Справа № 932/1199/25
Провадження № 1-кп/932/178/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку дії запобіжного заходу

10 червня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000228 від 27.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, освіта 4 класи, одруженого, має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судимого 19.10.2017 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений з місць позбавлення волі 08.11.2018 року по відбуттю строку покарання у зв`язку з зарахуванням строку попереднього ув`язненняз розрахунку один день за два дні позбавлення волі; 24.06.2019 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі; 09.02.2024 Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; 06.11.2024 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, покарання відбуто повністю, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч.4 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Шевченківського районного суду міста Дніпра знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.4 ст.186 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, так як завершити судовий розгляд до спливу строку дії запобіжного заходу не надається можливим. Обгрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які з часом не зменшилися і залишаються актуальними. Аргументуючи свою позицію, прокурор звертає увагу на тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, суворість передбаченого за нього законом покарання, мотиви вчинення злочину, негативну репутацію обвинуваченого, який є особою, неодноразово судимою за скоєння корисливих злочинів, що з великою вірогідністю вказує на можливість ухилення його від суду, незаконного впливу на потерпілого і свідків, які ще судом не допитані, та подальше продовження протиправної діяльності в разі не продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник проти клопотання прокурора заперечували, посилалися на недоведеність прокурором зазначених ризиків та просили змінити обвинуваченому запобіжний захід з утримання під вартою на домашній арешт.

Вислухавши думки сторін та надавши оцінку обставин, з якими закон пов`язує застосування та продовження запобіжних заходів, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з такого.

Згідно пунктів 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні зазначеного питання, окрім вище зазначеного, суд повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу

Як слідує з висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, він обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, за який законом передбачено покарання від семи до десяти років позбавлення волі. ОСОБА_6 , будучи працездатною особою, офіційного працевлаштування і джерела доходу не має, раніше неодноразово судимий і, усвідомлюючи невідворотність покарання, може переховуватися від суду, та, крім цього, незаконно впливати на малолітнього потерпілого і свідків, які наразі ще судом не допитані.

Крім цього, маючи негативну репутацію і непогашені судимості, ОСОБА_6 на шлях виправлення не став і невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив інкримінований йому злочин, що свідчить про його високу суспільну небезпеку та можливість продовження протиправної діяльності в разі, якщо його поведінка не буде забезпечена таким запобіжним заходом як тримання під вартою.

Отже, приведені прокурором ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, продовжують тривати і виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Оцінюючи наявність підстав для тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд також виходить з характеру та обставин кримінального правопорушення, мотивів його вчинення та стадії судового провадження, коли суд ще не приступив до судового розгляду по суті, дослідження доказів та допитів потерпілого і свідків.

Беручи до уваги наведене, а також враховуючи суспільний інтерес, який полягає у забезпеченні правопорядку та відправленні кримінального судочинства і має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою на даний час залишається необхідним і пропорційним заходом, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Обставин, які б вказували на неможливість тримання обвинуваченого під вартою, судом не встановлено.

Доводи сторони захисту про недоведеність прокурором існуючих ризиків, суд вважає безпідставними, так як обставин, які б свідчили про існування беззаперечних стримуючих факторів, котрі б переконливо забезпечили належну процесуальну поведінку обвинуваченого в разі застосування до нього іншого, аніж тримання під вартою запобіжного заходу, суду не наведено. Отже, підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт суд на даній стадії судового провадження не вбачає.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за необхідне раніше визначений розмір застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, та покладені на нього обов`язки в разі її внесення залишити тими ж.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 315, 331, КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком на 60 днів, по 08 серпня 2025 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

При внесенні визначеного розміру застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до суду за кожною вимогою.

Строк дії обов`язків у разі внесення застави визначити два місяці з дня її внесення.

Застава у визначеному судом розмірі може бути внесена обвинуваченим або застоводавцем у будь-який момент протягом строку дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику Державної Установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для виконання.

Резолютивна частина ухвали проголошена 10 червня 2025року, повний текст ухвали оголошено 11.06.2025.

Суддя ОСОБА_1