережно визнала свою вин у вчиненні кримінального правопорушення, а також те, що даним кримінальним правопорушенням (злочином) не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та приходить до висновку, що узгоджене сторонами угоди покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його визначення на даному етапі відсутні.

Судові витрати відсутні. Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 470, 472, 473, 474, 475, 476 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.06.2025 р. між підозрюваною ОСОБА_4 та прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування на строк 1 (один) рік.

Речові докази: оригінали особових рахунків працівників ВАТ «Карпатнафтохім» ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за період 1995-1996 роки в кількості 4 штуки - після вступу вироку в законну силу повернути законному володільцю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: