Провадження №1-кп/761/48/2025
В И Р О К

іменем України

30 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участі секретарів с/з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001454, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 липня 2015 року щодо:

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, громадянина України, який має вищу освіту, приватного підприємця, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ст. 340, ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України,

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 та за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ст. 340, ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України,

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ст. 340, ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ,

ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ,

потерпілих ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ,

ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ,

ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ,

представників потерпілих ОСОБА_33 , ОСОБА_34 ,

ОСОБА_35 , ОСОБА_36 ,

захисників ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 ,

ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 ,

ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 ,

обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 ,

У С Т А Н О В И В:

Право громадян на свободу мирних зібрань в Україні гарантується та захищене державою, яка зобов`язана забезпечити його ефективну реалізацію.

Реалізація права на мирні зібрання в Україні регулюється актами національного та міжнародного законодавства.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Верховною Радою України згідно із Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», гарантує кожній особі, серед інших прав і свобод, право на свободу зібрань та об`єднання.

Відповідно до статті 11 Конвенції кожен має право на свободу мирних зібрань та на свободу об`єднання з іншими, включаючи право створювати профспілки і вступати до них для захисту своїх інтересів.

Здійснення прав на свободу зібрань та об`єднання не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 21 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 19.10.1973 № 2148-VIII, також визнається право на мирні збори. Згідно з положеннями вказаної статті користування цим правом не підлягає ніяким обмеженням, крім тих, які накладаються відповідно до закону і які є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах державної чи суспільної безпеки, громадського порядку, охорони здоров`я і моральності населення або захисту прав та свобод інших осіб.

У статті 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 39 Конституції України у державі встановлено реєстраційний, а не дозвільний порядок проведення зборів, походів, мітингів і демонстрацій, а їх проведення може бути обмежене лише за рішенням суду та виключно у випадках, безпосередньо визначених Конституцію України. Тимчасові обмеження права громадян на мирні збори можуть встановлюватися лише в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Відповідно до статті 15 Конституції України суспільне життя в Україні ґрунтується на засадах політичної, економічної та ідеологічної багатоманітності. Жодна ідеологія не може визнаватися державою як обов`язкова. Держава гарантує свободу політичної діяльності, не забороненої Конституцією і законами України.

Згідно зі статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно із статтею 64 Конституції України конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Громадяни, які перебували з 21 листопада 2013 року до 19 лютого 2014 року на Майдані Незалежності у місті Києві та брали участь в акції протесту, не допускали порушень громадського порядку, у зв`язку з чим були відсутні будь- які підстави для обмеження їх прав на зібрання, гарантовані Конституцією України.

Відповідно до статті 60 Конституції України ніхто не зобов`язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу настає юридична відповідальність.

Згідно зі статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Конституції України громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких сповіщаються органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування. Це право є невідчужуваним і непорушним. Воно є однією з конституційних гарантій права громадянина на свободу свого світогляду і віросповідання, думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, на використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір, права на вільний розвиток своєї особистості, тощо.

У листопаді 2013 року після прийняття рішення про відмову від підписання Угоди про асоціацію з Європейським Союзом та призупинення у зв`язку з цим Кабінетом Міністрів України процесу підготовки до підписання угоди про асоціацію між Україною та Євросоюзом, починаючи з 22 листопада 2013 року, у місті Києві на Майдані Незалежності розпочалися безстрокові мирні збори, мітинги, вуличні походи та демонстрації громадян на підтримку європейського вектора зовнішньої політики України, про що були сповіщені органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Бажаючи припинити в зародку будь-які масові збори, мітинги, вуличні походи та інші акції ОСОБА_46 приблизно 29 листопада 2013 року, після повернення із Вільнюса (Литва), де він підтвердив лідерам країн - учасників Європейського Союзу своє рішення не підписувати Угоду про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, використовуючи наявні повноваження Президента України та створену ним і його оточенням систему управління, згідно з якою державні, зокрема правоохоронні органи, виконували саме його вказівки, навіть якщо вони грубо порушували вимоги Конституції та законодавства України, вирішив та доручив керівникам правоохоронних органів держави здійснити силовий розгін учасників мирної акції за євроінтеграцію України, які перебували на Майдані Незалежності в м. Києві.

Реакцією суспільства на незаконний силовий розгін стали масові акції протесту на Майдані Незалежності, учасники яких, разом із протестами проти рішення уряду та екс-Президента щодо зміни зовнішньополітичного курсу України, протестували проти злочинних дій працівників міліції та представників влади, які організували, здійснили та допустили свавілля стосовно мирних мітингувальників.

В результаті цього, збори та мітинги на Майдані Незалежності в м. Києві стали масовими і постійними, та на них громадянами України висловлювався протест проти свавілля правоохоронних органів та сил спецпризначення, незаконних дій владних органів, корупції.

Усвідомлюючи, що протиправні дії правоохоронців з приводу припинення акцій протесту, призводять лише до їх посилення, осуду з боку суспільства і європейської спільноти, з метою розширення репресивних повноважень, а фактично узаконення свавілля керівників та працівників правоохоронних органів, збереження влади, залякування суспільства та припинення протестів, Президент України ОСОБА_46 , діючи в інтересах очолюваної ним злочинної організації, доручив невстановленим слідством особам організувати цивільних осіб, так званих «тітушок», які повинні приймати участь за грошову винагороду у різних містах України, в тому числі і в м. Києві під виглядом мирної акції «Антимайдан» нібито в підтримку діючої на той час злочинної влади.

Крім того, не бажаючи припинити вчинення злочинів проти громадян, які висловлюють свої політичні погляди та переконання і протестують проти застосування насильства, ОСОБА_46 , на продовження своєї злочинної діяльності та діючи в інтересах очолюваної ним злочинної організації, спрямував та керував діями керівників правоохоронних органів, у тому числі шляхом надання протиправних вказівок Міністру внутрішніх справ України ОСОБА_47 .

На виконання злочинних вказівок ОСОБА_48 , починаючи з листопада 2013 року, Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_49 та інші невстановлені в ході досудового розслідування вищі службові особи правоохоронних органів і особи з їхнього оточення неодноразово організовували застосування працівниками спецпідрозділу ПМОП « Беркут » та внутрішніх військ МВС України надмірних силових заходів до протестувальників.

Крім того, ОСОБА_50 та іншими невстановленими особами, з метою перешкоджання проведенню учасниками вищевказаних мирних зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, що відбувались на території м. Києва, розробили злочинний план, згідно якого до мітингувальників застосовувались заходи із залученням в тому числі цивільних осіб, так званих «тітушок», з метою подальшого залякування протестувальників.

У подальшому, приблизно в січні - лютому 2014 року, в невстановлений час, Особа 1, Особа 2, Особа 3, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, вступили у злочинну змову із вищевказаними невстановленими особами та отримали від них замовлення на організацію із залученням цивільних осіб, так званих «тітушок», незаконного перешкоджання проведенню учасниками вищевказаних мирних зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, що відбувались на території м. Києва, яка полягала у вчиненні ними активних незаконних дій стосовно громадян України, а саме: застосуванні різного роду фізичного насильства, у тому числі, спричиненні тілесних ушкоджень, допускаючи у окремих випадках вчинення вбивств, усуваючи таким чином активних учасників цих акцій, та залякуючи інших учасників протестів і маючи кінцевою метою припинити такі протестні акції.

З метою припинення свавілля державних, правоохоронних та судових органів, 18 лютого 2014 року учасниками протестних акцій у центральній частині м. Києва була організована чергова мирна хода громадян під назвою «Мирний наступ» на депутатів з вимогою негайно ухвалити всі необхідні рішення для виходу з кризи і врегулювання ситуації у країні, проведення якої планувалось на вулицях Інститутській, Шовковичній, Садовій у м. Києві до Верховної Ради України для підтримки голосування у Верховній Раді України за повернення до Конституції 2004 року, яка б збалансувала парламентські і президентські повноваження.

Будучи обізнаним про такий мирний захід протестувальників та місця їх розташування, Президент України ОСОБА_46 як організатор перевищення влади і службових повноважень працівниками правоохоронних органів, діючи за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, в порушення вимог статей 3, 34, 68 Конституції України, надав вказівку Міністру внутрішніх справ України ОСОБА_51 у взаємодії з іншими правоохоронними органами, на приховане (без відповідного нормативного дозволу) застосування, без дотримання передбачених законом приводів та підстав, вогнепальної зброї та надмірного насильства до мітингувальників з метою силового придушення їх протесту, зокрема очищення від мітингувальників Майдану Незалежності, Маріїнського парку, інших будівель центральної частини міста Києва, у тому числі будівлі Федерації профспілок України , яка на підставі договорів від 01.12.2013 про надання приміщень Федерації профспілок України за адресою: м. Київ, Майдан Незалежності, 2 ; від 02.12.2013 № 128 оренди залів та кімнат Будинку профспілок використовувалась мітингувальниками для розміщення Штабу національного супротиву, медичної частини, Прес-центру, їдальні та інших структурних формувань Євромайдану.

Реалізуючи отриману від ОСОБА_48 вказівку, Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_49 17 лютого 2014 року, перебуваючи у приміщенні Міністерства внутрішніх справ України за адресою: м. Київ, вул. Богомольця, 10 , перевищуючи свої службові повноваження, діючи в інтересах ОСОБА_48 , умисно вчиняючи дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, порушуючи вимоги Закону України «Про міліцію», дав вказівку невстановленим особам організувати 18 лютого 2014 року цивільних осіб, так званих «тітушок», які повинні разом із правоохоронними органами здійснити силовий розгін мітингувальників на Майдані Незалежності в м. Києві із застосуванням надмірного фізичного насильства, спецзасобів, спеціальної техніки та вогнепальної зброї.

Так, 17 лютого 2014 року, у зв`язку із намірами правоохоронних органів здійснити 18 лютого 2014 року силовий розгін мітингувальників на Майдані Незалежності у м. Києві, Особа 1, Особа 2, Особа 3, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, отримали від вищенаведених невстановлених осіб вказівку про необхідність вчинення різного роду групових незаконних насильницьких дій стосовно учасників протестних акцій в Маріїнському парку, на вулицях Липській, Володимирській, Великій Житомирській, площі Михайлівській в м. Києві із використанням вогнепальної зброї та предметів заздалегідь спеціально пристосованих до спричинення тілесних пошкоджень, поєднуючи ці дії із грубим порушенням громадського порядку та вчиненням масових безладів для залякування цих протестувальників з метою подальшого припинення ними свого конституційного права на проведення мирних мітингів, зборів, походів та демонстрацій.

Погодившись взяти участь у вищевказаних злочинах, Особа 2 та Особа 3, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, запропонували ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , Особі 4, Особі 5, Особі 6, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, та іншим невстановленим особам також прийняти участь у вчиненні цих злочинів, на що останні погодились. При цьому, Особа 2 та Особа 3, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, а також інші невстановлені особи для реалізації вказаних злочинних завдань, з допомогою, у тому числі, правоохоронних органів, у невстановлений час та у невстановленому місці, забезпечили групу осіб, в колі яких знаходилися ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , Особа 4, Особа 5 та Особа 6, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, та інших їх співучасників вогнепальною, холодною зброєю, засобами спеціального призначення, металевими щитами та іншими предметами спеціально пристосованими та заготовленими для нанесення тілесних пошкоджень.

При цьому, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , Особа 2, Особа 3, Особа 4, Особа 5, Особа 6, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження та інші невстановлені особи, домовившись діяти узгоджено та розподіливши між собою вищевказану зброю, усвідомлювали та передбачали, що застосування кожним із них отриманого різновиду зброї до протестувальників призведе до виконання їх спільного умислу на перешкоджання проведенню ними мітингів та зборів і бажали досягнення саме такого результату, у тому числі припускаючи в перебігу протистояння можливість спричинення останнім тілесних пошкоджень, допускаючи невизначене коло потерпілих, з метою досягнення наведеного спільного злочинного умислу.

Крім того, Особа 2 та Особа 3, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження організували інших осіб, яким запропонували кожному, хто прийме участь у перешкоджанні акціям протесту, що відбувались в м. Києві, грошову винагороду в розмірі по 100 доларів США.

Надалі, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій із застосуванням фізичного насильства та зброї, Особа 2 та Особа 3, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, наказали 17 лютого 2014 року Особі 6, матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження, зібрати на 18 лютого 2014 року о 09 год. 00 хв. близько 1000 цивільних осіб чоловічої статі зі спортивною підготовкою, так званих «тітушок», біля метро «Арсенальна» в м. Києві, які повинні прийняти участь за грошову винагороду в акції «Антимайдан» у Маріїнському парку, яка мала носити вигляд мирної, нібито в підтримку діючої влади.

Виконуючи вказівку Особи 2, Особа 6, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, того ж дня, діючи умисно, з метою реалізації спільного злочинного умислу, за попередньою змовою групою осіб, організував підбір та збір 18 лютого 2014 року о 09 год. 00 хв. на площі біля станції метро «Арсенальна» в м. Києві біля 800 цивільних осіб чоловічої статі спортивної підготовки із міст Ніжина, Білої Церкви, Житомира та інших населених пунктів України. При цьому, Особа 6 пообіцяв вказаним особам за прийняття участі в акції «Антимайдан» грошову винагороду у розмірі по 600 грн. кожному, не повідомляючи частину з них про спільні злочинні наміри вказаних осіб щодо вчинення різного роду фізичного насильства до мирних протестувальників.

Крім того, біля метро «Арсенальна» в м. Києві 18 лютого 2014 року о 09 год. 00 хв. також зібрались ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , Особа 4, Особа 5, Особа 2, Особа 3, Особа 6, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, які узгодили свої дії між собою щодо координації вищевказаних осіб, яких зібрав Особа 6, матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження.

Після цього, будучи озброєними вогнепальною зброєю, дерев`яними кийками, металевими щитами та іншими предметами для нанесення тілесних ушкоджень, залучені особи з іншими невстановленими особами приготувались до спільного вчинення різного роду незаконних насильницьких дій стосовно учасників протестних акцій.

В подальшому, 18 лютого 2014 року приблизно о 12 год. 00 хв., побачивши, що в Маріїнському парку в м. Києві зібрались мітингувальники в кількості більше ніж 2 000 осіб, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , Особа 4, Особа 5, Особа 2, Особа 3, Особа 6, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, наказали особам, так званим «тітушкам», які були разом із ними, переміститись до пам`ятника Пилипа Орлика в м. Києві на вул. Липську.

Прибувши за вказаною адресою, Особа 2 та Особа 3, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, чекали подальшої команди від невстановлених співучасників на початок реалізації спільного злочинного плану, спрямованого на вчинення незаконних насильницьких дій стосовно учасників мирних протестних акцій. Однак, у зв`язку з тим, що на той час було підпалено офіс політичної партії « Партія Регіонів », розташований за адресою: м. Київ, вул. Липська, 10 , вказані зібрані Особою 6, матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження, цивільні особи, так звані «тітушки», перемістились до зазначеного офісу для подальшого недопущення протестних акцій за вказаною адресою.

У подальшому, близько о 19 год. 30 хв. невстановлені особи, на виконання сумісно розробленого злочинного плану із ОСОБА_52 щодо перешкоджання проведенню мирних зборів, мітингів, походів та зборів протестувальників із застосуванням фізичної сили, повідомили Особу 2 та Особу 3, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, про необхідність блокування організованими ними цивільними особами, так званими «тітушками», перехрестя вул. Володимирської та Великої Житомирської в м. Києві та недопущення просування по даним вулицям мирних протестувальників, яких планувалось розігнати з Майдану Незалежності силами правоохоронних органів.

Через деякий час, 18 лютого 2014 року, приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , Особа 4, Особа 5, Особа 2, Особа 3, Особа 6, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, та інші невстановлені особи, отримавши вказівку від невстановлених співучасників, які виконували вказівку ОСОБА_48 , перемістились на перехрестя вул. Володимирської та Великої Житомирської в м. Києві для реалізації спільного злочинного умислу.

Побачивши, що зі сторони Михайлівської площі почали збиратись мітингувальники, які приймають участь у протестних акціях в м. Києві, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , Особа 4, Особа 5, Особа 6, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, діючи умисно, за попередньою змовою з Особою 2 та Особою 3, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, без наявності безпосередньої загрози для їх життя, чітко усвідомлюючи відсутність будь-якої загрози для них зі сторони мітингувальників, які рухались по вул. Великій Житомирській з боку Михайлівської площі, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на протидію мирним акціям протесту, усвідомлюючи, що створюють загрозу для великої кількості невизначених осіб, розпочали чинити протидію мирній акції протесту в групі осіб, окремі з яких вели стрільбу з наявної у них вогнепальної зброї в бік протестувальників, з метою перешкодити переміщенню одних мітингувальників та залякування інших.

В результаті наведених злочинних дій ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , Особи 2, Особа 3, Особа 4, Особа 5, Особа 6, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження та невстановлених осіб, які полягали у вчиненні ними протиправних дій щодо протидії мирної акції протесту, в період часу з 9 год. 00 хв. 18 лютого 2014 року по 2 год. 30 хв. 19 лютого 2014 року, в перебігу чого окремими учасниками їх групи здійснювались постріли з вогнепальної зброї в бік протестувальників, які знаходились біля Михайлівської площі, при цьому тілесні пошкодження різного ступеню тяжкості отримали: ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_29 .

Поряд з цим, вказані особи застосовували до мітингувальників фізичне насильство, внаслідок чого отримали тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 та середнього ступеню тяжкості ОСОБА_28 .

Такі дії ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України, а саме незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, вчинене із застосуванням фізичного насильства, за попередньою змовою групою осіб.

Так, будучи допитаним у судовому засіданні 09 листопада 2023 року ОСОБА_17 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, кваліфікованих за ч. 2 ст. 28 ст. 340, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України, не визнав та пояснив, що 18 лютого 2014 року був звичайний робочий день, він прийшов на роботу близько восьмої години ранку. В офісі за адресою: АДРЕСА_9 , перебували ОСОБА_57 , який був безпосереднім керівником та засновником компанії, яка займалась пасажирськими перевезеннями, в якій він, ОСОБА_17 , на той момент вже близько двох років працював механіком з ремонту автомобілів; ОСОБА_58 , який був товаришем ОСОБА_59 ; ОСОБА_18 , який працював водієм ОСОБА_60 . Крім того, зазначив, що ОСОБА_61 був директором вказаної фірми з пасажирських перевезень, ОСОБА_62 не працював в їхньому колективі, однак постійно знаходився в офісі, ОСОБА_16 теж інколи приходив до офісу, але того ранку, 18 лютого 2014 року, його не було. Зазначив, що з ОСОБА_16 він познайомився коли прийшов працювати до ОСОБА_59 , а з ОСОБА_18 був знайомий раніше, оскільки вони з одного міста. ОСОБА_57 сказав, що їм потрібно поїхати до Маріїнського парку, оскільки там мало відбутись мирне зібрання на підтримку «Партії регіонів», тому сівши до автомобіля ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , який був за кермом, направились до вказаного місця. Зазначив, що всі розпорядження стосовно цього мирного зібрання віддавав саме ОСОБА_61 , саме він наказав всім вишикуватись в шеренгу біля Маріїнського парку в м. Києві та поділитись на групи/підгрупи, ватажки яких підпорядковувались безпосередньо ОСОБА_63 . Зазначив, що в учасників їхньої групи зброї не було, але особисто в нього був травматичний пістолет для самозахисту, який був офіційно зареєстрований. Близько 11 години ранку ОСОБА_61 зорієнтував всіх, хто приймав участь у мітингу, йти пішки до готелю « Салют », а потім до офісу « Партії регіонів ». Підійшовши до вказаного офісу вони помітили, що учасники «Євромайдану» підпалили його та не допускали туди працівників ДСНС , тому працівники поліції почали відтісняти останніх, щоб пожежники змогли загасити пожежу. Зазначив, що він разом з іншими учасниками вказаного вище мирного зібрання на підтримку «Партії регіонів», в тому числі і ОСОБА_18 , простояли на алеї, поруч з офісом «Партії регіонів», приблизно з 11 години ранку до 17 години вечора, в них постійно кидали каміння, пляшки. Після чого вони пішли до Софіївської площі, де на ОСОБА_59 чекали якісь люди і він відійшов говорити з ними, а він, ОСОБА_17 , в цей час перебував в автомобілі. Потім усі перемістились на перехрестя вулиць Володимирської - Великої Житомирської в м. Києві. Зазначив, що крім нього в автомобілі до вказаного перехрестя їхали ОСОБА_57 , ОСОБА_18 та ОСОБА_64 . Зброю учасникам зібрання на підтримку «Партії регіонів» привезли на автомобілі ОСОБА_59 в проміжку часу з 19 години до 21 години вечора, яку саме та скільки зброї привезли він не бачив, однак після того бачив автомати в руках у ОСОБА_65 та ОСОБА_66 , у ОСОБА_67 була рушниця. Вказав також, що бачив зброю у ОСОБА_18 , однак вона була офіційно за ним зареєстрована. Пізніше також привезли щити, каски та труби, після чого вони стали вздовж вулиці Володимирської у м. Києві, тим самим перекривши вулицю Велику Житомирську в м. Києві. Після того як приблизно о 21 годині з боку Михайлівської площі почали підходити учасники «Євромайдану» почались конфліктні ситуації. Так, з автомобіля марки «Шкода», в якому вбили ОСОБА_68 , в їхній натовп кинули світлошумову гранату. Пізніше приїхав ОСОБА_69 та привіз два пакети зі світлошумовими гранатами для учасників зібрання на підтримку «Партії регіонів». Потім люди, які йшли з боку Михайлівської площі почали кидати гранати та стріляти в їхній натовп, після чого окремі представники їх групи теж почали стріляти, після того як поранили ОСОБА_70 та його, ОСОБА_17 , брата, він теж витягнув свого пістолета та здійснив 2-3 постріли вверх. Зазначив, що його зброя, яка була при ньому в той день не була в чохлі та він в той день не брав у руки чорний чохол. В стрілянині з їхньої сторони точно стріляли з автоматів в сторону Михайлівської площі ОСОБА_62 та ОСОБА_71 . Під час стрілянини він не бачив, щоб хтось падав, однак чув крики, тому зрозумів, що когось було поранено. Зазначив, що йому не відомий чоловік, який керував діями мітингувальників саме на перехресті, оскільки він був у масці та тактичній формі без розпізнавальних знаків. Потім ОСОБА_17 «потягнув» спину та сидів на східцях. Близько першої години ночі ОСОБА_61 надав команду розходитись та він поїхав додому на автомобілі марки «Лексус», який належав ОСОБА_72 , але знаходився в нього в користуванні. Вказав, що він особисто нікому не давав ніяких вказівок, не отримував жодних винагород за свою участь в мітингу, в обличчя потерпілих не бачив та нікому не наносив жодних тілесних ушкоджень, а основним його завданням було забезпечувати безпеку ОСОБА_60 .

Допитаний у судовому засіданні 02 лютого 2024 року ОСОБА_16 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, кваліфікованих за ч. 2 ст. 28 ст. 340, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст.27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України, не визнав та пояснив суду, що ІНФОРМАЦІЯ_14 у ОСОБА_73 померла мати, тому він почав зловживати алкогольними напоями, після чого його дружина попросила його, ОСОБА_16 , підтримати та придивитись за ним, на що ОСОБА_16 погодився та їздив з ним по різних барах. 18 лютого 2014 року приблизно о 09 годині ранку, він, разом з ОСОБА_74 вийшли із закладу « Джаз кафе » та поїхали до офісу за адресою: АДРЕСА_9 , де вже перебував ОСОБА_57 ОСОБА_58 та ОСОБА_57 зайшли до кабінету та почали сваритись, а він, ОСОБА_16 , спочатку прийняв душ, а потім задрімав на диванчику. Прокинувшись, приблизно десь через пів години, виявив, що в офісі вже знаходяться ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , потім ОСОБА_57 вийшов з кабінету та сказав, що потрібно їхати до ресторану, після чого вони всі: ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 вийшли з офісу, сіли в автомобіль та поїхали в напрямку зазначеного ресторану. По дорозі зупинились біля Маріїнського парку, там ОСОБА_57 та ОСОБА_17 вийшли з автомобіля, ОСОБА_57 спілкувався з невідомим ОСОБА_16 чоловіком, потім повернувся до автомобіля, сів за кермо, оскільки ОСОБА_17 , який керував автомобілем, залишився біля Маріїнського парку, та приблизно о 10-11 годині ранку вони доїхали до пам`ятника Пилипу Орлику по вул. Липській у м. Києві, біля якого і знаходився ресторан. Десь в той момент він, ОСОБА_16 виявив, що випадково залишив свій мобільний телефон в офісі та попросив ОСОБА_18 , якщо той буде в офісі, привезти йому мобільний телефон. Приблизно через хвилин сорок ОСОБА_57 сказав, що йому потрібно від`їхати по справах та попросив його почекати. Через годину ОСОБА_57 повернувся до ресторану, а ОСОБА_18 привіз йому мобільний телефон. Пізніше вони всі разом вийшли з ресторану та побачили, що неподалік горить будівля, як зазначив ОСОБА_16 , він пізніше дізнався, що вказана будівля це офіс «Партії регіонів». Біля цієї будівлі стояли працівники поліції та мітингувальники та між ними відбувались конфлікти. Підійшовши ближче, він, ОСОБА_16 , побачив в будівлі, яка горіла, жінку, яка не могла вибратись, тому він допоміг їй врятуватись. Потім коли вже на місце прибули пожежники, він допомагав їм розкручувати пожежний рукав то випадково облився водою, після чого сів в автомобіль, накрився бушлатом та заснув. Коли прокинувся о 9 годині вечора, то виявив, що знаходиться на Софіївській площі у м. Києві, коли вийшов з автомобіля то до нього підійшов ОСОБА_57 та попросив відвезти ОСОБА_73 до офісу, який був в кварталі від того місця де вони знаходились. Потім по дорозі до офісу на перехресті вулиць Володимирської - Великої Житомирської він почув постріли, які лунали зі сторони Михайлівського собору та побачив групу людей кількістю 200-300 осіб, які були зі щитами, палками, в касках, тому вони з ОСОБА_74 , який зупинився біля якогось чоловіка привітатись, швидко перейшли дорогу та попрямували до офісу. Зайшовши через задній вхід, виявили, що ОСОБА_57 вже знаходився в офісі, кілька хвилин потому, як вони вже зібрались роз`їжджатись по домівках, до офісу зайшли ОСОБА_75 та ОСОБА_76 (прізвище якого не пам`ятає) та занесли брата ОСОБА_17 , в якого була прострелена нога. Надавши йому першу медичну допомогу, ОСОБА_16 відвіз ОСОБА_73 до його дому, після чого сам поїхав додому. Зазначив, що про конфлікти між мітингувальниками в той день, 18 лютого 2024 року, він дізнався з телевізійних новин, а сам особисто не приймав участі в жодних мітингах чи заходах під час Революції Гідності. Зброї в той день ні в нього, ні в когось іншого з його знайомих він не бачив та не вчиняв відносно будь кого ніяких неправомірних дій. З ОСОБА_17 , його братом, ОСОБА_18 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 познайомився коли разом з ОСОБА_74 заїжджав до офісу. Вказав, що не бачив себе на фото в матеріалах справи (т. 17 а.с. 98) де нібито тримає в руках зброю. Також зазначив, що він є власником карабіну Ерма 777 та підтвердив, що вказану зброю можливо переплутати на вигляд з автоматом Калашникова, оскільки вони дуже подібні по зовнішньому вигляду, однак наголосив, що в той день його зброя перебувала в сейфі вдома.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_18 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ст. 340, ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України заперечував та, скориставшись своїм правом, відмовився від дачі показань.

Позицію обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 щодо невизнання вини у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України, суд оцінює критично та вважає її такою, що спрямована на ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, на підтвердження винуватості ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України, стороною обвинувачення надані наступні докази, досліджені в судовому засіданні, зокрема:

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 січня 2015 року, з фототаблицею № 3 та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_80 , в присутності понятих, впізнав особу на фотознімку під № 2 ( ОСОБА_16 ), як чоловіка, якого він 18 лютого 2014 року бачив біля станції метро Арсенальна у м. Києві, близько 8-9 годин ранку разом з іншими особами, які брали участь у діях на підтримку «Партії регіонів» у центральній частині м. Києва;

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 січня 2015 року, з фототаблицями № 1, № 2, № 3 та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_81 , в присутності понятих, впізнав особу на фототаблиці № 1 фотознімок під № 1 ( ОСОБА_17 ), як чоловіка, якого він бачив декілька разів на автовокзалі і швидше за все вказана особа має відношення до маршрутних перевезень, впізнав особу на фототаблиці № 2 фотознімок під № 2 ( ОСОБА_16 ), як чоловіка, якого звати ОСОБА_82 , який працював у нього начальником на автовокзалі та 18 лютого 2014 року вказаний чоловік перебував разом з ним у м. Києві біля штабу « Партії регіонів »;

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 січня 2015 року, з довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_83 , в присутності понятих, впізнав особу на фотознімку під № 1 ( ОСОБА_17 ), як одного з осіб, так званих «старших», який здійснював постріли з автомата у м. Києві на перехресті в лютому 2014 року;

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 січня 2015 року, з довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_84 , в присутності понятих, впізнав особу на фотознімку під № 1 ( ОСОБА_17 ), як чоловіка на прізвисько « ОСОБА_85 », якого він 18 лютого 2014 року бачив на перехресті вулиць Велика Житомирська - Володимирська;

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 січня 2015 року, з фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_86 , в присутності понятих, впізнав особу на фотознімку під № 1 ( ОСОБА_17 ), як ОСОБА_17 , який 18 лютого 2014 року перебував з ним у м. Києві на перехресті вулиць Володимирська - Велика Житомирська та вчиняв незаконні дії до протестувальників;

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 січня 2015 року, з фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_86 , в присутності понятих, впізнав особу на фотознімку під № 4 ( ОСОБА_18 ), як ОСОБА_87 , який 18 лютого 2014 року перебував з ним у м. Києві на перехресті вулиць Володимирська - Велика Житомирська та вчиняв незаконні дії до протестувальників;

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 січня 2015 року, з фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_86 , в присутності понятих, впізнав особу на фотознімку під № 2 ( ОСОБА_16 ), як ОСОБА_88 , який 18 лютого 2014 року перебував з ним у м. Києві на перехресті вулиць Володимирська - Велика Житомирська та вчиняв незаконні дії до протестувальників;

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 січня 2015 року, з фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_89 , в присутності понятих, впізнав особу на фотознімку під № 4 ( ОСОБА_18 ), як ОСОБА_18 , який 18 лютого 2014 року перебував з ним у м. Києві на перехресті вулиць Володимирська - Велика Житомирська та вчиняв незаконні дії до протестувальників;

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 січня 2015 року, з фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_89 , в присутності понятих, впізнав особу на фотознімку під № 1 ( ОСОБА_17 ), як ОСОБА_17 на прізвисько « ОСОБА_85 », який 18 лютого 2014 року перебував з ним у м. Києві на перехресті вулиць Володимирська - Велика Житомирська та вчиняв незаконні дії до протестувальників;

Суд звертає увагу на той факт, що у вказаному протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 січня 2015 року слідчим допущено технічну помилку, а саме зазначено, що фототаблицю із фотознімками 4 (чотирьох) осіб надано свідку ОСОБА_90 .

Разом з тим, судом відзначається той факт, що у вказаному протоколі від 29 січня 2015 року одноразово допущено таку технічну помилку, впізнання проводилось в присутності понятих, що засвідчено їхніми підписами.

Вказане свідчить про відсутність підстав визнання вказаного протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 січня 2015 року недопустимим доказом.

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 січня 2015 року, з фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_91 , в присутності понятих, впізнав особу на фотознімку під № 2 ( ОСОБА_16 ), як ОСОБА_88 , якого він 18 лютого 2014 року бачив на перехресті вулиць Велика Житомирська - Володимирська за обставин вказаних в протоколі допиту від 31 січня 2015 року;

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 січня 2015 року, з фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_91 , в присутності понятих, впізнав особу на фотознімку під № 1 ( ОСОБА_17 ), як ОСОБА_17 на прізвисько « ОСОБА_85 », якого він 18 лютого 2014 року бачив на перехресті вулиць Велика Житомирська - Володимирська за обставин вказаних в протоколі допиту від 31 січня 2015 року;

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03 лютого 2015 року, з фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_91 , в присутності понятих, серед інших, впізнав особу на фотознімку під № 63, як ОСОБА_88 , який був 18 лютого 2014 року на перехресті вулиць Велика Житомирська - Володимирська в м. Києві та тримав на плечі автомат «Калашникова». Чи здійснював останній постріли він не бачив;

протокол проведення слідчого експерименту від 05 червня 2015 року з DVD-R-диском до нього, який був переглянутий в ході судового розгляду, відповідно до якого свідок ОСОБА_92 , за участю спеціаліста ОСОБА_93 , в присутності понятих, повідомив відомості з приводу подій, які відбувались 18 лютого 2014 року.

Свідок ОСОБА_92 вказав на місце поблизу станції метро «Арсенальна» в м. Києві, де він та інші особи 18 лютого 2014 року збирались ля того, щоб вийти на мирний мітинг в Маріїнський парк . Зазначив, що серед осіб, які були 18 лютого 2014 року були біля станції метро «Арсенальна» був і ОСОБА_18 . Показав подальші місця їх переміщення та маршрути. Крім того, зазначив, що біля будівлі штабу « Партії регіонів », коли вони стояли на цьому місці, то деякі із осіб, які зібрались на мітинг побили журналістів. Було привезено і роздано близько 100 труб (бит), а в подальшому доставлено цинкові коробки із заводськими професіонально-шумовими гранатами, зеленого кольору, одну із яких працівник спецпідрозділу « Беркут » кинув в сторону будинку із-за рогу якого інколи виступали майданівці. На вказаному місці перебували приблизно до 18 години, після чого, через Бессарабський ринок та Софіївську площу пішли на перехрестя вулиць Володимирська та Велика Житомирська. Приблизно о 19-20 годині їх вистроїли таким чином, що вони перекрили проїжджу частину дороги по вул. Велика Житомирська, пропускаючи тільки автомобілі швидкої допомоги і таксі. Через годину після цього ОСОБА_69 привіз щити, додаткові труби і каски. В подальшому показав місце біля вказівного знаку вулиць куди приїхав ОСОБА_94 на автомобілі, та з багажника ОСОБА_95 , ОСОБА_96 та ОСОБА_97 взяли зброю. Також зазначив, що на вказаному перехресті вулиць Володимирська - Велика Житомирська бачив у ОСОБА_17 пістолет, у ОСОБА_98 та ОСОБА_18 зброї не бачив.

Продемонстрував як здійснювали постріли ОСОБА_95 , ОСОБА_96 і ОСОБА_97 , а саме прицільним вогнем на рівні людей та в якому напрямі. Зазначив місця на яких стояли декілька автомобілів, по яким також здійснювались постріли. Також показав місце знаходження вказаних осіб при здійсненні ними пострілів.

Зазначив, що до них з боку Софіївської площі прийшло ще чоловік 50. Показав місце, на якому двоє із них заряджали бойові патрони в пістолетні обойми, які вставили в пістолети. Ще один чоловік в камуфляжній формі з автоматом, став біля світлофору (свідок вказав на відповідне місце), почав стріляти в напрямку майданівців. Після того, як хтось надав вказівку «погасити відеокамери», чоловік у камуфляжі з одного пострілу влучив у відеокамеру з іншого в освітлювальні ліхтарі, а тому свідок ОСОБА_92 зрозумів про наявність у даної особи спеціальної підготовки. Також свідок вказав на місце звідки даний чоловік стріляв у бік майданівців. При чому хтось із натовпу сказав, що на площі когось підстрелили.

Свідок ОСОБА_92 також зазначив, що коли розпочалась стрілянина основна маса людей, тобто більша половина почала розбігатись, а інші залишились на перехресті, серед яких були ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 .

Також зазначив, що бачив як ОСОБА_99 із пістолета здійснив декілька прицільних пострілів в напрямку Михайлівської площі, саме не в повітря, а в когось із людей, але в кого саме він не знає.

Крім того, свідок ОСОБА_92 показав місце знаходження складів МВС в Святошинському районі , на яких він з товаришами та інші не знайомі йому люди в цивільному одязі, отримували зброю та боєприпаси. Безпосередньо на складі вказав на місце де вони отримали зброю, як розміщувався мікроавтобус, у який солдати загружали автомати. В подальшому зазначив, що автомобіль зі зброєю доставили в гараж офісу ОСОБА_102 , адреси якого він не знає (т.10 а.с. 91-106);

протокол про результати здійснення оперативно-технічних заходів від 14 липня 2014 року, відповідно до якого здійснено зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_103 по його мобільному телефону НОМЕР_1 . Відповідно до якого встановлено, що 16 лютого 2014 року ОСОБА_104 ведуться телефонні розмови щодо збору людей з міст Києва, Ніжина та Білої Церкви для участі у платних акціях, для вирішення проблем, які виникають із майданівцями.

Також зафіксовано розмову ОСОБА_67 з ОСОБА_105 (який користувався м.н. НОМЕР_2 ) (а.с. 182 т. 11), який в розмові 18 лютого 2014 року (07:43:07) запитує ОСОБА_67 де він зараз находиться, на що останній йому повідомляє, що під`їжджає до станції метро «Арсенальна»;

ОСОБА_106 (який користувався м.н. НОМЕР_3 ) (а.с. 194 т. 11), який у розмові повідомив про провокації з боку представників «правого сектору», та який у подальшому отримав вказівку відкривати вогонь зі зброї…( о 22:27:26 18.02.2014);

ОСОБА_107 (а.с. 190 т. 11), (який користувався м.т. НОМЕР_4 ), який повідомив про забезпечення учасників необхідними засобами…(т. 11 а.с. 209);

протокол тимчасового доступу до речей і документів від 16 червня 2014 року, дозвіл на проведення якого надано ухвалою слідчого судді по справі № 757/13706/14-к від 29 травня 2014 року, а саме до інформації щодо надання ПрАТ « Київстар » послуг мобільного зв`язку ОСОБА_65 , ОСОБА_108 , а також невстановленим особам за телефонними номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 .

Відповідно до якого отримано тимчасовий доступ до інформації щодо користування власниками номерів НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 послугами мобільного зв`язку у період із 01.10.2013 по 26.05.2014, на виконання доручення слідчого від Департаменту карного розшуку МВС України отримано лист № 7/1800 від 04.06.2015 про з`єднання абонента НОМЕР_8 , яким користувався ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , житель м. Ніжин, розшукуваний за організацію вчинення особливо тяжких злочинів відносно учасників акції протесту «Євромайдан» 18 та 19 лютого на перехресті вулиць Великої Житомирської та Володимирської.

За період із 17.01.2014 по 02.11.2014 абонентський номер НОМЕР_2 використовувався у 5 мобільних терміналах - в мобільному терміналі з ІМЕІ НОМЕР_10 марки Самсунг С5212. У період із 17 по 19.02.2014 встановлено з`єднання ОСОБА_17 із ОСОБА_109 (м.т. НОМЕР_11 ) - 12 з`єднань, а також 6 з`єднань зі свідком ОСОБА_110 (м.т. НОМЕР_12 ).

Аналіз фіксації абонентського номеру НОМЕР_2 базовими станціями свідчить про те, що 18.02.2014 у період із 11:58 по 21:40 ОСОБА_17 знаходився у центральній частині м. Києва у районі протистоянь активістів Євромайдану з «тітушками», а також міг брати участь в утриманні офісу « Партії регіонів » на АДРЕСА_10 ).

Крім того, аналіз фіксації дзвінків з абонентського номера НОМЕР_2 засвідчив, що у період із 21:59 18.02.2014 по 02:26 19.02.2014 ОСОБА_17 знаходився в районі перехрестя вулиць Велика Житомирська та Володимирська в місці спричинення тяжких тілесних ушкоджень активістам Євромайдану ( АДРЕСА_11 , від вулиці Тарасової до вул. Воровського, азимут 300, від перетину В. Житомирської та Володимирської, у напрямку Золотих воріт, азимут 190), що більш детально відображено на схемі руху абонента НОМЕР_2 , яка була досліджена в ході судового розгляду;

протокол тимчасового доступу до речей і документів від 13 травня 2014 року, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2014 року (справа № 757/10122/14-к), а саме до інформації про власників та з`єднання з рядом абонентських номерів оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_13 , НОМЕР_1 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 ;

протокол тимчасового доступу до речей і документів, дозвіл на проведення якого надано ухвалою слідчого судді по справі № 757/38661/14-к від 25 грудня 2014 року, а саме до інформації щодо надання ПрАТ « Київстар » послуг мобільного зв`язку, відомості про абонентів та роздруківку телефонних з`єднань абонентів за період з 01 листопада 2013 року по 22 грудня 2014 року, із зазначенням базово-передаючих станцій під час з`єднання, в тому числі телефонний номер НОМЕР_4 ;

протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 13 лютого 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_18 , у присутності двох понятих та захисника ОСОБА_112 :

впізнав особу на фотознімку під № 1 ( ОСОБА_17 ), як ОСОБА_17 , який працював на ОСОБА_59 у ТОВ « Спецзахистплюс », якого він 18 лютого 2014 року бачив у Маріїнському парку, а в подальшому у темну пору доби 18 лютого 2014 року бачив його на перехресті вулиць В. Житомирська та Володимирська;

впізнав особу на фотознімках під № 6, 15 ( ОСОБА_16 ), як ОСОБА_88 , який працював на ОСОБА_59 у ТОВ « Спецзахистплюс », 18 лютого 2014 року він був у Маріїнському парку, а в подальшому також на перехресті вулиць В. Житомирська та Володимирська. На перехресті вулиць В. Житомирська та Володимирська він бачив, як ОСОБА_16 носив на шлейці на плечі автомат Калашнікова, але не бачив щоб він його застосовував;

протокол проведення слідчого експерименту від 04 лютого 2015 року з DVD-R-диском до нього, який був переглянутий в ході судового розгляду, відповідно до якого свідок ОСОБА_91 , за участю спеціаліста ОСОБА_113 , в присутності понятих, повідомив відомості з приводу подій, які відбувались 18 лютого 2014 року.

Свідок ОСОБА_91 повідомив, що 18 лютого 2014 року він та інші особи, в приблизній кількості 300 осіб, серед яких був і ОСОБА_114 , близько 10 год. 00 хв. збиралися у м. Києві біля входу в станцію метро «Арсенальна».

Після переміщення учасників до входу в станцію метро «Арсенальна» в м. Києві, свідок ОСОБА_91 вказав точне місце збору, а саме біля пам`ятника навпроти входу в станцію метро «Арсенальна», де вони простояли близько 1 години. Всі особи були спортивної статури, вдягнені переважно в спортивний одяг. Потім ОСОБА_115 та інших вказаних осіб повели в бік Маріїнського парку. Зброї, палиць, бит чи інших предметів у вказаних осіб він не бачив. На вказаному місці вони пробули приблизно до 11 год. 00 хв. Потім їм були надані лише вказівки бути на місці, нікуди не розходитись, щоб у подальшому йти до Маріїнського парку . Зазначив, що ціллю даного зібрання осіб була участь в демонстрації, за що за день до цього пропонувалась винагорода близько 500 - 600 грн.

Далі свідок ОСОБА_91 показав місце куди він та інші особи вирушили від зазначеного ним місця їх зібрання.

Коли вони прийшли на вул. Грушевського біля Маріїнського парку, ОСОБА_116 та ОСОБА_96 їх вишикували та перерахували, а через 10 хв. він побачив як до них підійшов ОСОБА_117 та ОСОБА_118 , які в стороні про щось розмовляли, про що саме йому не відомо. ОСОБА_91 та інші вказані особи простояли на вказаному місці хвилин 40. Всі стояли на місці і ніхто нікуди не відлучався. Потім, як пояснив ОСОБА_91 , зі сторони Верховної Ради України по вул. Грушевського до них почали підходити невідомі особи, які були одягнені в камуфльовану форму, маски і мали при собі палиці та щити в кількості приблизно 300 - 400 осіб, вогнепальної зброї в них не бачив. Вказаний натовп осіб зібрався неподалік них, і хтось з них почав бити по щитам, що тривало близько 5 хв. Після цього до них підійшов ОСОБА_96 та ОСОБА_116 , які повели їх назад до станції метро «Арсенальна», щоб не спровокувати будь-яких подій. ОСОБА_91 повідомив, що серед осіб в складі яких він перебував, він, серед інших, бачив ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . На даному місці він ні в кого вогнепальної зброї не бачив. Пробули вони на даному місці приблизно до 12 год. 00 хв., після чого вирушили до входу в станцію метро «Арсенальна».

Біля входу в метро станції «Арсенальна» ОСОБА_91 показав на місце, де він та вказані особи знаходились після того, як відійшли від Маріїнського парку . Вказане місце знаходиться за приміщенням входу в станцію метро «Арсенальна», праворуч від нього. На вказаному місці вони пробули близько однієї години. Впродовж цього часу вони їли, курили та займалися іншими справами, ніяких вказівок не надходило. На вказаному місці вони були до 13 год. 00 хв. Потім до них підійшов ОСОБА_119 та ОСОБА_120 , які сказали, що необхідно йти до офісу « Партії Регіонів », що по вулиці Липській. Після цього вони вирушили до вул. Липської, як туди йшли не пам`ятає, оскільки вже пройшов тривалий час, але місце де вони перебували вказати може.

ОСОБА_91 повідомив, що він та вказані особи зібралися перед пам`ятником ОСОБА_121 , який у м. Києві на перетині вулиць Липської та ОСОБА_121 , близько 13 год. 30 хв. 18 лютого 2014 року, їх було близько 300 осіб. На вказаному місці знаходився серед інших і ОСОБА_114 . Керівництво ними здійснював ОСОБА_116 та ОСОБА_122 , які сказали, що штаб « Партії Регіонів » підпалили і що там знаходяться люди, яким необхідно допомогти, а також оточити будівлю і перешкодити вчинити провокацію. Простояли вони на даному місці близько 10 хв., після чого ОСОБА_116 та ОСОБА_122 повели їх по вул. Липській. На пропозицію показати на місце де знаходився свідок та інші вказані ним особи, після того як пішли із вказаного місця, ОСОБА_91 попрямував вулицею Липською в напрямку Верховної Ради України.

Дійшовши до будинку по АДРЕСА_12 , ОСОБА_91 зупинився та повідомив, що вони знаходяться біля колишнього штабу « Партії регіонів ». Прийшовши на вказане місце він побачив, що у даній будівлі пожежа, а саме горіло приміщення паркінгу. Через деякий час він почув вибухи та невідомих йому осіб, які були в масках, одягнені у камуфльовану форму, в окремих з них були палиці. Частина вказаних осіб перекрила вхід до даної будівлі, а інша частина знаходилась всередині будівлі. В цей час невідомі особи з напрямку Верховної ради України почали кидати по ним гранати. Потім окремі із зазначених осіб, що були в масках, забігли до будівлі та вигнали звідти осіб, які там перебували. В цей час почалася евакуація людей. До будівлі приїхали пожежні автомобілі. З другого поверху будинку було багато диму і вони розпочали евакуацію людей, які там знаходяться. Потім до даного приміщення зі сторони пам`ятника ОСОБА_123 підійшли невідомі йому працівники «Беркуту», які відтіснили згаданих невідомих осіб у масках в напрямку Верховної ради України. ОСОБА_91 зазначив, що ні в кого із осіб на даному місці вогнепальної зброї він не бачив. ОСОБА_91 в цей час знаходився біля в`їзду в паркінг даного приміщення, а біля нього, серед інших були ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , та інші особи в кількості 20-30 чоловік. Керівництво здійснювали ОСОБА_119 та ОСОБА_122 , які надавали вказівки нікого не впускати до приміщення та уникати провокацій. На вказаному місці вони пробули приблизно до 21 год. 00 хв. На запитання чи використовувались будь ким на даному місці вогнепальна зброя чи вибухові пристрої, свідок повідомив, що близько 20 год. 00 хв. він разом із ОСОБА_126 сиділи на лавці навпроти приміщення по АДРЕСА_12 та в цей час з напрямку вул. Пилипа Орлика чоловік на прізвисько « ОСОБА_127 » та його товариш кавказької зовнішності принесли у кульках світло-шумові гранати, в якій кількості він не знає. «ОСОБА_127» сказав, що хто хоче той може їх і брати. Також одну із гранат він кинув у напрямку вул. Пилипа Орлика. Вказані гранати до осіб, які перебували поруч згаданого приміщення не застосовувались. Близько 21 год. 00 хв. їх вишикував ОСОБА_116 та ОСОБА_128 і надали вказівку рухатись до перехрестя вулиць Володимирська та Велика Житомирська, однак з якою метою їм не повідомили, їх було близько 300 осіб і вогнепальної зброї ні в кого не було. Потім, як повідомив ОСОБА_91 , він та інші особи вирушили до згаданого перехрестя. На запитання чи може він повідомити маршрут їх руху, він повідомив, що маршрут пам`ятає, однак не знає назв всіх вулиць, (спочатку пішли до ТЦ « Гулівер », звідти на вулицю Льва Толстого з якої звернули на вулицю Володимирську, якою і дійшли до вказаного перехрестя). На запитання чи може свідок вказати на місце куди саме 18.02.2014 він та вказані особи пішли, останній повідомив, що може.

ОСОБА_91 повідомив, що учасники знаходяться на перехресті вулиць Велика Житомирська та Володимирська. На вказане місце їх привели ОСОБА_116 та ОСОБА_120 18 лютого 2014 року, близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_91 показав, що він та вказані особи прийшли з напрямку Софіївської площі. ОСОБА_91 повідомив, що коли вони прийшли на дане місце їх вистроїли неподалік входу в будівлю МНС по вул. Великій Житомирській ближче до Михайлівської площі. Колона осіб простягалася від таблички з написом «Велика Житомирська 5» і вздовж тротуару на 10 метрів ближче до Михайлівської площі. Всього на даному місці стояло близько 300 чоловік. На вказаному місці, серед інших, знаходився ОСОБА_114 .

Свідок ОСОБА_91 повідомив, що в цей час коли вони вишикувались біля згаданої будівлі, то їх помітили особи, які знаходились неподалік в напрямку Михайлівського собору, поряд проїжджали автомобілі із шашками «таксі», яких моделей він не пам`ятає, та як він зрозумів з них почали кидати світло-шумові гранати. Побачивши це, окремі особи з натовпу де вони стояли, поговорили про щось з ОСОБА_129 та ОСОБА_130 , як він зрозумів дані особи побачивши дані події не захотіли тут більше знаходитись. Після цього дані особи пішли по вул. В. Житомирській у напрямку зворотньому від Михайлівської площі (точної кількості таких осіб вказати не може). Також свідок додав, що в складі осіб які пішли, не було осіб, яких він називав. На вказаному перехресті залишилось близько 50 осіб, в тому числі ОСОБА_114 , ОСОБА_96 . На той момент у вказаних осіб вогнепальної зброї, бит, палиць тощо не було. Окремі з осіб, які знаходились на перехресті за командою ОСОБА_131 і ОСОБА_132 почали відсовувати клумби для квітів на проїжджу частину вул. В. Житомирської та блокувати рух від Михайлівського собору . Це робилося для того, щоб до них не під`їжджали автомобілі і не кидали по них гранати. Потім він та інші особи підійшли до входу в приміщення МНС . Там він побачив, як на проїжджій частині біля світлофору зупинився автомобіль сірого кольору марки Мерседес Е-класу, який їхав з напрямку Софіївської площі та показав конкретне місцезнаходження даного авто. З даного авто вийшло двоє осіб, яких він бачив біля метро «Арсенальна» та на вул. Липській. Ці особи відкрили багажник автомобіля та почали видавати звідти каски та щити, чи були там палиці він не пам`ятає. Вогнепальної зброї там не було. Імен та прізвищ вказаних осіб він не знає. Вказані каски та щити брав той хто хотів, однак хто саме це був свідок повідомити не може. Особи, які взяли щити стали на проїжджій частині вул. В. Житомирської, яка була перекритою та ховалися за ними. Потім до вказаного перехрестя приїхав ОСОБА_118 на автомобілі ОСОБА_133 срібного кольору, який він залишив навпроти через дорогу від приміщення МНС по АДРЕСА_9 . Із вказаного автомобіля вийшов ОСОБА_124 . До авто підійшов ОСОБА_120 та ОСОБА_116 . Вони про щось поговорили 10 хв., після чого ОСОБА_94 та Погребний даним авто від`їхали.

В цей час невідомі особи зі сторони Михайлівського собору почали кидати гранати в бік осіб, в складі яких знаходився ОСОБА_91 , а також стріляти в їх напрямку. При цьому ніхто з них в напрямку Михайлівського собору жодних пострілів не здійснював. Потім ОСОБА_120 та ОСОБА_134 (якого свідок забув раніше вказати і додав, що він також був біля станції метро «Арсенальна» та на вул. Липській) розстебнули куртки та з-під них дістали автомати (зовні схожі на автомати Калашникова) та почали стріляти в бік Михайлівської площі. ОСОБА_91 за допомогою макета автомата, показав, що ОСОБА_120 та ОСОБА_134 знаходились на краю тротуару, що біля приміщення МНС біля проїжджої частини вулиці В. Житомирська. ОСОБА_91 показав, що зброю ОСОБА_97 та ОСОБА_96 тримали на рівні зігнутою в лікті руки. Точної кількості пострілів він вказати не може, однак зазначив, що постріли здійснювались чергою. В інших осіб на даний час він зброї не бачив.

Потім він побачив на даному місці ОСОБА_88 , який на правому плечі тримав автомат. За допомогою макета ОСОБА_91 показав як саме його тримав ОСОБА_100 (тримав його на мотузці дулом до верху). ОСОБА_100 знаходився біля сходів входу в приміщення МНС , а чи здійснював він постріли з даного автомата ОСОБА_91 не бачив.

Після цього свідок ОСОБА_91 почув як їх щось посипає ніби градом, і зрозумів, що це хтось стріляє шротом, внаслідок чого було поранено ОСОБА_135 , який в цей час стояв біля сходів входу в приміщення МНС . ОСОБА_91 зазначив, що як він тоді зрозумів, що постріли здійснювалися з будівлі, що через дорогу навпроти приміщення МНС по вул. В. Житомирській . Після отримання поранення ОСОБА_136 ОСОБА_91 та ще хтось із присутніх відвели його по вулиці Житомирській у напрямку зворотному від Михайлівської площі .

Крім того, ОСОБА_91 зазначив, що коли він сидів на сходах входу в будівлю МНС, біля нього сидів ОСОБА_114 , в якого на грудях висіла спортивна сумка і коли він з неї щось діставав, то ОСОБА_91 побачив там пістолет схожий на «ПМ». Після цього між ним та ОСОБА_126 зав`язалась розмова в ході якої, останній дістав пістолет та показав його, після чого знову поклав у сумку. ОСОБА_91 зазначив, що не бачив, щоб ОСОБА_114 застосовував даний пістолет.

Після цього до перехрестя під`їхав автомобіль і хтось кинув гранату, ОСОБА_137 і його друзі ОСОБА_138 та ОСОБА_139 підбігли до цього авто і між ними та 2-3 пасажирами почалася бійка, через деякий час швидка забрала одного з пасажирів, який лежав на тротуарі. Бачив як « ОСОБА_140 » стояв біля входу у приміщення МНС і тримав пістолет у правій руці, а коли почув постріл, то бачив як його рука опускалася і була направлена в напрямку автомобіля (т. 9 а.с. 146-154);

протокол огляду від 09 липня 2015 року, відповідно до якого слідчим проведено огляд відеозаписів, наданих на диску ГУ ДСНС України , на які 05 лютого 2015 року під час допиту вказав свідок ОСОБА_91 та впізнав зображених на них осіб. Під час відкриття диску на ньому виявлено 3 папки. Під час перегляду відеозапису 2239_3_mpg на 00 хв. 39 с. ОСОБА_91 впізнає чоловіка з капюшоном на голові, як ОСОБА_17 (фото 9).

При відкритті і перегляді відеофайлу 24714_3_mpg на 01 хв. 36 с. свідок побачив ОСОБА_17 (фото 39).

Також свідок ОСОБА_91 впізнав ОСОБА_17 і у період із 04 хв. 23 с. по 04 хв. 35 с. на відео 4717_5_mpg, та із перших секунд відео 24714_6_mpg тривалістю 09 хв. 23 с., відео 104_7_mpg тривалістю 04 хв. 46 с. поряд з іншими особами, що мають в руках палиці, щити та вогнепальну зброю (фото 42-45) (т. 9 а.с. 176-208);

протокол огляду від 07 липня 2015 року, відповідно до якого слідчим проведено огляд відеозаписів, наданих на диску ГУ ДНСН України , на які 12 лютого 2015 року під час допиту вказав свідок ОСОБА_92 та впізнав зображених на них осіб.

При огляді відеозапису 3323_1_mpg, що міститься у папці Camera 09(09) на 18 хв. 17 с. свідок ОСОБА_92 впізнає по одягу та статурі ОСОБА_17 (фото 6). На 14 хв. 04 с. відеозапису 5425_2_mpg свідок ОСОБА_92 впізнає чоловіка з сумкою в руках, який перетинає проїжджу частину, його ім`я ОСОБА_141 , прізвисько « ОСОБА_142 » (фото 11). Також у період з 19 хв. 51 с. по 21 хв. 01 с. свідок на цьому ж відео впізнає ОСОБА_17 (фото 12), який також є і на відео 2239_3_mpg (00 хв. 38 с., 04 хв. 58 с.), (фото 13-15). Також на 10 хв. 09 с. даного відео поряд із ОСОБА_143 свідок впізнає чоловіка з сумкою в руках на ім`я ОСОБА_141 із прізвиськом « ОСОБА_142 » (фото 18-20).

На відеозаписі 1516_3_mpg, що знаходиться у папці Camera 10(10) на 00 хв. 22 с. свідок ОСОБА_92 впізнає ОСОБА_17 (фото 28). При огляді відеозапису 4714_2_mpg, тривалістю 12 хв. 09 с. свідок ОСОБА_144 серед осіб, що мають у руках предмети, схожі на вогнепальну зброю, поряд із ОСОБА_143 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 ») впізнає ОСОБА_17 (фото 45-49). Також із 01 хв. 07 с. на відео 4714_3_mpg свідок за ходою, статурою та одягом впізнає ОСОБА_18 - « ОСОБА_147 » (фото 51). На 02 хв. 49 с. по одягу, ході та тіло будові ОСОБА_92 впізнає ОСОБА_148 , біля якого з сумкою на плечі стоїть ОСОБА_149 . Також свідок ОСОБА_92 на 02 хв. 15 с. в чоловікові з сумкою на плечі, який тримає в руках предмет, схожий на автомат, по одязі та статурі впізнає ОСОБА_88 (фото 55-56).

Під час відкриття і перегляду відеофайлів 4714_4_mpg тривалістю 10 хв. 45 с., 4714_5_mpg, тривалістю 11 хв. 27 с., 4714_6_mpg тривалістю 09 хв. 23 с., 5104_7_mpg тривалістю 04 хв. 46 с. з перших секунд відео серед групи осіб, одягнених у каски, з щитами та битами, а також у руках з предметами, схожими на вогнепальну зброю, свідок впізнає, серед інших, ОСОБА_17 (фото 57, 58, 59, 60) (т. 10 а.с. 1-43).

Крім того, участь обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у вчиненні протиправних дій, спрямованих на протидію учасникам мирних акцій протесту повністю підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_115 , ОСОБА_150 , ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 , ОСОБА_154 , ОСОБА_155 , ОСОБА_156 показання яких викладені у вироку нижче.

Усі вище перелічені вище судом докази є належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Вказані докази, суд приймає до уваги, як такі, що в контексті подій кримінальних правопорушень, підтверджують факт перебування обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 18 лютого 2014 року на перехресті вулиць Велика Житомирська - Володимирська в м. Києві, їх присутність на акціях протесту, що відбувались в м. Києві та вчинення останніми разом з іншими співучасниками групи протиправних дій, спрямованих на насильницьку протидію невизначеному колу учасників мирних акцій протесту за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, надаючи оцінку діям обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 щодо незаконного перешкоджання проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій, із застосуванням фізичного насильства за попередньою змовою групою осіб, суд зазначає наступне.

Так, з об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ст. 340 КК України, полягає в незаконному перешкоджанні організації або проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій.

Перешкоджання організації або проведенню зборів, мітингів і демонстрацій, що здійснюються на законних підставах, є завжди незаконним.

Судом встановлено, що загальновідомим є той факт, що 21 листопада 2013 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 905-р, яким було призупинено процес підготовки до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом.

У відповідь на вказане рішення про відмову від підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, громадяни України, починаючи із 21 листопада 2013 року у місті Києві на Майдані Незалежності розпочали проведення безстрокових мирних заходів протесту проти цього рішення у формі зборів, мітингів, походів і демонстрацій на підтримку європейського вектору зовнішньої політики України, мета яких суперечила інтересам вищого керівництва країни.

Також, право громадян на свободу мирних зібрань в Україні гарантується та захищене державою, яка зобов`язана забезпечити його ефективну реалізацію.

Реалізація права на мирні зібрання в Україні регулюється актами національного та міжнародного законодавства.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), ратифікована Верховною Радою України згідно із Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», гарантує кожній особі, серед інших прав і свобод, право на свободу зібрань та об`єднання.

Відповідно до статті 11 Конвенції кожен має право на свободу мирних зібрань та на свободу об`єднання з іншими, включаючи право створювати профспілки і вступати до них для захисту своїх інтересів.

Здійснення прав на свободу зібрань та об`єднання не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 21 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української PCP від 19.10.1973 № 2148-VIII, також визнається право на мирні збори. Згідно з положеннями вказаної статті, користування цим правом не підлягає ніяким обмеженням, крім тих, які накладаються відповідно до закону і які є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах державної чи суспільної безпеки, громадського порядку, охорони здоров`я і моральності населення або захисту прав та свобод інших осіб.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 39 Конституції України регламентовано, що у державі встановлено реєстраційний, а не дозвільний порядок проведення зборів, походів, мітингів і демонстрацій, а їх проведення може бути обмежене лише за рішенням суду та виключно у випадках, безпосередньо визначених Конституцію України. Тимчасові обмеження права громадян на мирні збори можуть встановлюватися лише в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Відповідно до статті 15 Конституції України суспільне життя в Україні ґрунтується на засадах політичної, економічної та ідеологічної багатоманітності. Жодна ідеологія не може визнаватися державою як обов`язкова. Держава гарантує свободу політичної діяльності, не забороненої Конституцією і законами України.

Відповідно до положень статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно із статтею 64 Конституції України конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до положень статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Під фізичним насильством як способом перешкоджання слід розуміти заподіяння умисних середньої тяжкості або легких тілесних ушкоджень, а також вчинення інших насильницьких дій (нанесення ударів, побоїв).

Злочин вважається закінченим з моменту вчинення будь-якої дії чи бездіяльності, що перешкоджає організації або проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій. Якщо злочин вчинений приватною особою, то він вважається закінченим з моменту застосування фізичного насильства хоча б до одного учасника політичної акції.

Суб`єктивна сторона злочину - прямий умисел.

Суб`єктом злочину можуть бути дві категорії осіб: 1) службові особи, які використовують своє службове становище для перешкоджання організації або проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій; 2) будь-які інші особи, яким виповнилося шістнадцять років, не наділені такими повноваженнями, але які застосовують фізичне насильство для вчинення даного злочину.

Суд зауважує, що для юридичної оцінки діяння за ст. 340 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді незаконного перешкоджання організації або проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, і застосування фізичного насильства хоча б до одного учасника політичної акції.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновків про доведеність винуватості обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України та вважає останніх суб`єктами вчинення даного злочину, у тому числі виходячи з тих обставин, що в судовому засіданні дослідженими доказами достовірно підтверджено, що ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 усвідомлено та умисно, вчиняли протиправні дії спрямовані на перешкоджання проведенню мирної акції протесту за попередньою змовою групою осіб з представниками діючої влади та правоохоронцями, тобто службовими особами, які у тому числі забезпечували учасників протистоянь мирному зібранню засобами та знаряддями призначеними для застосовування фізичного насильства до учасників мирної акції протесту, окремі з яких отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості.

Таким чином, в ході судового розгляду поза розумним сумнівом встановлено винуватість ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у незаконному перешкоджанні проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій, із застосуванням фізичного насильства, за попередньою змовою групою осіб, за вчинення яких вони підлягають покаранню, та їх дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України.

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 покарання за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України, суд враховує наступне.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 50, ст. 65 КК України та п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Приймаючи рішення про призначення міри та виду покарання обвинуваченим, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Отже, призначаючи кожному обвинуваченому міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення обвинувачених до вчиненого, яке полягає у невизнанні кожним обвинуваченим своєї вини, дані, які характеризують їх особи.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_16 судом враховується те, що він, раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, є приватним підприємцем, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2009 та 2013 року народження, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не є особою з інвалідністю.

Обставин, які б, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшували покарання ОСОБА_16 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає обтяжуючою обставиною вчинення ОСОБА_16 кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_16 та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, призначити йому покарання в межах, передбачених санкцією ст. 340 КК України (в редакції Закону України від 05.04.2001) у виді позбавлення волі на певний строк.

При призначенні покарання ОСОБА_17 судом враховується те, що він, раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не є особою з інвалідністю.

Обставин, які б, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшували покарання ОСОБА_17 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає обтяжуючою обставиною вчинення ОСОБА_17 кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_17 та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, призначити йому покарання в межах, передбачених санкцією ст. 340 КК України (в редакції Закону України від 05.04.2001) у виді позбавлення волі на певний строк.

При призначенні покарання ОСОБА_18 судом враховується те, що він, раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2011 та 2023 року народження, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не є особою з інвалідністю.

Обставин, які б, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшували покарання ОСОБА_18 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає обтяжуючою обставиною вчинення ОСОБА_18 кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_18 та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, призначити йому покарання в межах, передбачених санкцією ст. 340 КК України (в редакції Закону України від 05.04.2001) у виді позбавлення волі на певний строк.

Враховуючи характер вчинених обвинуваченими дій, та той факт, що обвинуваченими було вчинено кримінальні правопорушення, направлені проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, вказані правопорушення, тривалий час висвітлювались не тільки національними, але й іноземними засобами масової інформації, що мало негативний вплив на міжнародний імідж України, призначення обвинуваченим ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, явно не відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, та буде таким, що вважатиметься в очах стороннього, незацікавленого спостерігача, занадто м`яким, тобто суперечитиме інтересам суспільства в частині забезпечення принципу визначення необхідного та достатнього для виправлення особи покарання, яке в подальшому також сприятиме попередженню вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами. Застосування неадекватно м`якого покарання вочевидь породжуватиме в осіб, які вчиняють кримінальні правопорушення уяву про безкарність таких дій, що матиме наслідком збільшення подібних дій, що призведе до завдання дедалі більшої шкоди державі та суспільним інтересам.

У той же час, суд враховує, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України, обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 вчинили 18 лютого 2014 року.

Санкція ст. 340 КК України (в редакції Закону України від 05.04.2001) передбачає, що вчинення вказаного кримінального правопорушення карається виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку за який передбачено покарання у виді обмеження волі чи у разі вчинення нетяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Положення ч. 2 ст. 49 КК України вказують, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до відомостей, наданих в ході судового розгляду, інших кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 станом на день розгляду даного кримінального провадження - немає.

Так, враховуючи, що інкриміновані ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 кримінальні правопорушення вчинені 18 лютого 2014 року, а положення п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України встановлюють граничний строк для притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 340 КК України - не більше п`яти років, при цьому даних про перебування обвинувачених в рамках даного кримінального провадження у розшуку, у зв`язку з ухиленням від органу досудового розслідування чи суду, термін якого міг би вплинути на рішення суду щодо неможливості прийняття такого рішення про закриття в цій частині, або вчинення ними нових злочинів, матеріали судової справи не містять, а тому строк притягнення ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 до кримінальної відповідальності за ст. 340 КК України, вважається таким, що сплинув 18 лютого 2019 року.

Разом з тим, під час судових дебатів захисниками обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 заявлено клопотання про звільнення останніх від кримінальної відповідальності за ст. 340 КК України у зв`язку з закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України

У своїй постанові від 30.03.2023 по справі № 104/1069/13-к Верховний Суд роз`яснив, що згідно зі ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули визначені законом строки. Тобто суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК, та за згодою підозрюваного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного від кримінальної відповідальності.

У тому разі, коли підсудний заперечує проти застосування строків давності щодо нього, суд постановляє вирок, призначає винній особі покарання та на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК звільняє її від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Частина 5 ст. 74 КК застосовується лише у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою її підставою і вимагає закрити її, наприклад, за відсутності події або складу злочину.

За таких обставин, враховуючи, що за наслідками судового розгляду обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 340 КК України і призначено їм покарання у виді позбавлення волі, разом з тим, станом на день постановлення даного вироку, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності за вказане кримінальне правопорушення сплинув, а тому ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 мають бути звільнені від покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України, на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Крім того, відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 органом досудового розслідування обвинувачуються у замаху на вбивство двох і більше осіб, за попередньою змовою групою осіб, способом небезпечним для життя багатьох осіб, та пособництві в умисному нанесенні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, вчинених за попередньою змовою групою осіб з метою залякування потерпілого, вчинених при наступних обставинах.

Так, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, за вказаних вище обставин, 18 лютого 2014 року приблизно з 22 год. 30 хв. до 2 год. 30 хв. 19 лютого 2014 року ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , Особа 2, Особа 3, Особа 4, Особа 5, Особа 6, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, та інші невстановлені особи, перебуваючи на перехресті вул. Володимирської та Великої Житомирської в м. Києві та побачивши, що зі сторони Михайлівської площі почали рухатись мітингувальники, які приймають участь у протестних акціях в м. Києві, в їх напрямку, діючи умисно, без наявності безпосередньої загрози для їх життя, чітко усвідомлюючи відсутність загрози для них зі сторони мітингувальників, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на протидію мирним акціям протесту, у тому числі шляхом вчинення умисних вбивств багатьох протестувальників, усвідомлюючи, що створюють загрозу для життя та здоров`я великої кількості осіб, із застосуванням вогнепальної зброї, тобто способом, небезпечним для життя багатьох осіб, почали вести прицільну стрільбу з наявної у них вогнепальної зброї на ураження цих осіб.

В результаті цих злочинних дій вогнепальні поранення отримали:

ОСОБА_157 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1696/е від 04.11.2014 отримав:

тяжкі тілесні ушкодження у вигляді - вогнепального наскрізного поранення правої гомілки: вхідна вогнепальна рана проксимального відділу правої гомілки з боку медіальної поверхні (вказаними розмірами 1x1 (см)), від якої спрямований рановий канал, що проходить у напрямку зліва направо, ззовні у середину, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів правої гомілки, обох кісток правої гомілки (вогнепальний уламковий внутрішнєсуглобовний перелом проксимального епіметафізу правої великогомілкової кістки та верхньої третини діафізу великогомілкової кістки; перелом проксимального епіметафізу та верхньої третини діафізу малогомілкової кістки), з наявністю вихідної рани з зовнішньої поверхні проксимального відділу правої гомілки (2,5x2 (см));

Тілесне ушкодження, утворилося внаслідок одного з пострілів з вогнепальної зброї. В момент утворення цього тілесного ушкодження ОСОБА_53 був повернутий правою переднє-бічною поверхнею до дульного зрізу вогнепальної зброї.

ОСОБА_158 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1696/е від 30.09.2014 отримав:

а) тяжкі тілесні ушкодження у вигляді - наскрізного вогнепального поранення правого стегна: рани - у ділянці нижньої третини правого стегна по переднє-внутрішній поверхні (клінічними лікарями вказані лінійні розміри - 1x1,5 (см), з нерівними краями, округлої форми) та рани у середній третині правого стегна по зовнішній поверхні (клінічними лікарями вказано - рана з рівними краями, 1x3 (см)) - слідом загоєння яких є виявлені під час проведення судово-медичного огляду рубці; вказані рани сполучаються рановим каналом, по ходу якого має місце пошарове ушкодження шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів правого стегна, правої стегнової кістки у дистальній третині діафізу (вогнепальний уламковий перелом зі зміщенням уламків);

б) легкі тілесні ушкодження у вигляді - рани (визначені клінічними лікарями як рвано-забійні, вказаними розмірами - 1x2 (см) та 1x1 (см)) правого передпліччя (слідом загоєння яких є виявлені під час проведення судово- медичного огляду рубці) та поверхневі садна вказаної ділянки (морфологічний опис яких у вивченій документації відсутній);

Тілесне ушкодження, вказане у п. а) утворилося внаслідок ударної дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту округлої форми та є підстави вважати, що це тілесне ушкодження утворилось під час проведення пострілу з вогнепальної зброї.

Тілесне ушкодження, вказане у п. б) утворилося внаслідок дії тупих предметів: при проведенні пострілу з вогнепальної зброї або внаслідок вибуху.

ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1240 від 05.06.2014 отримав: тяжкі тілесні ушкодження (за критерієм небезпеки для життя) у вигляді - проникаючого вогнепального наскрізного поранення живота з наскрізними пораненнями тонкої та поперечно-ободової кишки з явищами крововиливу в черевну порожнину;

ОСОБА_159 , ІНФОРМАЦІЯ_29 , відповідно до висновку судово- медичної експертизи № 50-2014/о від 09.07.2014 отримав: легкі тілесні ушкодження у вигляді - наскрізного вогнепального поранення лівої сідниці.

Тілесне ушкодження утворилось в результаті проведення пострілу з неблизької дистанції від дії вогнепального снаряду (кулі), до складу якої входили сполуки міді.

ОСОБА_160 , ІНФОРМАЦІЯ_30 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2023/е від 09.12.2014 отримав: середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді - вогнепального поранення голови: вхідна вогнепальна рана у лівій підочній ділянці (круглої форми, діаметром приблизно 5-7 (мм)), від якої спрямований рановий канал, що проходить у напрямку з переду назад, з зовні у середину, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, з наявністю сторонніх тіл (метал), розмірами від 0,1 (см) до 5,0 (см) у довжину)) ліворуч медіальних суглобових відростків нижньої щелепи; перелом латеральної стінки гайморової пазухи зліва, з наявністю у порожнині пазухи до 3 дрібних сторонніх тіл.

Тілесне ушкодження утворилось внаслідок пострілу зі зброї, пристосованої для відстрілу набоями.

ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_31 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 50-2014/о від 09.07.2014 отримав:

а) тяжкі тілесні ушкодження у вигляді - вогнепального проникаючого поранення грудної клітки: вхідна вогнепальна рана заднє-бокової поверхні грудної клітки справа у 7 міжребер`ї (з урахуванням даних судово-медичного огляду) по заднє-паховій лінії (як вказують клінічні лікарі - «0,1x0,1 (см), з осадженими краями»)), від якої спрямований рановий канал, що проходить у напрямку ззаду наперед, ззовні у середину, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів 7 міжреберного проміжку, пристінкової плеври, правої легені (у ділянці 7 сегменту ділянка крововиливу), де сліпо закінчується стороннім тілом (кулею - як відмічають клінічні лікарі), яка супроводжувалася внутрішнє-грудною кровотечою (мінімально відомий об`єм 70(мл)) та колапсом лівої легені на 1/3 об`єму;

б) легкі тілесні ушкодження у вигляді - наскрізного поранення лівої гомілки: рани - по внутрішній поверхні лівої гомілки у середній третині яка сполучається з раною по задній поверхні лівої гомілки у середній третині (слідом загоєння яких є виявлені під час проведення судово-медичного огляду рубці), по ходу яких пошарово ушкоджено: шкіра, підшкірно-жирова клітковина, м`які тканини (м`язи тощо) лівої гомілки.

Тілесне ушкодження, вказане у п. а) утворилося внаслідок пострілу з вогнепальної зброї; у момент спричинення цього тілесного ушкодження потерпілий був повернутий лівою заднє-боковою поверхнею до дульного зрізу вогнепальної зброї.

Тілесне ушкодження, вказане у п. б) утворилося внаслідок двох ймовірних механізмів - внаслідок пострілу або внаслідок вибуху (уламкове поранення вторинними факторами вибуху).

Разом з тим, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , Особа 2, Особа 3, Особа 4, Особа 5, Особа 6, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, та інші невстановлені особи не змогли довести свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства цих осіб до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки поранених було доставлено до лікарні, де їм була надана вчасна медична допомога.

Окрім того, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, за вказаних вище обставин 18 лютого 2014 року приблизно з 22 год. 30 хв. до 2 год. 30 хв. 19 лютого 2014 року ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 Особа 2, Особа 3, Особа 4, Особа 5, Особа 6, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, та інші невстановлені особи, перебуваючи на перехресті вул. Володимирської та Великої Житомирської в м. Києві, побачивши, що зі сторони Михайлівської площі почали рухатись мітингувальники в їх напрямку, які приймають участь у протестних акціях в м. Києві, діючи умисно, без наявності безпосередньої загрози для їх життя, чітко усвідомлюючи відсутність загрози для них зі сторони мітингувальників, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на протидію мирним акціям протесту, шляхом ведення прицільної стрільби з наявної у них вогнепальної зброї забезпечили зупинення руху переважної кількості осіб з числа вказаних протестувальників та умисне нанесення іншими невстановленими співучасниками на виконання спільної злочинної мети середньої тяжкості тілесних ушкоджень наявними у них для цього битами і палками мітингувальникам, які не припинили свій рух, з метою перешкодити переміщенню одних мітингувальників та залякування інших.

В результаті цих злочинних дій тілесні ушкодження отримали:

ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_32 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1409/е від 04.11.2014 отримав: середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді - відкритої травми лівого ліктьового суглобу: рана у ділянці задньої поверхні лівого ліктьового суглобу - розміром 1,0 (см).

Тілесне ушкодження утворилось від однократної ударної дії тупого предмету.

ОСОБА_161 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , відповідно до висновку судово- медичної експертизи № 1696/е від 04.11.2014 отримав:

середнього ступіню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді - закритої травми лівого передпліччя: перелом середньої третини діафізу лівої ліктьової кістки.

Тілесне ушкодження, вказане у п. б) утворилося внаслідок дії (удару- співударяння) тупого (тупих) предмету (предметів).

ОСОБА_158 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1696/е від 30.09.2014 отримав: середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді - закритої травми лівого передпліччя: уламковий перелом діафізу лівої ліктьової кістки у середній третині (зі зміщенням уламків).

Тілесне ушкодження утворилося внаслідок удару-співударяння з тупим предметом чи контакті об такий.

У результаті злочинних дій ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , Особи 2, Особи 3, Особи 4, Особи 5, Особи 6, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, та невстановлених осіб, які полягали у спричиненні умисному середньої тяжкості тілесних ушкоджень з метою залякування потерпілих в період часу з 9 год. 00 хв. 18 лютого 2014 року по 2 год. 30 хв. 19 лютого 2014 року спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_28 , ОСОБА_31 , ОСОБА_162 .

Таким чином, ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України.

ОСОБА_17 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України.

Крім того, відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_18 органом досудового розслідування обвинувачується у замаху на вбивство двох і більше осіб, за попередньою змовою групою осіб, способом небезпечним для життя багатьох осіб, вчиненому при наступних обставинах.

Так, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, за вказаних вище обставин, 18 лютого 2014 року приблизно з 22 год. 30 хв. до 2 год. 30 хв. 19 лютого 2014 року ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , Особа 2, Особа 3, Особа 4, Особа 5, Особа 6, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, та інші невстановлені особи, перебуваючи на перехресті вул. Володимирської та Великої Житомирської в м. Києві та побачивши, що зі сторони Михайлівської площі почали рухатись мітингувальники в їх напрямку, які приймають участь у протестних акціях в м. Києві, діючи умисно, без наявності безпосередньої загрози для їх життя, чітко усвідомлюючи відсутність загрози для них зі сторони мітингувальників, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на протидію мирним акціям протесту, у тому числі шляхом вчинення умисних вбивств багатьох протестувальників, усвідомлюючи, що створюють загрозу для життя та здоров`я великої кількості осіб, із застосуванням вогнепальної зброї, тобто способом, небезпечним для життя багатьох осіб, почали вести прицільну стрільбу з наявної у них вогнепальної зброї на ураження цих осіб.

В результаті цих злочинних дій вогнепальні поранення отримали:

ОСОБА_157 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1696/е від 04.11.2014 отримав:

тяжкі тілесні ушкодження у вигляді - вогнепального наскрізного поранення правої гомілки: вхідна вогнепальна рана проксимального відділу правої гомілки з боку медіальної поверхні (вказаними розмірами 1x1 (см)), від якої спрямований рановий канал, що проходить у напрямку зліва направо, ззовні у середину, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів правої гомілки, обох кісток правої гомілки (вогнепальний уламковий внутрішнєсуглобовний перелом проксимального епіметафізу правої великогомілкової кістки та верхньої третини діафізу великогомілкової кістки; перелом проксимального епіметафізу та верхньої третини діафізу малогомілкової кістки), з наявністю вихідної рани з зовнішньої поверхні проксимального відділу правої гомілки (2,5x2 (см));

Тілесне ушкодження, утворилося внаслідок одного з пострілів з вогнепальної зброї. В момент утворення цього тілесного ушкодження ОСОБА_53 був повернутий правою переднє-бічною поверхнею до дульного зрізу вогнепальної зброї.

ОСОБА_158 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1696/е від 30.09.2014 отримав:

а) тяжкі тілесні ушкодження у вигляді - наскрізного вогнепального поранення правого стегна: рани - у ділянці нижньої третини правого стегна по переднє- внутрішній поверхні (клінічними лікарями вказані лінійні розміри - 1x1,5 (см), з нерівними краями, округлої форми) та рана у середній третині правого стегна по зовнішній поверхні (клінічними лікарями вказано - рана з рівними краями, 1x3 (см)) - слідом загоєння яких є виявлені під час проведення судово- медичного огляду рубці; вказані рани сполучаються рановим каналом, по ходу якого має місце пошарове ушкодження шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів правого стегна, правої стегнової кістки у дистальній третині діафізу (вогнепальний уламковий перелом зі зміщенням уламків);

б) легкі тілесні ушкодження у вигляді - рани (визначені клінічними лікарями як рвано-забійні, вказаними розмірами - 1x2 (см) та 1x1 (см)) правого передпліччя (слідом загоєння яких є виявлені під час проведення судово- медичного огляду рубці) та поверхневі садна вказаної ділянки (морфологічний опис яких у вивченій документації відсутній);

Тілесне ушкодження, вказане у п. а) утворилося внаслідок ударної дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту округлої форми та є підстави вважати, що це тілесне ушкодження утворилось під час проведення пострілу з вогнепальної зброї.

Тілесне ушкодження, вказане у п. б) утворилося внаслідок дії тупих предметів: при проведенні пострілу з вогнепальної зброї або внаслідок вибуху.

ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1240 від 05.06.2014 отримав: тяжкі тілесні ушкодження (за критерієм небезпеки для життя) у вигляді - проникаючого вогнепального наскрізного поранення живота з наскрізними пораненнями тонкої та поперечно-ободової кишки з явищами крововиливу в черевну порожнину;

ОСОБА_159 , ІНФОРМАЦІЯ_29 , відповідно до висновку судово- медичної експертизи № 50-2014/о від 09.07.2014 отримав: легкі тілесні ушкодження у вигляді - наскрізного вогнепального поранення лівої сідниці.

Тілесне ушкодження утворилось в результаті проведення пострілу з неблизької дистанції від дії вогнепального снаряду (кулі), до складу якої входили сполуки міді.

ОСОБА_160 , ІНФОРМАЦІЯ_30 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2023/е від 09.12.2014 отримав: середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді - вогнепального поранення голови: вхідна вогнепальна рана у лівій підочній ділянці (круглої форми, діаметром приблизно 5-7 (мм)), від якої спрямований рановий канал, що проходить у напрямку з переду назад, з зовні у середину, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, з наявністю сторонніх тіл (метал), розмірами від 0,1 (см) до 5,0 (см) у довжину)) ліворуч медіальних суглобових відростків нижньої щелепи; перелом латеральної стінки гайморової пазухи зліва, з наявністю у порожнині пазухи до 3 дрібних сторонніх тіл.

Тілесне ушкодження утворилось внаслідок пострілу зі зброї, пристосованої для відстрілу набоями.

ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_31 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 50-2014/о від 09.07.2014 отримав:

а) тяжкі тілесні ушкодження у вигляді - вогнепального проникаючого поранення грудної клітки: вхідна вогнепальна рана заднє-бокової поверхні грудної клітки справа у 7 міжребер`ї (з урахуванням даних судово-медичного огляду) по заднє-паховій лінії (як вказують клінічні лікарі - «0,1x0,1 (см), з осадженими краями»)), від якої спрямований рановий канал, що проходить у напрямку ззаду наперед, ззовні у середину, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів 7 міжреберного проміжку, пристінкової плеври, правої легені (у ділянці 7 сегменту ділянка крововиливу) де сліпо закінчується стороннім тілом (кулею - як відмічають клінічні лікарі), яка супроводжувалася внутрішнє-грудною кровотечою (мінімально відомий об`єм 70(мл)) та колапсом лівої легені на 1/3 об`єму;

б) легкі тілесні ушкодження у вигляді - наскрізного поранення лівої гомілки: рани - по внутрішній поверхні лівої гомілки у середній третині яка сполучається з раною по задній поверхні лівої гомілки у середній третині (слідом загоєння яких є виявлені під час проведення судово-медичного огляду рубці), по ходу яких пошарово ушкоджено: шкіра, підшкірно-жирова клітковина, м`які тканини (м`язи тощо) лівої гомілки.

Тілесне ушкодження, вказане у п. а) утворилося внаслідок пострілу з вогнепальної зброї; у момент спричинення цього тілесного ушкодження потерпілий був повернутий лівою заднє-боковою поверхнею до дульного зрізу вогнепальної зброї.

Тілесне ушкодження, вказане у п. б) утворилося внаслідок двох ймовірних механізмів - внаслідок пострілу або внаслідок вибуху (уламкове поранення вторинними факторами вибуху).

Разом з тим, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , Особа 2, Особа 3, Особа 4, Особа 5, Особа 6, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, та інші невстановлені особи не змогли довести свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства цих осіб до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки поранених було доставлено до лікарні, де їм була надана вчасна медична допомога.

Таким чином, ОСОБА_18 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Надавши можливість обвинуваченим дати показання, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, суд прийшов до переконання, що вина ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України, а ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, не знайшла свого підтвердження у судових засіданнях та не доведена обвинуваченням.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Також саме прокурор, слідчий, згідно з вимогами ст. 25 КПК України, зобов`язані в межах своєї компетенції, розпочавши досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, а також відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Тобто, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Суд же, відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь підсудного.

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, на обґрунтування винуватості ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні 11 лютого 2020 року потерпілий ОСОБА_29 , надав показання, відповідно до яких зазначив, що він приймав участь в мирних акціях протесту (Євромайдан) з 2013 року. Так і 19 лютого 2014 року близько 01 год. 30 хв. разом із своїми товаришами ОСОБА_163 та ОСОБА_164 з перехрестя вулиць Хрещатик - Б. Хмельницького приїхали на таксі на АДРЕСА_13 , де знаходився автомобіль товариша, який потрібно було забрати. Автомобіль таксі зупинився поблизу пожежної частини по АДРЕСА_13 . Вийшовши з автомобіля, одразу почули постріли та вибухи гранат і побачили кілька десятків людей, на яких були зелені металеві шоломи. Раптом відчув різкий поштовх в ногу (пізніше зрозумів, що то був постріл) та впав. Під час падіння відчув поштовх в бік грудної клітини. При цьому продовжували лунати вибухи та постріли. На них, з агресивними вигуками, почала рухатись група осіб, а тому вони втрьох почали тікати від пам`ятника Богдана Хмельницького до готелю « Хаят ». Певний період часу їх переслідувала невелика кількість чоловіків з палицями, після чого останні зупинились. Стверджує, що постріли по них велися прицільно і метою цих пострілів було заподіяння фізичних ушкоджень та позбавлення життя учасників акцій протесту. Можливості уникнути поранень, чи піти з перехрестя, чи сховатись не було, оскільки події відбулись миттєво, як тільки вийшли із таксі. Вважає, що дії осіб, які перебували на перехресті, були злагоджені і керовані, оскільки їх обстріляли відразу, як вони вийшли із таксі, ніби по команді. Навіть їх переслідування припинилось на певному місці та одночасно всі зупинились. Прийшовши на Майдан Незалежності , медики надали йому першу медичну допомогу, а наступного дня в лікарні № 17 йому зробили операцію, видалили уламки гранат та кулю з грудної клітини. Обличь людей, які здійснювали постріли, не бачив, а тому обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 не впізнає. Цивільний позов підтримав та просив його задовольнити.

Допитаний в судовому засіданні 10 липня 2020 року потерпілий ОСОБА_167 повідомив, що 18 лютого 2014 року після роботи разом зі своїм товаришем вирушили на Майдан Незалежності для участі у мирній акції протесту. Свій автомобіль він залишив біля станції метро Лук`янівська. Близько 00 год. 30 хв. 19 лютого 2014 року він вирішив повернутись додому. Оскільки громадський транспорт вже не їздив, попросив водія швидкої медичної допомоги, який вивозив із Майдану Незалежності постраждалого, підвезти його та товариша поближче до місця, де залишив свій автомобіль. Водій швидкої погодився довезти їх до Софіївської площі. Доїхавши до перехрестя вулиць Володимирська та Велика Житомирська побачив групу людей, спочатку подумав, що це учасники акцій протесту, однак в подальшому зрозумів, що це «тітушки», оскільки вони мали однаковий одяг, шоломи та бити. З автомобіля швидкої медичної допомоги він вийшов біля пожежної частини, що на вул. Володимирській та мав намір повідомити рятувальників про пожежу у Будинку профспілок. Однак в цей час зі сторони перехрестя де знаходились «тітушки» почув крики, образи, а також лунали постріли. У їх сторону почала бігти група чоловіків у кількості приблизно 10 осіб, в руках яких були бити. В цей час, почув звук пострілу. Зазначив, що постріли здійснювала лише група людей («тітушки»), які залишились позаду. Після пострілів вони з товаришем почали тікати у напрямку Софіївської площі. Під час того як вони бігли бачив в себе під ногами та поблизу біля себе іскри від потрапляння куль в асфальтне покриття. Раптом перед рогом будинку відчув різкий біль в лівому стегні. На його думку, відстань між тією особою, що стріляла та ним була близько 50 метрів. Добігши до готелю « Хаят » він помітив кров на своєму стегні. Охорона готелю надала першу медичну допомогу та викликали швидку допомогу. Його було госпіталізовано до лікарні № 9 . Потерпілий ОСОБА_167 вказав, що на його думку, дії так званих «тітушок» були злагоджені, вони виконували чітке завдання - максимально нанести шкоду мирним мітингувальникам, у тому числі і стріляти в них, з метою вбивства. Чи були серед них обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 вказати не може оскільки не бачив їх. Хто спричинив йому вогнепальне поранення не знає та не бачив.

Допитаний в судовому засіданні 13 січня 2021 року потерпілий ОСОБА_27 повідомив, що 18 лютого 2014 року, перебуваючи вдома, спостерігав по телевізору за подіями, що відбувались на Майдані Незалежності. Зрозумівши, що розпочинається штурм учасників мирних акцій протесту (Євромайдан), вирішив підтримати громадян в протестах. Сівши у тролейбус, близько півночі доїхав до перехрестя вул. В. Житомирська -Володимирська, де в цей час знаходилась велика група людей, які були одягнені в каски, зі щитами та битками. В цей час по вул. В. Житомирській від пам`ятника Богдана Хмельницького рухались автомобілі, які зупинились на перехресті, почувся хлопок, та він подумав, що то вибухнула граната, яку кинули люди, що приїхали на автомобілях. Після цього люди кинулись на середній автомобіль, а перший різко рушив з місця та поїхав. Із автомобіля «DAEWOO», який залишився, вийшов чоловік та почав тікати, а тому він, ОСОБА_27 , вирішив його наздогнати та затримати, оскільки йому здалось що саме цей чоловік кинув гранату. Наздогнавши вказаного чоловіка, накинувся на нього в стрибку, та в цей час відчув хлопок та відразу на мить втратив свідомість (як виявилось потім він отримав вогнепальне поранення живота). Зазначив, що стріляли в нього зі спини, хто стріляв - не бачив. Побачив, що до того чоловіка, якого він переслідував, підбігло двоє людей в касках і з битами, яким він повідомив, що є журналістом. Після чого вказаного чоловіка декілька разів ударили, взяли під руки та потягли до перехрестя. Він піднявшись, відчуваючи поранення, відійшов у сторону. До нього підійшов чоловік, одягнутий в чорний одяг та запитав чи все в нього нормально (точно сказати не може, однак вказаний чоловік схожий на ОСОБА_16 ). Відразу чоловік спитав у нього чи він беркутівець, однак не знаючи що відповідати, сказав, що він «за народ». Побачивши його військовий квиток, про службу у внутрішніх військах, йому викликали швидку допомогу.

Допитаний в судовому засіданні 23 лютого 2021 року потерпілий ОСОБА_28 суду показав, що у 2014 році прийняв рішення взяти участь у акціях протесту на стороні активістів Майдану. 18 лютого 2014 року перебував разом із іншими учасниками на Михайлівській площі. Учасники Автомайдану їх попередили, що до них іде натовп «тітушок». Того ж дня в темну пору доби зі сторони Андріївського узвозу до перехрестя підійшла група осіб («тітушок»), які зосередились на вул. В. Житомирській та поблизу пожежної частини. Вказані особи почали стріляти та кидати гранати. В цей час він знаходився на Михайлівській площі поблизу Михайлівського золотоверхого собору , де були намети активістів. Через деякий час разом з іншими направився по вул. В. Житомирській повз готель « Інтерконтиненталь » у напрямку перехрестя. В цей час «тітушки» здійснювали постріли зі зброї і як наслідок він отримав кульове поранення руки та живота, у зв`язку з чим, почав відступати назад до Михайлівської площі. Також в цей момент бачив як «тітушки» здійснили побиття битами активістів Майдану, які були разом із ним. Повернувшись до Михайлівського золотоверхого собору , отримав першу медичну допомогу, після чого участі у акціях протесту не приймав. Чи були серед осіб, які били чи спричиняли вогнепальні поранення учасникам мирних акцій обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 вказати не може, оскільки не бачив їх. Хто спричинив йому вогнепальне поранення не знає та не бачив.

Допитаний в судовому засіданні 10 березня 2021 року потерпілий ОСОБА_53 надав показання, відповідно до яких зазначив, що в середині грудня 2013 року прибув у м. Київ на Майдан Незалежності. Займався різними питаннями, зокрема, поставкою продуктів харчування, медикаментів, зведенням барикад. Зазначив, що в активних сутичках між активістами «Євромайдану» та так званими «тітушками» приймав участь з 19 січня 2014 року. 18 лютого 2014 року майже цілий день перебував на вулиці Грушевського, потім на вул. Інститутській відбудовували барикади. Втомившись, пішли на Михайлівську площу щоб відпочити. Потім з`явилась інформація про скупчення людей зі зброєю на перехресті вул. Володимирська та Велика Житомирська. Разом із хлопцями, в тому числі з ОСОБА_170 , всього п`ятеро осіб, вирішили провести розвідку. Вийшли з Михайлівської площі, потім з-за готелю « Інтерконтиненталь » та дійшли до кіоску « Преса », перепочили та пішли до колон. В цей час їх почали закидати світло-шумовими гранатами, чутно було звуки пострілів. Раптом відчув удар в праву ногу, від якого впав. Після цього підбігли невідомі особи, які були агресивно налаштовані, потягли його до перехрестя та хаотично наносили удари по різним частинам тіла. Він затулявся руками, у зв`язку з чим отримав перелом руки. В цей час у нього забрали телефон, бронежилет, жилетку та шолом. Зауважив, що за декілька метрів від нього лежав без свідомості ОСОБА_171 . Під час побиття невідомі його залякували, ображали, задавали питання про кількість активістів, зброї, фінансування, на що він відповів, що ні зброї ні фінансування не було, лише палиці і щити. Розгледіти нападників не було можливості у зв`язку із тим, що все відбувалось хаотично та швидко, а тому обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 не бачив.

Допитаний в судовому засіданні 10 березня 2021 року потерпілий ОСОБА_54 зазначив, що його участь у акціях протесту розпочалась 22 листопада 2013 року. Зазначив, що займався охороною Михайлівського собору . 18 лютого 2014 року, коли тривали переговори між представниками опозиції та влади, «Беркут» пішов у наступ. Його та учасників протестів погнали в напрямку до вул. Трьохсвятительської та затримали там. Приблизно о восьмій годині вечора він повернувся на Михайлівську площу, біля якої на перехресті вул. Володимирська - В. Житомирська збирались невідомі. Через кілька хвилин з вказаного перехрестя лунали постріли з автомата Калашникова, було чутно свист куль. Крім цього, з`явилась інформація про загиблого та поранених. Зважаючи, що на Майдані Незалежності поранених ставало все більше та необхідно було забезпечити можливість руху автомобілів швидкої медичної допомоги по вулицях Володимирська та Велика Житомирська, перехрестя яких було із 18-19 години перекрите «тітушками», близько 24 години вирішили однією групою піти в напрямку перехрестя вказаних вулиць, а дві групи мали піти в обхід. Він йшов разом із ОСОБА_172 , ОСОБА_173 , ОСОБА_174 та ще одним чоловіком, ім`я якого забув. Зброї в них не було, мали лише щити для захисту. До моменту їх виходу із Михайлівської площі постріли велись хаотично з метою не підпустити нікого до перехрестя. Коли вони почали рухатись в напрямку перехрестя, то по них почали здійснювати прицільні постріли. Наблизившись до перехрестя, «тітушки» закидали їх гранатами, тому вони сховались за газетним кіоском. Продовживши рух, він несподівано впав та відчув, що не має змоги встати, оскільки права нога його не слухалась. Через декілька секунд його схопили та потягли до перехрестя, де багато невідомих людей почали жорстоко бити, забрали телефон, гроші, каску, запитували хто їх тут організував, скільки їм платять грошей. Була одна жінка, Повз «тітушок» ходила повільно жінка та просила їх щоб не вбивали, після чого вона побігла до Михайлівського Собору та повідомила про них, а саме що вони не загинули, а поранені, після чого його дружина направила на перехрестя карету швидкої допомоги. У подальшому його відвезли в лікарню № 9. На перехресті він отримав кульове поранення в праву ногу, перелом правої руки, рвані рани на лівій руці та струс головного мозку. Вважає, що ті невідомі особи перешкодили реалізації його права на участь у мітингах та протестах. Обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 на перехресті не бачив, оскільки захищався і не міг нікого роздивитись.

Аналізуючи показання потерпілих, судом встановлено, саме ці показання стосуються питань, які підлягають доказуванню у провадженні у порядку ст. 91 КПК України, у відношенні потерпілих, однак суд відмічає, що з них лише слідує сам факт спричинення потерпілим тілесних ушкоджень, але з них жодним чином не слідує, факт їх заподіяння особисто обвинуваченими ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 .

На обґрунтування винуватості ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, за клопотанням сторони обвинувачення судом були допитані наступні свідки.

Так, будучи допитаним 12 березня 2015 року, в порядку ст. 225 КПК України, свідок ОСОБА_91 надав показання, відповідно до яких зазначив, що він 18 лютого 2014 року зранку прибув до виходу зі станції м. Арсенальна в м. Києві, для участі у мітингах на підтримку «Партії регіонів», за що він мав отримати винагороду 500-600 грн. за день. Зазначив, що людей для участі у вказаній акції збирав ОСОБА_119 . Там він побачив ОСОБА_17 , ОСОБА_176 , ОСОБА_177 , ОСОБА_178 . Загальна кількість людей, яка вже була там приблизно 300 осіб. Їхніми діями керували ОСОБА_179 та ОСОБА_180 ні в кого він не бачив. Потім близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_179 наказав йти у напрямку Маріїнського парку і там «вистроїв» всіх в шеренгу. Так вони простояли близько години. Потім зі сторони Верховної Ради, близько 50 метрів від них, підійшли люди в камуфляжні формі, зі щитами та палками, та почали щось кричати до них. Після чого ОСОБА_179 та ОСОБА_181 наказали повертатись назад до станції метро Арсенальна. Там до них під`їхав ОСОБА_182 , за кермом автомобіля якого був ОСОБА_18 . Простоявши приблизно годину, за вказівкою ОСОБА_183 та ОСОБА_184 вони переміститися до офісу « Партії регіонів », що знаходився на АДРЕСА_14 . Там побачили, що в приміщенні, в якому розташовувався офіс «Партії регіонів» почалась пожежа. Поряд із будинком були невідомі особи, яких відтіснив спецзагін « Беркут », після чого почалась евакуація осіб, які перебували в будівлі. Чоловік кавказької національності з прізвиськами « ОСОБА_140 » або « ОСОБА_127 » роздавав бажаючим світло-шумові гранати та сам їх використовував. Пробули на вул. Липській приблизно до 21 годині 00 хвилин, а потім за вказівкою ОСОБА_183 направились у напрямку перехрестя вулиць В. Житомирська - Володимирська. Прибули на вказане місце десь через годину. Там їх виставили в шеренгу по периметру вулиці В. Житомирська. Після цього їх помітили особи, що знаходились поряд із Михайлівською площею, у подальшому повз проїхав автомобіль таксі і з нього кинули світло-шумову гранату. Після цього частина з осіб, що були на перехресті, повідомили про щось ОСОБА_186 і пішли в сторону станції метро Лук`янівська, відмовившись далі приймати участь в акції. Залишились на перехресті близько 50 осіб. На той момент зброї, бит, палиць у них ще не було. Бачив як на проїжджій частині вулиці зупинився автомобіль марки Мерседес Е-класу, сірого кольору, який їхав із напрямку Софіївської площі. З даного авто вийшло двоє осіб, яких він бачив біля метро Арсенальна та на вулиці Липській. Ці особи відкрили багажник та почали роздавати бажаючим каски та щити. Потім до цього перехрестя приїхав автомобіль ОСОБА_187 , з якого вийшов ОСОБА_18 , та через хв. 10 поїхав в невідомому напрямку.

Через деякий час він побачив біля входу в приміщення МНС ОСОБА_16 , який на правому плечі тримав автомат. На сходах будівлі МНС сидів також ОСОБА_114 , у нього в сумці свідок ОСОБА_91 бачив пістолет, схожий на «ПМ», у ході розмови ОСОБА_17 показав ОСОБА_188 даний пістолет.

Допитаний 08 квітня 2015 року, в порядку ст. 225 КК України, свідок ОСОБА_92 надав показання, відповідно до яких зазначив, що, із присутніх у залі осіб впізнає ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , із яким працювали разом охоронцями в охоронній фірмі « Спецзахист », директора вказаної фірми він не знає, ними керували старші хлопці від імені директора, такі як ОСОБА_116 . 17 лютого 2014 року в приміщенні офісу ОСОБА_59 по АДРЕСА_9 або 18, або 19 (точного номеру не пам`ятає), ввечері ОСОБА_116 сказав, щоб 18 лютого 2014 року близько 08 години ранку вони зібралися біля станції метро «Арсенальна», після чого вийдуть у Маріїнський парк на мирну акцію. На вказану мирну акцію мали вийти всі, хто працював в офісі. Крім того, ОСОБА_179 попросив зібрати ще людей, чоловіків, приблизно 500 осіб. При цій розмові був присутній ОСОБА_94 , крім ОСОБА_189 вказівки надавав також ОСОБА_128 , який був його помічником. 18 лютого 2014 року, як і було обумовлено, він приїхав до станції метро Арсенальна, там вже зібралося близько 1000 осіб. Зазначив, що там теж був ОСОБА_17 , а пізніше разом із ОСОБА_190 під`їхав ОСОБА_18 , чи був з ними ОСОБА_16 він не пам`ятає. Зазначив, що за вихід на вказану мирну акцію йому заплатили 400-500 гривень, припустив, що і іншим учасникам теж заплатили по стільки ж. За вказівкою ОСОБА_183 всі пішли до входу в Маріїнський парк та вистроїлись там колоною. Навпроти були учасники - майданівці. Вони постояли годину-півтори, потім повернулись до входу станції метро Арсенальна, через півгодини пішли в бік вулиці Пилипа Орлика, до штабу ОСОБА_191 . Коли підійшли почалася пожежа - горів офіс. Свідок ОСОБА_92 повідомив, що серед інших там були присутні ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 . Біля офісу невідомий йому раніше чоловік - ОСОБА_69 привіз палки, прути та шумові гранати, які були в коробці, близько 50 штук. У подальшому було надано вказівку захищати офіс «Партії регіонів» від майданівців, які стояли там по обидва боки від офісу, їх перекривали працівники підрозділу « Беркут ». Пізніше за вказівкою ОСОБА_183 та ОСОБА_192 всі перемістилися з Маріїнського парку в напрямку перехрестя вулиць Володимирська - Велика Житомирська та перекрили рух на вулиці Велика Житомирська. Пізніше ОСОБА_69 привіз додаткові каски, щити і бити і хлопці підходили до автомобіля та брали собі кожен все що хотів. Спочатку було поставлено задачу охороняти Головне управління МВС , та не пропускати майданівців. У цей час приїхав ОСОБА_94 , відкрив багажник автомобіля та видав ОСОБА_186 , ОСОБА_193 та Поторочі зброю. Свідок ОСОБА_92 зазначив, що він в цей момент сидів на сходах та особисто бачив, як з багажника автомобіля дістали два автомати (один з прикладом, один без прикладу) та помпову рушницю. ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 теж в той час були там, але зброї в них не було і він, ОСОБА_92 , не бачив щоб вони здійснювали постріли. Потім до них приєдналася група людей, близько 30 осіб, які прийшли зі сторони Софіївської площі, які були, судячи з усього, знайомі з ОСОБА_194 , розмовляли з ним та мали при собі бойові пістолети, бо ділилися набоями. Потороча, ОСОБА_96 та чоловіки, які прийшли зі сторони Софіївської площі, почали стріляти в сторону майданівців, які були на Михайлівській площі, вони виходили зі щитами, їх було набагато менше. Зазначив, що майданівці прострелили ногу братові ОСОБА_17 . Через півгодини після початку стрілянини він побіг в сторону офісу, а потім через деякий час пішов додому.

Також зазначив, що йому показували відео з камер відеоспостереження, на якому він впізнав ОСОБА_17 , який здійснив кілька пострілів у напрямку Михайлівської площі. Крім того на відео бачив ОСОБА_18 , він не стріляв, тільки забрав у ОСОБА_183 рушницю та заніс її до офісу. Також свідок ОСОБА_92 зазначив, що бачив на відео ОСОБА_16 в якого на плечі був предмет схожий на зброю.

Допитаний 12 червня 2014 року, в порядку ст. 225 КПК України, свідок ОСОБА_89 показав, що 17 лютого 2014 року він зустрівся із ОСОБА_195 , який запитав чи може він на вечір 18 лютого 2014 року зібрати 200-300 чоловік, для чого це потрібно він не сказав. На що ОСОБА_89 йому повідомив, що намагатиметься знайти людей. Наступного разу він зустрівся із ОСОБА_195 17 лютого вечором чи 18 лютого вранці (точно не пам`ятає), коли той повідомив, що людей збирають ввечері 18 лютого 2014 року на Софіївській площі, оскільки має бути розгін Майдану (майданівців) та вони мають перекрити вулиці, щоб люди не прорвались в центр міста Києва. Також ОСОБА_196 повідомив, що при вказаному розгоні працюватимуть снайпера. 18 лютого 2014 року близько 22 години вони почали збиратись на Софіївській площі, де він бачив ОСОБА_197 , ОСОБА_198 та ОСОБА_199 (пізніше дізнався, що його прізвище ОСОБА_200 ), який керував усіма діями. На площі зібралось близько 100-150 чоловік, з яких, 15-20 прийшли на його прохання. ОСОБА_200 , який був одягнений в маску та чорний одяг, дав вказівку брати палиці із мікроавтобуса «Chevrolet», темного кольору, який стояв на Софіївській площі та йти ставати на перехрестя. Багато хто вже був із палицями та щитами. Підійшовши та вишиковуючись на перехресті, зі сторони вул. Велика Житомирська та Львівської площі також підійшли люди із палицями та щитами. Приблизно через 15-20 хвилин коли вишикувалися, то зі сторони Софіївської площі підійшла група людей, у яких була зброя - автомати, пістолети та вінчестери. Нікого з цієї групи людей він не знав. У той же час на перехресті бачив ОСОБА_201 , ОСОБА_202 (пізніше дізнався що це ОСОБА_134 ) і ОСОБА_298 (пізніше дізнався прізвище - ОСОБА_96 ), а також зустрів ОСОБА_203 (прізвище якого дізнався потім, на той момент знав як « ОСОБА_204 »). За час перебування на перехресті бачив зброю в руках у ОСОБА_296 і ОСОБА_297 - АКМ, ОСОБА_189 - вінчестер. За час всіх події, які перебували на перехресті бачив, як ОСОБА_205 ), ОСОБА_206 ), а також інші люди, в яких була зброя, постійно стріляли в сторону Михайлівської площі, де були майданівці.

Допитаний в судовому засіданні 19 квітня 2021 року свідок ОСОБА_207 надав показання, згідно з якими він приблизно о 23 годині 00 хвилин 18 лютого 2014 року або о 01 годині 00 хвилин 19 лютого 2014 року, за сплином часу точно сказати не може, знаходився на перехресті вул. Володимирська - Велика Житомирська, де домовився зустрітись зі своїми товаришами. Перебував у своєму автомобілі, який припаркував перед вказаним перехрестям, обличчям до пам`ятника Богдану Хмельницькому. В цей час, перед його транспортним засобом був припаркований автомобіль марки «Jaguar» темно синього кольору з прибалтійськими номерами. В цей час на перехресті зібрались невідомі, в кількості близько 20 осіб, у руках яких він бачив бейсбольні біти, щитів не бачив. Всі були спортивної статури, в спортивних куртках із побритими потилицями, на їхніх руках були пов`язки одного кольору, якого саме не пам`ятає. Для себе зрозумів, що це «тітушки». По телефону він передав в «автомайдан» інформацію про присутність цих осіб та застеріг від руху даним перехрестям учасників протестних акцій, оскільки розумів, що тут можуть їх побити. Спостерігаючи за подіями, він помітив двох чоловіків, які стояли на тротуарі та керували діями інших - щось говорили, руками показували напрямки дій. Через хвилин 20 до автомобіля «Jaguar» на прибалтійських номерах, що знаходився перед ним, підійшли у спортивному одязі двоє хлопців, які відчинили багажник, один з яких дістав автомат, та пішов до натовпу. Спочатку цей чоловік, стояв спілкувався, а потім вийшов вперед, в сторону ближче до Михайлівського собору та почав стріляти, випустивши три-чотири автоматні черги. Приблизно через 5 хвилин натовп пішов в сторону станції метро Лук`янівська, а він, ОСОБА_207 , почекав ще 5 хвилин та поїхав. Зазначив, що чоловік з автоматом, можливо, був у них за головного, оскільки перед ним розступались та він командував оточуючими. Також цей чоловік періодично підходив до двох інших чоловіків, які стояли на тротуарі, були солідні та старшого віку, ніж учасники натовпу, отримував від них вказівки та в подальшому їх реалізовував, командуючи натовпом. ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 на перехресті вулиць Велика Житомирська - Володимирська не бачив та не впізнає їх.

Допитаний в судовому засіданні 07 грудня 2021 року свідок ОСОБА_208 повідомив, що 19 лютого 2014 року близько 02.00 - 03.00 год. повертався зі своєю дружиною з Майдану Незалежності до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_15 , що поруч із перехрестям з вул. Великою Житомирською. Їх підвозив знайомий на автомобілі. В цей час на перехресті вул. Володимирської та Великої Житомирської перебувало кілька десятків людей. Спочатку він подумав, що це майданівці, але роздивившись, зрозумів, що - ні, оскільки ці особи були у балаклавах, касках, мали при собі щити, бити, дехто був озброєний. Їхня поведінка була агресивною, з їхнього боку лунали постріли, не пропускали автомобілі, які направлялися в сторону перехрестя. Як він зрозумів, їхнім завданням було не давати виїхати з Майдану Незалежності учасникам акції протесту. Також він був очевидцем того, як вказані особи намагались наздоганяти прохожих осіб. Прийшовши додому ще деякий час спостерігав за ними зі свого балкону, з якого до їх місцезнаходження було приблизно 100 метрів. Вказані особи перебували на перехресті декілька годин, приблизно до 05 години ранку 19 лютого 2014 року.

Допитаний в судовому засіданні 07 грудня 2021 року свідок ОСОБА_209 показав, що його знайомий запропонував йому заробити грошей, а саме прийняти участь у мітингах за винагороду, на підтримку, на той час президента ОСОБА_48 , які відбувались у м. Києві. 18 лютого 2014 року приблизно о 18 годині електричкою приїхав з м. Ніжин до м. Києва та з іншими направився до Маріїнського парку. Учасники мітингу розташовувались групами, їхніми діями керували так звані «старші». Приблизно о 20 годині вони дійшли до офісу « Партії регіонів », що по АДРЕСА_14 . В цей час там вже відбувались бійки з прихильниками Майдану. Через деякий час отримали вказівку йти на перехрестя вулиць Володимирська - В. Житомирська, куди йшли близько години часу, дійшовши до вказаного перехрестя, перекрили дорогу. Пізніше їм привезли каски, щити, куски нарізаних труб, які роздавали учасникам акцій. Також для них привезли світло-шумові гранати. Зазначив, що деякі з осіб мали при собі вогнепальну зброю та стріляли з неї. Їхнім завданням було не пропускати людей з Майдану Незалежності. Вказав, що був очевидцем того, як з автомату стріляв ОСОБА_17 (якого впізнав у судовому засідання). Він, ОСОБА_17 , здійснював хаотичні постріли у напрямку людей, які в цей час набігали на них, щоб ті відступили назад. Постріли ОСОБА_17 здійснював одиночні та на протязі близько 10 хв. Поранених, вбитих чи просто щоб хтось падав після пострілів ОСОБА_17 не було. Крім цього вказав, що він та інші особи кидали у людей світло-шумові гранати. Окремих протестувальників наздоганяли та били трубами в різні частини тіла. За свою участь отримав винагороду у розмірі 150 доларів США.

Допитаний в судовому засіданні 02 серпня 2022 року свідок ОСОБА_155 показав що у ніч з 18 лютого 2014 року на 19 лютого 2014 року знаходився разом з друзями в офісі за місцем роботи, за адресою: АДРЕСА_16 . Зазначив, що вони залишились на ніч на роботі, оскільки через акції протесту і проблеми з рухом громадського транспорту, не зміг добратись додому на лівий берег. Близько опівночі почув звуки пострілів, які були як одиночні так і автоматичної черги. Близько 02 год. виглянув у вікно, та побачив трьох осіб, які підійшли до автобуса, який був припаркований поблизу адміністративної будівлі, з якого брали предмети, схожі на пістолети. Здійснювали постріли у напрямку Михайлівської площі. Інші особи були озброєні битами та в шоломах. Його товариш ОСОБА_210 здійснив фотозйомку подій, що мали місце на перехресті і записав вказані фото на оптичний диск та передав органу досудового розслідування. Обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 не впізнає та не бачив їх у ніч з 18 лютого 2014 року на 19 лютого 2014 року.

Допитаний в судовому засіданні 16 серпня 2022 року свідок ОСОБА_80 показав, що його знайомий запропонував йому заробити грошей, а саме прийняти участь у мітингах за винагороду, на підтримку, на той час президента ОСОБА_48 , які відбувались у м. Києві. 18 лютого 2014 року зранку він приїхав з м. Ніжин разом ще з трьома своїми знайомими до м. Києва на станцію метро Арсенальна. Пізніше разом з іншими учасниками акції вони пішли до Маріїнського парку. Потім їх скоординували іти до офісу « Партії регіонів », що по вулиці Липській у м. Києві . Підійшовши туди, він побачив, що в будівлі, в якій розташовувався вказаний офіс була пожежа. Через деякий час отримали вказівку йти на перехрестя вулиць Володимирська - В. Житомирська. Зазначив, що коли вони прийшли на вказане перехрестя вже було темно, точного часу не пам`ятає. Пізніше автобусом привезли каски, щити, бити, які роздавали учасникам акцій. Також там було четверо чоловіків, які мали при собі зброю, вони приєднались до учасників акції вже на перехресті вулиць Володимирська - В. Житомирська, прийшли зі сторони розташування пам`ятника Б. Хмельницького . Зазначив, що вказані особи зі зброєю здійснювали одиночні постріли, з метою завадити проходу мітингувальників зі сторони Майдану Незалежності . Осіб, які стріляли він не знає. Під час подій на перехресті ОСОБА_18 поранили, після чого він допомагав йому дійти до карети швидкої допомоги. ОСОБА_16 бачив на місці збору біля станції метро Арсенальна, на перехресті вулиць Володимирська - В. Житомирська його не бачив. За свою участь отримав винагороду у розмірі 50 доларів США.

Аналізуючи показання свідків ОСОБА_115 , ОСОБА_213 , ОСОБА_214 , судом встановлено, що з наведених показань, в частині наявності зброї в ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та здійснення ними пострілів в напрямку учасників «Євромайдану» прямо не відслідковується та доказами не підтверджується, що описані свідками події, які відбувались 18-19 лютого 2014 року на перехресті вулиць Володимирська - Велика Житомирська в м. Києві, пов`язані з безпосередніми обставинами отримання тілесних ушкоджень конкретними потерпілими ОСОБА_170 , ОСОБА_215 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_216 , ОСОБА_217 , ОСОБА_28 та що отримання ними вогнепальних поранень спричинені саме діями обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Частина свідків дійсно вказують на здійснення ОСОБА_16 та ОСОБА_17 пострілів в бік учасників «Євромайдану», однак не відслідковується причинно - наслідковий зв`язок між здійсненням пострілів та отриманням потерпілими ОСОБА_170 , ОСОБА_215 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_216 , ОСОБА_217 , ОСОБА_28 , вогнепальних поранень, оскільки стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів, які б надали змогу дійти висновку, що заподіяні потерпілим пораненням були здійснені зі зброї, наявної в обвинувачених, та що ці поранення були отримані безпосередньо від дій ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Таким чином, будь-яких очевидців вчинення саме обвинуваченими ОСОБА_16 , ОСОБА_17 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України, а ОСОБА_18 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, стороною обвинувачення не встановлено, як не надано суду і інших доказів в обґрунтування пред`явленого обвинувачення за вказаними статтями КК України.

Також, на обґрунтування винуватості ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, сторона обвинувачення, посилається на наступні письмові докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом, а саме:

витяг із ЄРДР № 0001454 про здійснення досудового розслідування за фактами: спричинення 19 лютого 2014 року близько 01 години невстановленими особами на АДРЕСА_17 ОСОБА_28 середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень; отримання ОСОБА_216 19 лютого 2014 року поблизу перехрестя вулиць Володимирської - В. Житомирської у м. Києві вогнепальних поранень; отримання ОСОБА_170 вогнепального поранення від осіб, які перебували на місці вчинення злочину з вогнепальною зброєю, 19 лютого 2014 року біля перехрестя вулиць Володимирська - В. Житомирської; отримання ОСОБА_215 тілесного ушкодження у вигляді вогнепального поранення лівої скули 19 лютого 2014 року о 00 год. 20 хв. на площі Михайлівській у м. Києві; здійснення групою невідомих осіб із застосуванням вогнепальної зброї замаху на вбивство ОСОБА_30 19 лютого 2014 року близько 00 год. 30 хв. на вул. Володимирській у м. Києві; отримання ОСОБА_29 вогнепального поранення на перехресті вул. Володимирської - В. Житомирської в м. Києві в ніч з 18.02.2014 на 19.02.2014 під час мирних акцій протесту; отримання ОСОБА_27 тяжкого тілесного ушкодження у вигляді вогнепального поранення передньої черевної стінки 19 лютого 2014 року на перехресті вулиць В. Житомирської - Володимирської в м. Києві; спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_28 , ОСОБА_31 , ОСОБА_218 , під час мирних акцій протесту в ніч з 18.02.2014 на 19.02.2014 на перехресті вул. Володимирської - В. Житомирської в м. Києві; перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій під час мирних акцій протесту в ніч з 18.02.2014 на 19.02.2014 на перехресті вул. Володимирської - В. Житомирської в м. Києві цивільними особами так званими «тітушками», за попередньою змовою групою осіб, здійснюючи постріли з вогнепальної зброї на ураження протестувальників, які знаходились біля Михайлівської площі, внаслідок чого тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості отримали ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_167 , ОСОБА_56 , ОСОБА_29 (т. 3 а.с. 190-196);

витяг із ЄРДР № 0002566 від 19 березня 2014 року про здійснення досудового розслідування за фактом отримання ОСОБА_216 тілесного ушкодження у вигляді відкритого перелому нижньої третини правого стегна 19 лютого 2014 року поблизу перехрестя вулиць Володимирської - В. Житомирської (т. 5 а.с. 104);

витяг із ЄРДР № 0002561 від 19 березня 2014 року про здійснення досудового розслідування за фактом отримання ОСОБА_170 тілесного ушкодження у вигляді перелому лівого стегна 19 лютого 2014 року поблизу перехрестя вулиць Володимирської - В. Житомирської (т. 5 а.с. 208);

довідку оперативного чергового Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 19 лютого 2014 року про те, що о 03:25 до управління поліції надійшло повідомлення лікаря ОСОБА_219 (бригада № 3) про надання медичної допомоги ОСОБА_31 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому нижньої третини правого стегна по вул. Володимирська на перехресті з вул. Велика Житомирська в м. Києві (т. 5 а.с. 110);

висновок Експерта № 621/Е ОСОБА_220 від 10.04.2014-12.05.2014, відповідно до якого дані наданої медичної документації свідчать про те, що при госпіталізації до стаціонару 19.02.2014 о 03 год. 15 хв. у ОСОБА_221 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , мали місце: закритий перелом середньої третини лівої ліктьової кістки (згідно даних оперативного втручання від 04.03.2014), що за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості; 2 рани проксимального відділу правої гомілки із зовнішньої та внутрішньої сторони, що відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи, в тому числі, і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок не менш як двократної дії тупих предметів, в термін вказаний у постанові, тобто 19 лютого 2014 року (т. 5 а.с. 122-125);

Суд звертає увагу на той факт, що у вказаному висновку Експерта № 621/Е ОСОБА_220 від 10.04.2014-12.05.2014 експертом допущено технічну помилку, а саме в написанні прізвища потерпілого - зазначено « ОСОБА_222 » замість правильного « ОСОБА_53 » Встановлено, що помилка сталася через те, що експертизу було проведено по медичних документах, в яких також були помилки в прізвищі потерпілого.

Вказане свідчить про відсутність підстав визнання вказаного висновку Експерта № 621/Е ОСОБА_220 від 10.04.2014-12.05.2014 недопустимим доказом.

заяву про злочин/кримінальне правопорушення/ від 22 травня 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_53 повідомляє про те, що перебуваючи в ніч з 18 на 19 лютого 2014 року на площі Михайлівській у м. Києві, він разом зі своїми товаришами помітив, що на перехресті вулиць Володимирська - Велика Житомирська почали збиратись невідомі люди. Коли ми пішли перевірити хто вони такі, то в них почали стріляти, а потім бити, в результаті чого ОСОБА_53 отримав вогнепальне поранення в ногу, також йому були нанесені наступні тілесні ушкодження: перелом лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків та забиття м`яких тканин на руках, ногах та тілі (т. 5 а.с. 130);

протокол проведення слідчого експерименту від 20 червня 2014 року з ілюстративною таблицею та DVD-R-диском до нього, який був переглянутий в ході судового розгляду, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_53 , за участю спеціаліста ОСОБА_113 , у присутності понятих, по вул. Великій Житомирській у м. Києві, повідомив, що близько 01 год. 00 хв. 19 лютого 2014 року він, в групі осіб з 5 чоловік, зі сторони Михайлівської площі рухався по вулиці Великій Житомирській в напрямку вулиці Володимирської, де на перехресті згаданих вулиць перебувало близько 100 невідомих осіб. Понад стінкою будинку АДРЕСА_18 він та інші особи рухались в напрямку згаданого перехрестя та дійшли до входу в даний будинок. Він заховався за колоною біля входу в будинок № 6 та почав підходити вперед і в цей час невідомі особи, які знаходились на вказаному перехресті почали кидати світло-шумові гранати. Коли ОСОБА_53 кілька метрів відійшов від колони, то відчув удар у праву ногу, в ділянку коліна та впав на землю. Поранення він отримав в праву ногу в ділянку коліна. ОСОБА_53 зазначив, що звідки саме по нього було здійснено постріл він вказати не може, однак зауважив, що він був здійснений зі сторони перехрестя вулиць Велика Житомирська та Володимирська. Також на землю впали і його товариші, які йшли разом з ним. Коли він впав, то намагався відповзти назад до колони і в цей час відчув удар у спину та побачив, що до нього підбігли невідомі особи та відтягли його за одяг до перехрестя вулиць Велика Житомирська та Володимирська. На пропозицію показати конкретне місце, де ОСОБА_53 отримав вогнепальне поранення, останній показав, що знаходився із щитом в лівій руці та стояв біля колони входу в приміщення будинку АДРЕСА_18 , обличчям направлений до вищевказаного перехрестя, а спиною до Михайлівської площі. Місце де перебував потерпілий у момент отримання поранення знаходиться на відстані 6,1 м від проїзної частини вулиці Велика Житомирська та 3,6 м від будівлі № 6 по вул. Житомирській. На пропозицію показати в якому положенні перебував ОСОБА_53 після того як отримав поранення та впав на землю, останній за допомогою манекена показав, що лежав на животі, головою направлений в напрямку Михайлівської площі, а ногами до перехрестя вулиць Велика Житомирська і Володимирська. ОСОБА_53 зазначив, що далі невідомі особи в кількості 3-4 чоловік почали йому палицею, руками і ногами наносити удари по тулубу, по голові та по ногах. Скільки саме було йому заподіяно ударів він точно повідомити не може, однак їх була велика кількість.

Після цього ОСОБА_53 повідомив, що його за одяг невідомі особи потягли до перехрестя вулиць Велика Житомирська і Володимирська, де показав місце де його затягнули і де йому продовжили наносити удари невідомі особи. ОСОБА_53 показав, що його затягнули до бровки біля проїзної частини вулиці Великої Житомирської біля перехрестя з вулицею Володимирською. Далі ОСОБА_31 запропоновано за допомогою манекена показати в якому він положенні перебував та як йому наносились тілесні ушкодження. Останній показав, що знаходився на землі на спині, головою направлений в бік Михайлівської площі, а ногами до перехрестя вказаних вулиць. Біля нього знаходилось близько 80 невідомих осіб, які наносили йому удари з різних боків. Удари наносились ногами в обличчя (їх було більше 10). Потім невідома особа металевим предметом намагалась його вдарити по голові, а коли він закрив голову рукою, то отримав пошкодження у вигляді перелому. Після цього ОСОБА_53 додав, що його знову почали бити в різні ділянки тіла руками, ногами та різними предметами. Ударів була велика кількість, однак скільки саме він повідомити не може (т. 5 а.с. 135-142);

висновок Експерта № 1696/е ОСОБА_223 від 11.09.2014-04.11.2014, відповідно до якого дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , під час звернення ОСОБА_31 за медичною допомогою 19 лютого 2014 року о 02 год. 22 хв. у нього були виявлені такі тілесні ушкодження:

а) вогнепальне наскрізне поранення правої гомілки: вхідна вогнепальна рана проксимального відділу правої гомілки з боку медіальної поверхні (вказаними розмірами 1х1 (см)), від якої спрямований рановий канал, що проходить у напрямку зліва направо, ззовні у середину, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів правої гомілки, обох кісток правої гомілки (вогнепальний уламковий внутрішнєсуглобовий перелом прокмального епіметафізу правої великогомілкової кістки та верхньої третини діафізу великогомілкової кістки; перелом проксимального епіметафізу та верхньої третини діафізу малогомілкової кістки), з наявністю вихідної рани із зовнішньої поверхні проксимального відділу правої гомілки (2,5х2 (см));

б) закрита травма лівого передпліччя: перелом середньої третини діафізу лівої ліктьової кістки.

Критерієм оцінки ступеню тяжкості тілесного ушкодження вказаного у п а) даних Підсумків, є критерій небезпеки для життя, а тому відповідно до п.п. 2.1.2 та 2.1.3/м «Правил» виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Присутні достатні підстави відносити тілесне ушкодження, вказане у п. б) даних Підсумків, до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, відповідно до п.п. 2.2.1/в та 4.6 «Правил».

Тілесне ушкодження, вказане у п. а) даних Підсумків, утворилося внаслідок одного пострілу з вогнепальної зброї. В момент утворення цього тілесного ушкодження ОСОБА_53 був повернутий правою переднє-бічною поверхнею до дульного зрізу вогнепальної зброї.

Тілесне ушкодження, вказане у п. б) даних Підсумків, утворилося внаслідок дії (удару-співударяння) тупого (тупих) предмету (предметів).

Всі вищевказані тілесні ушкодження утворились у строк, вказаний у описовій частині Постанови, тобто 19 лютого 2014 року (т. 5 а.с. 161-168);

Разом з тим, у вказаному висновку Експерта № 1696/е від 11.09.2014-04.11.2014 зазначено, що визначитись з приводу дистанції пострілу; типу вогнепальної зброї (з якої був здійснений постріл) та власне надати відповіді на питання Постанови (щодо тілесного ушкодження, вказаного у п. а) даних Підсумків) - «Які характерні ознаки контактуючої поверхні предмету (предметів), якими спричинені ушкодження? Чи відобразились у виявлених пошкодженнях індивідуальні особливості контактуючої поверхні предмету (предметів), від дії яких виникли ушкодження? Чи могли виявлені ушкодження виникнути в результаті пострілу з вогнепальної зброї, якщо так, то яку поверхню вони мали - округлу чи ребристу?» можливо лише після проведення судово-медичного огляду ОСОБА_31 , з послідуючим порівняльним дослідженням рентгенограм та проведення експертизи одягу (у незмінному стані), у якому ОСОБА_53 був вдягнений під час заподіяння йому цих тілесних ушкоджень.

витяг із ЄРДР № 0002561 від 19 березня 2014 року про здійснення досудового розслідування за фактом отримання ОСОБА_170 тілесного ушкодження у вигляді перелому лівого стегна 19 лютого 2014 року поблизу перехрестя вулиць Володимирської - В. Житомирської (т. 5 а.с. 208);

довідку оперативного чергового Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 19 лютого 2014 року про те, що о 03:30 до управління поліції надійшло повідомлення лікаря ОСОБА_219 про надання медичної допомоги ОСОБА_218 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому правого стегна по вул. Володимирська на перехресті з вул. Велика Житомирська в м. Києві (т. 5 а.с. 213);

висновок Експерта № 1697/е ОСОБА_223 від 11.09.2014-30.09.2014, відповідно до якого дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , під час звернення ОСОБА_32 за медичною допомогою 19 лютого 2014 року о 03 год. 30 хв. у нього були виявлені такі тілесні ушкодження:

а) наскрізне вогнепальне поранення правого стегна: рани - у ділянці нижньої третини правого стегна по переднє-внутрішній поверхні (клінічними лікарями вказані лінійні розміри - 1х1,5 (см), з нерівними краями, округлої форми) та рана у середній третині правого стегна по зовнішній поверхні (клінічними лікарями вказано - рана з рівними краями, 1х3 (см)) - слідом загоєння яких є виявлені під час проведення судово-медичного огляду рубці; вказані рани сполучаються рановим каналом, по ходу якого має місце пошарове ушкодження шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів правого стегна, правої стегнової кістки у дистальній третині діафізу (вогнепальний уламковий перелом зі зміщенням уламків);

б) рани (визначені клінічними лікарями як рвано-забійні, вказаними розмірами - 1х2 (см) та 1х1 (см)) правого передпліччя (слідом загоєння яких є виявлені під час проведення судово-медичного огляду рубці) та поверхневі садна вказаної ділянки (морфологічний опис яких у вивченій медичній документації відсутній);

в) закрита травма лівого передпліччя: уламковий перелом діафізу лівої ліктьової кістки у середній третині (зі зміщенням уламків).

Характер та морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворились від:

- ушкодження, вказане у п. в) даних Підсумків - внаслідок удару-співударяння з тупим предметом чи контакті об такий;

- ушкодження, вказане у п.п. а) даних Підсумків - внаслідок ударної дії тупого предмету, з обмеженою поверхнею контакту округлої форми. Співставляючи дані клінічного нагляду, оперативних втручань, судово-медичного огляду тощо, є підстави вважати, що це тілесне ушкодження утворилось під час проведення пострілу з вогнепальної зброї (наявність ран (одна з яких округлої форми), що сполучаються рановим каналом, по ходу якого має місце уламковий перелом тіла стегнової кістки. На цьому етапі, з урахуванням недостатності морфологічного опису вказаних ран, немає можливості визначитися яка з наявних ран є вхідною, а яка є вихідною.

- ушкодження, вказані у п. б) даних Підсумків - утворились від дії тупих предметів. З огляду на локалізацію та взаємо-розташування виявлених ран, морфологію ушкодження тканин правого передпліччя, приймаючи до уваги дані проведених оперативних втручань, є підстави розглядати два ймовірних механізми утворення цього тілесного ушкодження:

- при проведенні пострілу з вогнепальної зброї;

- внаслідок вибуху.

Кожне з тілесних ушкоджень, вказаних у п. б) даних Підсумків, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно п.п. 2.3.3 та 4.6 «Правил».

Тілесне ушкодження, вказане у п. в) даних Підсумків, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, відповідно п.п. 2.2.1./в та 4.6 «Правил».

Критерієм оцінки ступеню тяжкості тілесного ушкодження, вказаного у п. а) даних Підсумків, є критерієм небезпеки для життя, а тому виявлене тілесне ушкодження, відповідно до п. 2.1.2 та п. 2.1.3/м «Правил» відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (т. 6 а.с. 39-47);

протокол огляду від 13 червня 2014 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого старшим слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури ОСОБА_224 , за участю спеціаліста ОСОБА_225 , встановлено: лист Департаменту карного розшуку МВС України № 7/1-3788 від 11.06.2014 на 1 аркуші. Лист адресований до Генеральної прокуратури України. Документ має назву «Про направлення матеріалів щодо виконання доручення». Лист має додатки: лист КМКЛ № 9 на 1 арк. та один предмет схожий на кулю.

Лист Київської міської клінічної лікарні № 9 від 06.06.2014 № 542 адресований Заступнику начальника Департаменту карного розшуку МВС України ОСОБА_226 ». Лист підписаний ОСОБА_227 . Підпис завірений відбитком круглої печатки « Київської міської клінічної лікарні № 9 ». Відповідно до змісту листа, Київська міська клінічна лікарня № 9 інформує про наявність у сейфі травматологічного відділення кулі, яка вилучена при наданні медичної допомоги ОСОБА_218 , 1981 р.н. Куля надана працівнику карного розшуку.

Прозорий поліетиленовий файл 12х10 см, у якому міститься аркуш паперу з логотипом «Фармак» «Діаліпон». На зворотному боці рукописний напис « ОСОБА_228 . Дата поступлення 19.02.14. Операція: ЛХО рани пр. (нерозбірливо). Куля 9 мм Luger з с/з правого стегна. Д-з: Вогнепальне наскрізне поранення пр..стегна Відкр.ІІ ст.. перелом п/з правого стегна».

Також в пакеті міститься предмет схожий на кулю з жовтого металу, який було оглянуто. Висота 15,3 мм, діаметр 9 мм. На кулі містяться сліди нарізів (т. 6 а.с. 52-54);

висновок експертів за результатами проведення комісійної судово-балістичної експертизи № 7482/7483/14-33/5-180 від 28 листопада 2014 року, відповідно до якого:

представлений на дослідження предмет, вилучений під час надання медичної допомоги ОСОБА_218 , є кулею;

досліджувана куля є частиною заводського пістолетного патрону калібру 9х19 мм Parabellum/Luger;

встановити виробника патрону, частиною якого є надана на експертизу куля, не видається можливим…;

куля, витягнена під час надання медичної допомоги ОСОБА_218 , могла бути вистріляна з таких пістолетів: «CZ» моделі 75 В, «Parabellum» моделі Р. 08, «Browning» моделі 1935, «Walther» моделей 1935 і 1938, або іншої зброї, що виготовлена під патрон калібру 9х19 мм Parabellum/Luger і має ствол з шістьма нарізами правого нахилу відповідної ширини. Відповісти в категоричній формі на запитання стосовно того, зі зброї якої системи та моделі вистріляна досліджувана куля, не видається можливим…;

патрон калібру 9х19 мм Parabellum/Luger, частиною якого є досліджувана куля, може використовуватись для стрільби з пістолетів «Steyer» мод. 1911, «GLOCK» моделей 17, 19, 26 (Австрія), «Browning» мод. 1935 (Бельгія), «JERICHO» моделі 941 (Ізраїль), «Astra» моделей 600, А-90, «Star» (Іспанія), «Beretta» моделей 93, 1923, 1951, 92 FS (Італія), «Parabellum», «Mauser», «Walther P.38», «Walther HP» (Німеччина), «CZ-75» (Чехія), «Browning» моделі 1943 (Швейцарія), «Colt Commander», «Smith&Wesson» моделі SW 9 F (США), «Байкал-442», «МР-446 Викинг» (росія), пістолетів-кулеметів «STEN» Mk I, Mk II, Mk III, Mk V, «Sterling» L2A3, L3A1 (Англія), «Suomi» (Фінляндія), «Bergmann» MP 34-1, MP-35, «Erma», «Schmeisser» MP-38, MP-40, MP-41 (Німеччина), «USI» (Ізраїль), «Beretta» моделей 18, 38-49, МАТ 49 (Франція), «Ingram» МАС 10 (США), «Бізон 2-01», «Бізон 2-05» (росія), «АГРАМ-2000» (Хорватія), самозарядних карабінів «Beretta» мод. 1918-30 (Італія), гвинтівок «Smith&Wesson Light Rifle» (США), а також іншої зброї виготовленої під цей патрон;

на представленій на експертизу кулі є шість слідів полів нарізів (сліди каналу ствола), придатних для ідентифікації зброї, з якої стріляна ця куля;

на досліджуваній кулі сліди рикошету відсутні (т.6 а.с. 60-62);

постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 02 грудня 2014 року, відповідно до якої, кулю від заводського пістолетного патрону калібру 9х19 мм Parabellum/Luger визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000401 від 20 травня 2014 року (т. 6 а.с. 64-65);

протокол проведення слідчого експерименту від 20 червня 2014 року з ілюстративними фототаблицями з DVD-R-диском до нього, який був переглянутий в ході судового розгляду, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_54 , за участю спеціаліста ОСОБА_113 , в присутності понятих, повідомив відомості з приводу обставин отримання ним тілесних ушкоджень. Так, потерпілий ОСОБА_54 повідомив, що з 18 на 19 лютого 2014 року близько 00 год. 00 хв. він знаходився у м. Києві на Михайлівській площі, де йому стало відомо, що на перехресті вулиць Велика Житомирська - Володимирська збираються невідомі особи. ОСОБА_54 разом з іншими особами почали збиратись біля готелю « Інтерконтиненталь », так як він був сотником ОСОБА_229 сотні, та хотіли перевірити, хто саме знаходиться на перехресті вказаних вулиць. В кількості п`яти чоловік, а саме: він, ОСОБА_299, ОСОБА_230 , чоловік на ім`я ОСОБА_231 (прізвище йому не відоме), чоловік на прізвисько « ОСОБА_232 », узбецької національності (прізвище йому не відоме), зі щитами в руках та в касках, строєм у вигляді «черепахи» пішли до перехрестя вулиць Велика Житомирська - Володимирська. Дійшовши до кіоску « Преса », що біля будинку по АДРЕСА_18 , перепочили та почали рухатись далі в напрямку перехрестя. Дійшовши до колон біля входу в будинок АДРЕСА_18 , невідомі особи, які знаходились на перехресті вулиць Велика Житомирська - Володимирська, почали кидати в них світло-шумові гранати. Звідки конкретно по ньому кидали гранати ОСОБА_54 зазначив, що гранати кидали особи, які знаходились на перехресті вулиць Велика Житомирська - Володимирська, зокрема із місця біля кута приміщення будинку АДРЕСА_18 . Внаслідок чого він та особи, які були з ним впали на землю. ОСОБА_54 повідомив, що далі до нього підбігли невідомі особи та за одяг потягли його до перехрестя вулиць Велика Житомирська - Володимирська, де йому наносили тілесні ушкодження.

На пропозицію показати конкретне місце де перебував ОСОБА_54 у момент отримання вогнепального поранення та в якому положенні перебував, останній повідомив, що знаходився біля колони входу в приміщення будинку АДРЕСА_18 , що знаходиться на відстані 6,5 м. від проїзної частини вулиці Велика Житомирська та 3,5 метра від будівлі № 6 по вулиці Велика Житомирська. ОСОБА_54 розташовувався таким чином, що обличчям він був направлений в бік перехрестя вулиць Велика Житомирська - Володимирська, а спиною до Михайлівської площі і перед собою тримав щит. Звідки саме в нього було здійснено постріл він повідомити не зміг, однак зазначив, що постріли здійснювались невідомими особами, які знаходились на перехресті вулиць Велика Житомирська - Володимирська. Також ОСОБА_54 повідомив, що в результаті пострілу він отримав вогнепальне поранення в ділянці правого стегна.

Далі ОСОБА_218 запропоновано за допомогою манекена показати в якому положенні він перебував після того як у нього було здійснено постріл. Останній показав, що впав на землю, лежав на спині головою в напрямку згаданого перехрестя, а ногами в бік Михайлівської площі. Після цього ОСОБА_54 показав, що невідомі особи за одяг його потягнули до перехрестя вулиць Велика Житомирська - Володимирська. Біля кіосків на вказаному перехресті, як повідомив ОСОБА_54 , невідомі особи почали наносити йому удари. Після цього ОСОБА_218 запропоновано на манекені показати де саме він знаходився та яким чином йому заподіювались тілесні ушкодження. Останній за допомогою манекена показав, що він лежав на землі, головою в напрямку перехрестя, а ногами в бік Михайлівської площі. Після чого потерпілий повідомив і показав, що удари йому наносились ногами і руками по голові, потім по тулубу, а тоді палицею по правій нозі, яка була поранена та лівій руці. Скільки осіб заподіювали удари та скільки їх було взагалі заподіяно повідомити не зміг (т. 6 а.с. 71-78);

протокол огляду предметів від 26 червня 2014 року, відповідно до якого слідчим проведено огляд речей, добровільно наданих потерпілим ОСОБА_233 . В ході огляду було оглянуто куртку захисного кольору з капюшоном з наявною биркою. При огляді з лівої сторони передньої частини куртки виявлено 5 отворів нерівної форми та рваними краями, з яких І діаметром 3 см, ІІ - 1,8 см, ІІІ - 1,6 см, IV - 1,5 см, V - 0,4 см. На лівому рукаві куртки в ділянці плеча міститься нашивка у вигляді герба України жовтого кольору на чорному фоні навколо якого проходить лінія жовтого кольору (фото №№ 1, 2, 3, 4, 5). Також було оглянуто штани захисного кольору із поздовжніми розрізами від поясу до низу обох холош штанів, надані потерпілим ОСОБА_233 . В ході огляду встановлено, що на внутрішній стороні штанів наявна нашивка білого кольору. На правій холоші штанів на кишені в ділянці правого стегна виявлено пляму темно-червоного кольору зовні схожу на кров, діаметром 7,5х5 см. При огляді правої холоші штанів зі зворотної сторони в ділянці правого стегна виявлено пляму темно-червоного кольору нерівної форми діаметром 25х13 см. На лівій холоші на кишені в ділянці лівого стегна виявлено отвір з нерівними краями діаметром 2 см. (фото № 6, 7, 8, 9, 10, 11) (т. 6 а.с. 84-88);

висновок експерта № 286-мк від 22 вересня 2014 року, відповідно до якого:

при експертизі одягу потерпілого ОСОБА_32 було виявлено на брюках 7 пошкоджень:

- вогнепальне вхідне кульове (пошкодження № 1), яке розташовується на передній половинці брюк справа, яке утворилось від дії вогнепального снаряду (кулі) при пострілі з вогнепальної зброї.

- розриви від перерозтягнення (пошкодження № 2-5), які розташовані на передній половинці брюк справа, в ділянці клапана застібки на задній половинці брюк зліва в ділянці нижнього кута бокової кишені та з внутрішнього боку передньої половинки брюк справа в проекції накладної бокової кишені біля бокового шва, які утворились внаслідок дії різнонаправлених сил.

- розріз матеріалу передньої половинки зліва та справа майже по умовній серединній лінії (пошкодження № 6-7), які утворились в результаті дії предмету якому притаманні ріжучі властивості (ножиці), що могло відбутись внаслідок необхідності проведення медичних маніпуляцій.

На куртці 11 пошкоджень:

- розриви від перерозтягнення (пошкодження № 1-9), які розташовані на правій та лівій полі куртки, які утворились внаслідок дії різноспрямованих сил.

- перетирання верхнього шару матеріалу куртки (пошкодження № 10-11), що розташовані на лівій полі куртки, які могли утворитись внаслідок експлуатації куртки у побуті.

Навколо вхідного кульового вогнепального пошкодження брюк виявлені нашарування сполук міді. Нашарувань сполук сурми, нікелю, свинцю та заліза навколо не виявлено.

Навколо вхідного кульового вогнепального пошкодження брюк ознак дії високої температури, дії порохових газів не виявлено, не виявлені також кіптява та частки незгорілих порошин, що вказує на здійснення пострілу в потерпілого з неблизької діяльності.

Враховуючи характер та морфологію вхідного вогнепального пошкодження брюк, яке утворилось від дії вогнепального снаряду до складу якого входили сполуки міді (найімовірніше оболонкова куля), слід вважати, що постріл в потерпілого був проведений з нарізної вогнепальної зброї.

Будь-яких судово-медичних даних, які б дозволили встановити діаметр вогнепального снаряду, не виявлено (т. 6 а.с. 92-103);

постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 19 лютого 2015 року, відповідно до якої штани захисного кольору, куртку захисного кольору визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0002561 від 19 березня 2014 року (т. 6 а.с. 104-105);

витяг із ЄРДР № 0002488 від 18 березня 2014 року про здійснення досудового розслідування за фактом отримання ОСОБА_27 тяжкого тілесного ушкодження у вигляді вогнепального поранення передньої черевної стінки 19 лютого 2014 року поблизу перехрестя вулиць Володимирської - В. Житомирської (т. 6 а.с. 124);

довідка оперативного чергового Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 19 лютого 2014 року про те, що о 01 год. 01 хв. до управління поліції надійшло повідомлення лікаря ОСОБА_234 ) про надання медичної допомоги ОСОБА_27 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого вогнепального поранення передньої черевної стінки по вул. Велика Житомирська на перехресті з вул. Володимирська в м. Києві (т. 6 а.с. 116);

висновок Експерта № 566/Е ОСОБА_220 від 08.04.2014-08.05.2014, відповідно до якого дані наданої медичної документації свідчать про те, що при надходженні до стаціонару 19.02.2014 о 00:40 год у ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , мали місце такі тілесні ушкодження:

- вогнепальна рана в ділянці лівого підребер`я розмірами 2х1 см з рановим каналом, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м`язи, пристінкова очеревина, брижа поперечно-ободової кишки, тонка кишка, середня третина поперечно-ободової кишки з крововиливом у черевну порожнину (до 2000 мл крові зі згортками), пристінкова очеревина, м`язи, підшкірно-жирова клітковина, рана в поперековій ділянці зліва округлої форми, з рівними краями - проникаюче вогнепальне наскрізне поранення черевної порожнини.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок дії тупого предмету - кулі, в термін та за обставин вказаних у постанові, тобто 19 лютого 2014 року.

За ступенем тяжкості вищевказане проникаюче вогнепальне наскрізне поранення черевної порожнини відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (т. 6 а.с. 146-149);

висновок Експерта № 1240 ОСОБА_235 від 14.05.2014-05.06.2014, відповідно до якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_27 , 1982 р.н., встановлено, що на момент надходження до стаціонару 19 лютого 2014 року о 00 год. 40 хв. у нього мало місце тілесне ушкодження у вигляді проникаючого вогнепального наскрізного поранення живота з наскрізними пораненнями тонкої та поперечно-ободової кишки з явищами крововиливу в черевну порожнину.

Вказане ушкодження могло утворитись 18 лютого 2014 року та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя).

Характерні ознаки та індивідуальні особливості контактуючої поверхні травмуючого предмету в морфології тілесного ушкодження не відобразились (т. 6 а.с. 162-165);

протокол проведення слідчого експерименту від 20 червня 2014 року з ілюстративними фототаблицями з DVD-R-диском до нього, який був переглянутий в ході судового розгляду, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_27 , за участю спеціаліста ОСОБА_113 , в присутності понятих, повідомив відомості з приводу обставин отримання ним поранення на вул. В. Житомирській.

Потерпілий ОСОБА_27 показав, що 18 лютого 2014 року він їхав на Майдан Незалежності тролейбусом 16 маршруту. В тролейбусі він почув, що на Софіївській площі знаходяться «тітушки», тому потрібно виходити перед Софіївською площею. Вийшовши на зупинці та дійшовши до перехрестя вулиць Великої Житомирської - Володимирської він побачив за перехрестям зі сторони Михайлівської площі групу осіб , які на його думку були схожі на самооборону « Майдану » (вдягнені у каски, із битами) та перекрили проїзд до площі Михайлівської. В цей час зі сторони Софіївської площі під`їхали три машини та зупинились на перехресті. В цей час пролунав вибух і група людей кинулась на середню машину. Із цієї машини вискочив один чоловік і почав тікати від зазначених осіб по вулиці В. Житомирській. ОСОБА_27 подумав, що це провокатор і вирішив допомогти його затримати. У зв`язку із цим побіг за останнім по дорозі. Пробігши в напрямку Лук`янівки приблизно 10-15 метрів, він наздогнав цього чоловіка та скочив до нього ззаду щоб повалити. В стрибку він схопив цього чоловіка за капюшон та повалив на землю, перелетівши через нього. Перебуваючи у вказаному стрибку, спиною до Михайлівської площі, він отримав поранення в область спини. В цей час він почув якийсь вибух або постріл. Коли впав то побачив, що зазначений чоловік лежить позаду нього на відстані близько 2 метрів.

ОСОБА_27 показав де саме та в якому положенні він отримав поранення, вийшов на дорогу та пішов далі по вулиці В. Житомирській в напрямку Лук`янівської. Зазначена дорога має по дві смуги руху у кожному напрямку. Зупинившись по середині другої смуги для руху у напрямку Михайлівської площі, ОСОБА_27 пояснив, що в цьому місці він наздогнав зазначену особу та здійснив на неї стрибок вперед, під час якого отримав поранення. Зазначене місце розташоване навпроти під`їзду будинку по АДРЕСА_19 . В момент отримання поранення він знаходився у стані стрибка, тобто під гострим кутом відносно поверхні землі та спиною до Михайлівської площі.

Стріляли ззаду, але хто стріляв він не бачив;

протокол огляду речей від 15 травня 2014 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого, слідчим проведено огляд речей, добровільно наданих потерпілим ОСОБА_27 . В ході огляду було оглянуто чоловічий реглан, синього кольору на блискавці та з капюшоном на шнурівці. В нижній частині реглану з обох боків наявні по одній внутрішній кишені. На кишенях та в нижній частині реглану міститься тканина у вигляді резинки. З обох боків реглану наявні по дві смуги білого кольору розміщені вертикально. З лівого боку реглана у верхній частині наявна вишивка у вигляді білого кольору: «umbro». З внутрішньої сторони реглану у верхній частині наявні дві бірки білого кольору, на яких наявні надписи виконані барвником блакитного кольору «Tailored By» та «L». Реглан має пошкодження тканини у вигляді наскрізного отвору, розміщеного в районі лівої кишені на відстані приблизно 14,5 см від лівого краю реглану, 18,5 см від нижнього краю реглана та 4 см від краю кишені, діаметром приблизно 1 см.;

заява про злочин/кримінальне правопорушення/ від 06 травня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_28 повідомляє про те, що 18 лютого 2014 року він перебував на вулиці Грушевського, та на них (учасників Євромайдану) почали наступати бійці спецпідрозділу « Беркут », його і ще трьох осіб притиснули біля кута будинку та почали бити палками, в наслідок чого ОСОБА_28 отримав тілесні ушкодження рук. Потім йому допомогли інші учасники Євромайдану та він встиг перелізти через барикаду та пішов до Михайлівської площі , де був розташований табір. Приблизно через годину бійці спецпідрозділу « Беркут » проїжджали через Михайлівську площу та знову задали йому тілесні ушкодження в коліно, оскільки він, ОСОБА_28 , заважав їхньому проїзду. Ближче до вечора між готелем « Інтерконтиненталь » та будівлею ГУ МВС України у м. Києві почали збиратись «тітушки» та почали стріляти, в результаті чого ОСОБА_28 отримав кульове поранення ліктя (т. 7 а.с. 31);

довідка Володарсько-Волинської центральної районної лікарні від 30.05.2014 про те, що ОСОБА_28 знаходився на стаціонарному лікуванні в Київській міській лікарні № 3 з 06.03.2014 року по 12.03.2014 і в німецькій клініці « Шаріте » з 12.03.2014 по 01.04.2014. Д-з: відкритий вогнепальний перелом ліктьового виростка лівої ліктьової кістки зі зміщенням, інфікована рана задньої поверхні лівого ліктьового суглобу. Стан після оперативного втручання (т.7 а.с. 32);

протокол проведення слідчого експерименту від 20 червня 2014 року з ілюстративними фототаблицями з DVD-R-диском до нього, який був переглянутий в ході судового розгляду, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_28 , за участю спеціаліста ОСОБА_113 , в присутності понятих, повідомив відомості з приводу обставин отримання ним тілесних ушкоджень. Так, потерпілий ОСОБА_28 повідомив, що 19 лютого 2014 року близько 01-02 години ночі він разом зі своїми знайомими ОСОБА_236 , ОСОБА_237 та ще з одним чоловіком з м. Харків. Всього їх було п`ятеро і рухались вони строєм у формі «черепахи» зі сторони Михайлівської площі по вулиці Великій Житомирської в напрямку вулиці Володимирській, де на перехресті вулиць Велика Житомирська - Володимирська перебували невідомі особи так звані «тітушки». Коли дійшли до кіоску « Преса », що біля будинку по АДРЕСА_18 , перепочили та почали рухатись далі в напрямку перехрестя, по них відразу почали кидати гранати невідомі особи, які знаходились на перехресті вулиць Велика Житомирська - Володимирська.

Також ОСОБА_28 повідомив, що коли вони із вищевказаними особами рухались вулицею Володимирською строєм у формі «черепахи» в напрямку перехрестя, то він знаходився зліва по напрямку руху строю і тримав щит в лівій руці. Коли вони рухались та по ним весь час кидали гранати. В цей час він відчув різкий удар в лікоть лівої руки, присів від удару та почав відходити назад, однак хтось знаходився позаду нього, він перекинувся і побачив, що до них біжать особи «тітушки» і його двоє товаришів лежать на землі.

На пропозицію показати конкретне місце де ОСОБА_28 отримав вогнепальне поранення, останній показав, що знаходився зі щитом в лівій руці та стояв неподалік входу в приміщення будинку АДРЕСА_18 , обличчям направлений до вищевказаного перехрестя, а спиною до Михайлівської площі. Місце де перебував потерпілий у момент отримання поранення знаходиться на відстані 6,1 м від проїзної частини вулиці Велика Житомирська та 4,1 м від будівлі № 6 по вул. Житомирській. ОСОБА_28 зазначив, що постріл в нього було здійснено зі сторони перехрестя вулиці Велика Житомирська - Володимирська. ОСОБА_28 зауважив, що бачив як в цей час невідомі особи били його товаришів ОСОБА_238 та ОСОБА_239 , а він отримавши поранення побіг до штабу (т. 7 а.с. 36-41);

висновок Експерта № 1409/е ОСОБА_223 від 29.07.2014-04.11.2014, відповідно до якого дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_32 , під час звернення ОСОБА_28 за медичною допомогою 06 березня 2014 року о 13 год. 30 хв. у нього було виявлено таке тілесне ушкодження:

- відкрита травма ліктьового суглобу: рана у ділянці задньої поверхні ліктьового суглобу (як зазначали клінічні лікарі - розміром 1,0 (см));

Характер та морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворилось від однократної ударної дії тупого предмету, судити про індивідуальні властивості якого (відомі часові дані свідчать про звернення за медичною допомогою лише 06 березня 2014 року; у вивченій медичній документації немає достатнього обсягу опису рани у ділянці лівого ліктьового суглобу, обсяг якого (опису) надавав би можливість судити про характерні, а тим більш, індивідуальні, властивості предмету, від дії якого утворилось це тілесне ушкодження) не представляється можливим. Відсутність даних динамічного нагляду до подій 06 березня 2014 року не дає можливості обґрунтовано судити про точну дату утворення цього тілесного ушкодження.

Спричинення виявленого тілесного ушкодження не супроводжувалось явищами, загрозливими для життя.

Рентгенологічні дані свідчать про порушення анатомічної цілісності лівої ліктьової кістки (наявність перелому, зі зміщенням), що дозволяє стверджувати, що відновлення анатомічної цілісності вказаної кістки та функції лівої руки буде потребувати строк понад 21 добу (мінімально обґрунтовані строки іммобілізації травмованої ділянки для забезпечення відновлення порушення анатомічної цілісності обчислюється 8-10 тижнями), які віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальновизнаного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. У цьому випадку, для забезпечення належного відновлення анатомічної цілісності та функції лівої руки, клінічними лікарями було визнано за нагальну необхідність у проведенні оперативного втручання - металоостеосинтезу. Тому, виявлене тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, відповідно п.п. 2.2.1./в та 4.6. «Правил».

Разом з тим, у вказаному висновку Експерта № 1409/е від 29.07.2014-04.11.2014 зазначено, що відповісти на питання Постанови «Які характерні ознаки контактуючої поверхні предмету (предметів), якими спричинені ушкодження? Чи відобразились у виявлених пошкодженнях індивідуальні особливості контактуючої поверхні предмету (предметів), від дії яких виникли ушкодження? Чи могли виявлені ушкодження виникнути в результаті вибуху гранати, якщо так, то яку поверхню вони мали - округлу чи ребристу? Чи могли виявлені ушкодження виникнути в результаті пострілу з вогнепальної зброї, якщо так, то яку поверхню вони мали - округлу чи ребристу? Виявлені поранення є наскрізними, сліпими чи дотичними? Якщо виявлені ушкодження могли виникнути від травматичної дії предметів, перелічених у п.п. 4-6, то які саме ушкодження якими саме із зазначених предметів були спричинені? Якою є давність виникнення виявленого ушкодження?» можливо лише після проведення експертизи одягу (у незмінному стані), у якому ОСОБА_28 був вдягнений під час спричинення йому цього тілесного ушкодження; перегляду відеозаписів з місця, вказаного у описовій частині Постанови та вивчення первинно виконаних рентгенограм (як випливає з вивчення медичної документації, які були виконані ОСОБА_28 (під час звернення за медичною допомогою від 05.03.2014 рок до Київської міської клінічної лікарні № 4 ) (т. 7 а.с. 113-118);

протокол проведення слідчого експерименту від 18 березня 2014 року з план-схемою до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_167 , за участю спеціаліста ОСОБА_113 , в присутності понятих, представника потерпілого - адвоката ОСОБА_240 , відтворив обстановку та обставини подій, що мали місце 19 лютого 2014 року близько 01 години ночі.

ОСОБА_167 показав напрямок, в якому він їхав з товаришами в кареті швидкої допомоги, а саме з Майдану Незалежності по вулиці Михайлівській, повз готель « Інтерконтиненталь » по вулиці Велика Житомирська, звернувши потім на вулицю Володимирська в м. Києві.

Також ОСОБА_167 показав місце на розі вулиць Велика Житомирська - Володимирська в м. Києві, де ці вулиці були заблоковані для проїзду тумбами, і де стояв натовп в касках з битами в руках, які пропустили карету швидкої допомоги.

Потім потерпілий ОСОБА_167 показав на місце по середині проїжджої частини дороги навпроти консульства Республіки Узбекистан по вулиці Володимирській в м. Києві, де на його прохання карета швидкої допомоги зупинилась і він вийшов та підійшов до четвертих воріт зліва пожежної частини МНС по АДРЕСА_9 , де побачив за склом воріт працівника МНС , який показував жестами, щоб ОСОБА_167 тікав.

В цей час він почув крики та озирнувшись побачив, що з натовпу відокремилось 5-6 осіб, які вели себе агресивно. Один з вказаних осіб витягнув предмет, схожий на пістолет, ОСОБА_167 показав напрямок, в якому він побіг по вулиці Володимирській в сторону Софіївської площі в м. Києві. В цей час йому навздогін лунали постріли та на тротуарі він бачив іскри від зіткнення з кулями.

Потім ОСОБА_167 показав на табличку з написом « АДРЕСА_20 », пробігаючи під якою він почув сильний поштовх в область лівої сідниці.

Після чого ОСОБА_167 показав на центральний вхід готелю « Хаят », де він виявив поранення лівої сідниці схоже на вогнепальне. Охорона готелю впустила його в приміщення та викликала швидку допомогу (т. 7 а.с. 154-158);

протокол огляду речей від 06 березня 2014 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого слідчим проведено огляд речей добровільно наданих потерпілим ОСОБА_241 . В ході огляду було оглянуто:

- джинсові штани блакитного кольору, спереду зверху яких наявні вертикальна змійка та металевий ґудзик, на якому наявний напис «JEANS ARMENISS». Спереду зверху по боках штанів наявні дві кишені із косими вирізами, на яких прикріплено по дві металеві скоби, на одній із яких наявний напис «JEANS WEAR». При огляді вказаних штанів виявлено наступні пошкодження: ззаду зверху штанів нижче лінії поясу пошкодження у формі отвору із нерівними краями, діаметром 7-12 міліметрів: правіше нього пошкодження у формі продовгуватого отвору із нерівним краями, посіченими, розмірами від 30 до 10 міліметрів; правіше наявне пошкодження у вигляді горизонтального розрізу, довжиною 50 міліметрів. Навколо вказаних пошкоджень та на лінії поясу вище них наявні плями бурого кольору. Також плями бурого кольору наявні нижче ґудзика спереду зверху штанів, на правій штанині спереду зліва та ззаду зліва; на лівій штанині спереду посередині та ззаду зліва, а також краплі бурого кольору ззаду зліва штанів.

- труси білого кольору, із малюнками на них сірого та зеленого кольорів у вигляді тигрів. Посередині у передній частині та знизу трусів вставки матерії чорного кольору. При огляді трусів виявлено наступні пошкодження: зліва трусів по середині овальної форми отвір із нерівними краями розміром 15х6 міліметрів: в задній частині зліва посередині овальної форми отвір із нерівними краями, довжиною 40 міліметрів, шириною від 5 до 10 міліметрів. Також при огляді трусів на них виявлено плями бурого кольору, розміщені ззаду посередині (невеликі); велика пляма навколо пошкоджень; невеликі плями зліва та справа зверху. У передній частині трусів наявні плями білого кольору (т. 7 а.с. 168-174);

протокол тимчасового доступу до речей і документів від 24 березня 2014 року, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2014 року, які знаходяться в Київській міській клінічній лікарні № 9 , опис документів, вилучених під час тимчасового доступу історія хвороби ОСОБА_242 , ІНФОРМАЦІЯ_29 (т. 7 а.с. 179-180);

висновок Експерта № 50-2014/о від 07.03.2014-09.07.2014 за результатами проведення судово-медичної (комісійної) експертизи, відповідно до якого дані, які отримані під час проведення цієї експертизи (огляд ОСОБА_30 , дослідження його одягу), з урахуванням вивчення та аналізу наявних даних в наданій медичній документації, дозволяють стверджувати про те, що до 01?? 19 лютого 2014 року, ОСОБА_167 отримав одне (наявність однієї вхідної та однієї вихідної вогнепальної рани) наскрізне вогнепальне поранення лівої сідниці, при цьому:

- вхідна вогнепальна рана була розташована на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, що відповідає пошкодженням на одязі (пошкодження № 1 на джинсових брюках та трусах);

- вихідна вогнепальна рана була розташована по умовно зовнішньому краю лівої сідниці, що відповідає пошкодженням на одязі (пошкодження № 2 на джинсових брюках та трусах);

- рановий канал мав напрямок спереду до заду та дещо зверху до низу, по ходу якого були ушкоджені тільки м`які тканини лівої сідниці;

- дане поранення утворилось від дії вогнепального снаряду (кулі), до складу якого входили сполуки міді;

- дане поранення утворилось в результаті проведення пострілу з неблизької дистанції (відсутність супутніх факторів пострілу на «першій» перешкоді - джинсових брюках).

Наявні об`єктивні дані, а саме: локалізація вхідної та вихідної вогнепальних ран, напрямок ранового каналу, в даному випадку дозволяють стверджувати лише про те, що під час отримання ОСОБА_217 вогнепального поранення, останній був звернутий передньою/лівою переднє-бічною поверхнею тіла до дульного зрізу зброї, з якої був проведений постріл.

Наскрізне вогнепальне поранення лівої сідниці ОСОБА_167 отримав до 01?? 19 лютого 2014 року, тобто, не виключено що і «близько опівночі з 18 на 19 лютого 2014 року».

В даному випадку: наскрізне вогнепальне поранення лівої сідниці у ОСОБА_30 не супроводжувалось явищами, які є небезпечними для життя, не супроводжувалось ушкодженням анатомічних утворень, які є небезпечними для життя і може бути оцінене лише за критерієм «тривалості розладу здоров`я» - відновлення анатомічної цілості та функції шкіри з підлягаючими м`якими тканинами лівої сідниці відбувається в строк до 21 дня, але понад 6 днів, тобто «тривалість розладу здоров`я» у ОСОБА_30 щодо отримання ним наскрізного вогнепального поранення лівої сідниці, дозволяє віднести дане поранення до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (т. 7 а.с. 193-199);

Акт судово-медичного дослідження № 154-мк від 24.03.2014-22.04.2014, відповідно до якого при дослідженні наданих предметів одягу ОСОБА_30 (джинсові брюки та труси) виявлені по два вхідних та вихідних вогнепальних кульових пошкодження.

Враховуючи характер пошкоджень, взаємне розташування на предметах одягу, а також відповідність локалізації пошкоджень на брюках пошкодженням на трусах, слід вважати, що виявлені пошкодження утворились в результаті дії одного снаряду, тобто при проведенні одного пострілу в потерпілого. Виявлені вхідне та вихідне вогнепальні кульові пошкодження джинсових брюк та трусів утворились від дії вогнепального снаряду (кулі) до складу якого входили сполуки міді в результаті проведення пострілу з неблизької дистанції (т. 7 а.с. 200-206);

постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 14 липня 2014 року, відповідно до якої джинсові штани блакитного кольору марки «JEANS WEAR», труси білого кольору марки «Z.BOXER UNDERWEAR» визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000401 від 20 травня 2014 року (т.7 а.с. 207-208);

витяг із ЄРДР № 0002619 від 20 березня 2014 року про здійснення досудового розслідування за фактом отримання ОСОБА_215 тілесного ушкодження у вигляді вогнепального поранення лівої скули 19 лютого 2014 року о 00 год. 20 хв. на площі Михайлівській у м. Києві (т. 7 а.с. 211);

довідка оперативного чергового Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 19.02.2014, про те, що о 00 год. 56 хв. до управління поліції надійшло повідомлення лікаря ОСОБА_243 про надання медичної допомоги ОСОБА_244 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення лівої скули на Михайлівській площі в м. Києві (т. 7 а.с. 215);

довідку травматологічного пункту поліклініки № 1 Шевченківського району м. Києва , з якої вбачається, що 19.02.2014 в 00 год. 35 хв. за медичною допомогою звернувся ОСОБА_56 з діагнозом вогнепальне поранення лівої виличної області, носова кровотеча (т. 7 а.с. 217);

протокол проведення слідчого експерименту від 20 червня 2014 року з ілюстративною таблицею та з DVD-R-диском до нього, який був переглянутий в ході судового розгляду, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_56 , за участю спеціаліста ОСОБА_113 , в присутності понятих, уточнював відомості щодо обставин отримання ним поранення на вул. В. Житомирській.

Потерпілий ОСОБА_56 показав, що 19 лютого 2014 року близько 00 год. 30 хв. він з товаришем - ОСОБА_245 йшли на Майдан Незалежності по вул. Володимирській зі сторони Андріївського узвозу. На перехресті із вулицею В. Житомирською стояла група «тітушок» в кількості 15-20 чоловік з ломами, битами та арматурами. Пройшовши «тітушок», вони повернули на вул. В. Житомирську в напрямку Михайлівської церкви. Дійшовши до будинку АДРЕСА_18 , де розташований ресторан « Сушия », він почув звуки ззаду, це так звані «тітушки» громили автомобілі. В цей час ОСОБА_56 відчув удар в ліву сторону обличчя біля носа, від чого він впав та відчув, що йде кров, тоді товариш його підхопив та повів у зворотному напрямку.

Зазначив, що пострілу та особи, яка стріляла, він не бачив, але вважає, що постріл був здійснений з вікон будинку на протилежній стороні.

Відстань від зазначеного кута вікна до місця де став ОСОБА_56 становить 380 см. Відстань від зазначеного місця до краю проїзної частини 630 см (т. 8 а.с. 8-11);

висновок Експерта № 2023/е ОСОБА_223 від 10.11.2014-09.12.2014, відповідно до якого дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_246 , ІНФОРМАЦІЯ_30 , під час звернення ОСОБА_246 за медичною допомогою 19 лютого 2014 року о 00 год. 37 хв. у нього було виявлено таке тілесне ушкодження:

- вогнепальне поранення голови: вхідна вогнепальна рана у лівій підочній ділянці (круглої форми, діаметром ? 5-7 (мм)), від якої спрямований рановий канал, що проходить у напрямку з переду назад, ззовні в середину, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, з наявністю сторонніх тіл (метал), розмірами від 0,1 (см) до 5,0 (см) у довжину)) ліворуч медіальних суглобових відростків нижньої щелепи; перелом латеральної стінки гайморової пазухи зліва, з наявністю у порожнині пазухи до 3 дрібних сторонніх тіл.

Характер та морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворилось внаслідок пострілу зі зброї, пристосованої для відстрілу набоями.

Спричинення виявленого тілесного ушкодження не супроводжувалось розвитком явищ, небезпечних для життя.

Рентгенологічні дані свідчать про порушення анатомічної цілісності латеральної стінки гайморової пазухи зліва (наявність перелому). Вищевказане, у сукупності, дозволяє стверджувати, що відновлення анатомічної цілісності вказаної кістки буде потребувати строк понад 21 добу (мінімально обґрунтовані строки необхідні для відновлення порушеної анатомічної цілісності обчислюються 6-8 тижнів), які віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальновизнаного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Тому, виявлене тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, відповідно п.п. 2.2.1./в та 4.6. «Правил»(т. 8 а.с. 68-73);

заява ОСОБА_29 про залучення його як потерпілого до кримінального провадження № 60000228, відповідно якої останній повідомляє про отримання ним близько 01 год. 40 хв. 19 лютого 2014 року біля будинку АДРЕСА_13 тілесних ушкоджень у вигляді вогнепального поранення грудної клітки справа та наскрізного поранення лівої гомілки (т. 8 а.с. 78);

протокол проведення слідчого експерименту від 20 червня 2014 року з ілюстративною фототаблицею та з DVD-R-диском до нього, який був переглянутий в ході судового розгляду, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_29 , за участю спеціаліста ОСОБА_113 , в присутності понятих, уточнив відомості щодо обставин отримання ним поранення на вул. Володимирській.

Потерпілий ОСОБА_29 показав, що 19 лютого 2014 року у проміжок часу з 01 год. 40 хв. до 02 год. 00 хв. він разом із двома своїми товаришами під`їхав на таксі навпроти ділянки між другими та третіми воротами пожежної частини, якщо рахувати зі сторони вул. В. Житомирської. Зазначив, що водій відмовився далі їхати, оскільки на перехресті були барикади та невідомі люди в кількості 30-40 осіб, які були в зелених касках військового типу, але не було зрозуміло належать вони до самооборони чи до «тітушок».

Через 2-3 секунди почали лунати вибухи та почалась стрілянина в їхній бік. ОСОБА_29 отримав наскрізне поранення в ліву ногу уламком гранати, він чого його розвернуло обличчям в протилежний від зазначених осіб бік та він впав. Під час того як він намагався встати, отримав проникаюче вогнепальне поранення в нижню праву частину спини. Після чого вони побігли в сторону Софіївської площі.

Потерпілий ОСОБА_29 показав де саме та в якому положенні він отримав поранення.

Крім того, ОСОБА_29 зазначив, що коли стояв обличчям до осіб, які перебували на перехресті вулиць Володимирська - В. Житомирська, то спочатку вони почали кидати світло-шумові гранати, тому він нічого не бачив, і коли отримав вогнепальне поранення теж нічого не бачив (т. 8 а.с. 88-94);

протокол огляду від 20 червня 2014 року, відповідно до якого слідчим оглянуто предмет, наданий 20 червня 2014 року потерпілим ОСОБА_29 . Встановлено, що вказаний предмет металевий шароподібної форми сірого кольору, діаметром 0,8 см. Жодні відмітки або маркування на ньому відсутні (т. 8 а.с. 108-109);

висновок Експерта № 88/ц від 14.07.2014-24.07.2014, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні представленого металевого предмету, наданого потерпілим ОСОБА_29 , знайдені мікросліди крові, групи клітин мезотелію та поодинокі клітини багатошарового плоского епітелію особи чоловічої генетичної статі та виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Антигени А і В тієї ж системи не виявлені.

Отже, враховуючи отримані дані, можна прийти до висновку, що кров та клітинні елементи епітеліальної тканини могли походити від травмування тіла чоловіка, в крові якого міститься антиген Н системи АВ0 (т. 8 а.с. 114-116);

висновок Експерта № 1345/е ОСОБА_223 від 17.07.2014-15.08.2014, відповідно до якого дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_31 , даних його судово-медичного огляду, під час звернення ОСОБА_29 за медичною допомогою 19 лютого 2014 року о 14 год. 00 хв. у нього було виявлено таке тілесне ушкодження:

а) вогнепальне проникаюче поранення грудної клітки: вхідна вогнепальна рана заднє-бокової поверхні грудної клітки справа у 7 міжребер`ї (з врахуванням судово медичного огляду) по заднє-пахвовій лінії (як вказують клінічні лікарі - «0,1х0,1(см), з осадженими краями»)), від якої спрямований рановий канал, що проходить у напрямку ззаду наперед, ззовні у середину, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів 7 міжпідреберного проміжку, пристінкової плеври, правої легені ( у ділянці 7 сегменту ділянка крововиливу), де сліпо закінчується стороннім тілом (кулею - як відмічають клінічні лікарі), яка супроводжувалась внутрішнє-грудною кровотечою (мінімально відомий об`єм 70(мл)) та колапсом лівої легені на 1/3 об`єму;

б) наскрізне поранення лівої гомілки: рани - по внутрішній поверхні лівої гомілки у середній третині яка сполучається з раною по задній поверхні лівої гомілки у середній третині (слідом загоєння яких є виявлені під час проведення судово-медичного огляду рубці), по ходу яких пошарово ушкоджено: шкіра, підшкірно-жирова клітковина, м`які тканини (м`язи тощо) лівої гомілки.

Характер та морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дані проведених оперативних втручань, дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворились від двократної ударної дії:

тілесне ушкодження, вказане у п. а) - внаслідок пострілу з вогнепальної зброї; у момент спричинення цього тілесного ушкодження потерпілий був повернутий лівою заднє-боковою поверхнею до дульного зрізу вогнепальної зброї;

розглядаючи механізм утворення тілесного ушкодження вказаного у п. б) є підстави припускати два ймовірних механізми - внаслідок пострілу або внаслідок факторів вибуху (уламкове поранення вторинними факторами вибуху).

Виявлені тілесні ушкодження утворились в строк, вказаний в описовій частині Постанови, тобто 19 лютого 2014 року.

Тілесне ушкодження вказане у п. б) відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно до п.п. 4.6 та 2.3.3 «Правил»;

Тілесне ушкодження вказане у п. а) відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно до п.п. 2.1.2. та 2.1.3./л «Правил».

Висловитися з приводу марки зброї (з якої був здійснений (здійснені) постріл (постріли), встановити дистанцію пострілу (пострілів); визначитися з механізмом та способом спричинення тілесного ушкодження, вказаного у п. б) даних підсумків, можливо під час проведення експертизи одягу (у незмінному стані) у якому ОСОБА_29 був вдягнений під час спричинення цих тілесних ушкоджень та під час експертизи кулі, яка була вилучена у нього під час проведення оперативного втручання (т. 8 а.с. 149-154);

висновок Експерта за результатами проведення судово-балістичної експертизи № 10502/14-33 від 16 липня 2015 року, відповідно до якого:

- представлений на дослідження металевий предмет, наданий ОСОБА_29 , є картеччю;

- дана картеч за своїм діаметром могла бути від 7,7 мм до 9 мм;

- картеччю наданою на дослідження можуть споряджатись патрони до гладкоствольної мисливської зброї наступних калібрів: 10, 12, 16, 20, 28, 32;

- патрони спорядженні картеччю можуть використовуватись в гладкоствольній мисливській зброї наступних калібрів: 10, 12, 16, 20, 28, 32;

- на представленому на дослідження об`єкті відсутні сліди нарізів каналу ствола чи інші сліди відображення, достатні та придатні для ідентифікації зброї, з якої відстріляна ця картеч;

- до попадання дробу (картечі) в тіло ОСОБА_29 , ймовірно мав місце рикошет (т. 8 а.с. 165-169);

постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 16 липня 2015 року, відповідно до якої, наданий потерпілим ОСОБА_29 металевий предмет, який є картеччю, визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0001454 від 13 липня 2015 року (т. 8 а.с. 170-173);

протокол огляду від 09 липня 2015 року, відповідно до якого, слідчим проведено огляд фото, збережених на оптичному носії інформації DVD+R Verbatium 16x - 4/7 Gb - 120 min, наданих ОСОБА_155 під час його допиту як свідка 28 лютого 2014 року.

Під час відкриття та перегляду фотографій встановлено, що на всіх файлах представлені знімки проїжджої частини вулиці, виконані у нічний час з висоти вікна 3-4 поверху будинку.

На фотографіях (фото 4-5) зображено автомобіль (фургон) білого кольору.

На фотографіях (фото 6) зображено перехрестя двох вулиць, перед самим перехрестям знаходиться легковий автомобіль білого кольору, поруч на тротуарі знаходиться натовп осіб приблизною кількістю 30-40 чоловіків.

На фотографіях (фото 7) зображено рух трьох автомобілів, перший автомобіль темного кольору, два інші автомобілі, які рухаються слідом за ним світлого кольору.

На фотографіях (фото 8-9) зображено перехрестя вулиць. На проїжджій частині перед перехрестям розташовані шість автомобілів, а саме: перший автомобіль темного кольору, знаходиться навпроти світлофору, інші п`ять автомобілів знаходяться позаду вищевказаного автомобіля. Навпроти (поряд) автомобіля знаходиться натовп чоловіків.

На фотографіях (фото 10-11) зображено позашляховик темного кольору.

На фотографіях (фото 12) зображено мікроавтобус темного кольору, на відстані приблизно 1,5 - 2 м від якого знаходяться чотири особи чоловічої статі, троє з яких одягнені у каски зеленого кольору.

На фотографіях (фото 13-14) зображено перехрестя вулиць, натовп чоловіків частина з яких знаходиться на тротуарі, інша частина знаходиться на проїжджій частині дороги. Деякі з присутніх чоловіків в руках тримають металеві захисні щити та предмети, схожі на палиці.

На фотографіях (фото 15, 16, 17) зображено частину проїжджої частини на якій знаходиться група осіб чисельністю близько 30-35 чоловік, частина з яких одягнена в каски зеленого кольору, мають при собі щити, а також предмети схожі на палиці (бити) (т. 8 а.с. 175-184);

протокол огляду від 09 липня 2015 року, відповідно до якого слідчим проведено огляд оптичного диску DVD-R ZE4939-DVR-T47D, наданого свідком ОСОБА_248 під час його допиту 07 березня 2014 року.

При поміщенні вказаного диску до зчитуючого пристрою встановлено, що на диск записано 4 файли типу «VLC media file» та 49 файлів типу «JPEG-малюнок».

Під час перегляду файлу «VLC media file IMG2443» видно зображення карети швидкої медичної допомоги та людей поблизу неї.

Під час перегляду файлів «VLC media file IMG2442» та «VLC media file IMG2445» чутно звуки, схожі на постріли.

На файлах типу «JPEG-малюнок» видно зображення мікроавтобуса світлого кольору, легкових автомобілів темного та світлого кольорів та людей поблизу них, в т.ч. з предметами в руках, схожими на щити (т. 8 а.с. 185-187);

протокол огляду місця події від 04 березня 2014 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого слідчим, за участю спеціалістів ОСОБА_249 , ОСОБА_250 , в присутності понятих, проведено огляд ділянки території, яка знаходиться біля будинку АДРЕСА_9 . З правої сторони вказаної ділянки знаходиться будівля. З лівої частини ділянки знаходиться проїзна частина вулиці Велика Житомирська, яка має дві смуги руху в одну сторону та дві смуги руху в іншу. Ділянка має покриття у вигляді бруківки. Також на вказаній ділянці попід дорогою ростуть дерева та знаходиться один металевий стовп, на якому на відстані 2,5 метри від землі виявлено два отвори, схожих на кульові, які знаходяться зі сторони вулиці Володимирської. Також три отвори, схожі на кульові, виявлено на металевому ящику, який знаходиться на стовпі, на відстані приблизно 3 метрів від землі. При огляді вказаного ящика куль не виявлено.

При огляді дерева, яке знаходиться ліворуч від металевого стовпа, на відстані приблизно 176 см. від землі виявлено отвір схожий на кульовий, також отвори виявлено на дереві на відстані приблизно 2,10 м та 3,0 м. При огляді землі біля дерева праворуч від металевого стовпа виявлено та вилучено предмет схожий на кулю в оболонці жовтого кольору (т. 8 а.с. 188-195);

протокол огляду місця події від 07 березня 2014 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого слідчим, в присутності понятих, за участю спеціаліста ОСОБА_251 , за участю адміністратора ресторану « Сушия », за адресою: АДРЕСА_21 , ОСОБА_252 , яка надала дозвіл на проведення відповідної слідчої дії, проведено огляд кафе « Сушия » по АДРЕСА_21 .

На стіні справа розташовано чотири віконних прорізи з вікнами. На віконному прорізі третього вікна зліва в гіпсокартонному покритті у верхній частині три пошкодження у вигляді заглиблень каплевидної форми, які звужуються в сторону приміщення. Навколо даних пошкоджень краплеві пошкодження з вкрапленнями жовтого металу.

В нижній частині віконного прорізу зліва три пошкодження у вигляді заглиблень каплевидної форми найбільшими розмірами 2х1.5 см. Навколо даних пошкоджень множинні крапкові пошкодження з вкрапленнями жовтого кольору.

Під час вказаного огляду, а саме із заглиблення віконного прорізу зліва третього вікна, внизу, яке розташоване ближче до приміщення - деформований шматок білого металу, з крапкових пошкоджень в нижній частині віконного прорізу шматок деформований жовтого металу (т. 8 а.с. 196-201);

протокол огляду місця події від 07 березня 2014 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого слідчим, в присутності понятих, за участю спеціаліста ОСОБА_251 , з письмового дозволу заступника директора Департаменту регіонального розвитку та проектного управління - начальника відділу ОСОБА_253 , проведено огляд кабінету № 505, розташованого на п`ятому поверсі семиповерхового приміщення Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України по АДРЕСА_9 .

Під час проведення огляду встановлено, що на стіні, яка навпроти входу до кабінету, розміщено два вікна, скло яких подвійне. Зовнішнє скло лівої створки вікна, яке розташоване справа, має пошкодження у вигляді круглого отвору, діаметром приблизно 9 мм, з розтріскуваннями променевими по периметру. Отвір розташований на відстані від рами 31 см зліва, 34 см знизу. Між склом на відстані 23 см зліва від рами виявлено та вилучено предмет білого металу, циліндричної форми, з кінцем конусоподібної форми, діаметром 5,7 мм, довжиною 20 мм (т. 8 а.с. 202-207);

протокол огляду місця події від 07 березня 2014 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого слідчим, в присутності понятих, за участю спеціаліста ОСОБА_251 , проведено огляд фасадів будинків № 4 та АДРЕСА_9 .

В будинку № 6 розташоване кафе « Сушия ». Вхід до кафе обладнано двохстворчатими дверима з подвійним склом у верхній половині дверей. Праворуч від вхідних дверей розташовані одностворчаті допоміжні двері з подвійним склом у верхній половині. Зовнішнє скло дверей у верхній частині справа має місце отвір з розтріскуванням по периметру. Внутрішнє скло навпроти отвору пошкоджене зі слідами розтріскувань, наскрізний отвір на внутрішньому склі відсутній. Металевий профіль біля пошкоджень на склі зі слідами відгину.

Справа від даних дверей розташоване вікно з подвійним склом, яке має наскрізний отвір напівовальної форми зі слідами розтріскувань по периметру.

Над вікном розташовані в два ряди шість декоративних віконець. У нижньому віконці, що по середині, справа по середині наскрізний отвір в подвійному склі з розтріскуванням по периметру.

На дерев`яній рамі праворуч від віконечок в нижній частині крапкові пошкодження та пошкодження з відокремленням волокон деревини, навколо яких наявні нашарування сіро-білого кольору.

Далі в будинку № 4 під вивіскою « Антикваріат » розташований вхід до магазину. Направляюча для ролету перед вхідними дверима праворуч в середній частині зі слідами відгину всередину, утворюючи щілину між направляючою для ролету та облицювальною мармуровою плиткою. На облицювальній плитці поряд з відгином пошкодження у вигляді багатопроменевої зірки зі сколами.

Справа від входу до магазину під табличкою «4» вул. Велика Житомирська, яка в нижній частині пошкоджена, розташована електрична розподільча будка, яка на момент огляду закрита.

На лівій стінці зліва в нижній третині зверху конусоподібна вм`ятина з пошкодженням фарбового покриття, у верхній третині знизу праворуч круглий отвір з конусоподібною вм`ятиною.

Справа від таблички «4» вул. Велика Житомирська поряд з будинком АДРЕСА_9 на тротуарі розташований кіоск « Преса ». З лівої сторони кіоску в нижній частині даху праворуч круглий отвір діаметром приблизно 7 мм з відгинами металу назовні. У верхній частині даху праворуч круглий отвір діаметром приблизно 20 мм з відгином металу всередину. На профнастилі даху кіоску на гребені другої хвилі справа круглий отвір найбільший - діаметром приблизно 2,5 см. У напрямку від будівлі № 4 по вул. Велика Житомирська в м. Києві сліди ковзання, які закінчуються вказаним отвором.

На стіні даної будівлі праворуч над кіоском на відстані 145 см від даху зверху, 90 см від кіоску зліва виявлено пошкодження у вигляді сколу штукатурки форми близької до трикутної найбільшими розмірами 16х9 см.

Праворуч від кіоску на стіні будинку АДРЕСА_9 закріплена циліндрична зливна труба, в нижній частині якої паралельно до стіни будівлі наскрізний отвір. Отвір, що ліворуч діаметром 7,3 мм зі згинами металу по діаметру всередину. Отвір праворуч діаметром 9,5 мм зі згинами металу труби по діаметру назовні.

Біля кіоску «преса» ліворуч на тротуарі лежить предмет, схожий на металеву деформовану оболонку кулі жовтого металу, відкриту з хвостової частини, в центральній частині якої міститься речовина сірого кольору з білими вкрапленнями, діаметр хвостової недеформованої частини даного предмету 7,7 мм.

В ході проведення огляду вилучено: із зовнішньої рами вікна кафе « Сушия » на марлевий тампон нашарування сіро-білого кольору; з пошкоджень з відколами волокон деревини рам вікна зовні кафе « Сушия » - деформований шматок металу жовтого кольору; зі щілини між металевим профілем та деревиною на допоміжних дверях кафе « Сушия » між подвійним склом - циліндричний предмет зі скошеним кінцем з одного боку, жовтого кольору, схожий на кулю, діаметром недеформованої задньої частини 9 мм, довжиною 152 мм (т. 8 а.с. 208-227);

протокол огляду місця події від 12 березня 2014 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого слідчим, в присутності понятих, за участю спеціаліста ОСОБА_254 , проведено огляд крайньої кімнати зліва трикімнатної квартири АДРЕСА_23 , де знаходиться офіс ТОВ « Айвазовська ».

Під час проведення огляду встановлено, що навпроти входу до кімнати на стіні розташовані два вікна.

У потрійному склі вікна ліворуч у верхній частині наскрізний отвір з розтріскуванням скла променевидним по периметру. Отвір найбільшими розмірами 60х40 мм, неправильної форми.

Між внутрішнім і середнім склом на рамі на відстані 40 см від лівого краю вікна лежить деформований предмет червоного металу, схожий на оболонку кулі.

На підвіконні на відстані 12 см в сторону кімнати та 26 см від лівого віконного прорізу лежить деформований предмет неправильної форми червоного металу.

На ролеті, який знаходиться перед вікном з боку кімнати, навпроти отвору в склі вікна вм`ятина зі слідами подальшого ковзання з боку вулиці.

В ході проведення огляду вилучено: з рами вікна - деформований предмет червоного металу, схожий на оболонку від кулі, з підвіконня - деформований предмет червоного металу (т. 8 а.с. 229-239);

протокол огляду від 03 березня 2014 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого слідчим, за участю спеціаліста ОСОБА_113 , оглянуто 3 предмети, надані свідком ОСОБА_255 . Встановлено, що предмет № 1 - схожий на гільзу пляшкової форми без виступаючої закраїни, виготовлена з металу зеленуватого кольору, довжина 39 мм. На дульці та схилі є деформації. Маркування на денці у вигляді двох груп цифр «17» та «82», предмет № 2 - схожий на циліндричну гільзу без виступаючої закраїни, виготовлена з металу сірого кольору, довжина 18 мм. Корпус гільзи деформований. Маркування на денці у вигляді груп цифр та літер «9х18» та «LCW», предмет № 3 - схожий на циліндричну гільзу без виступаючої закраїни, виготовлена з металу сірого кольору, довжина 18 мм. Корпус гільзи деформований. Маркування на денці у вигляді груп цифр та літер «9х18» та «LCW» (т. 8 а.с. 240-243);

протокол огляду від 07 березня 2014 року, з фототаблицею до нього, відповідно до якого слідчим, за участю спеціаліста ОСОБА_113 , оглянуто предмет, наданий свідком ОСОБА_256 . Встановлено, що предмет схожий на циліндричну гільзу без виступаючої закраїни, виготовлений з металу сірого кольору, довжина 18 мм. Корпус гільзи деформований. Маркування на денці у вигляді груп цифр та літер «9х18» та «LCW» (т. 8 а.с. 244-245);

протокол огляду від 17 березня 2014 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого слідчим, за участю спеціаліста ОСОБА_113 , оглянуто предмети, надані свідком ОСОБА_257 . Встановлено, що предмет № 1 - схожий на гільзу пляшкової форми без виступаючої закраїни, виготовлена з металу сірого кольору, довжина 39 мм. Маркування на денці у вигляді цифр «7,62х39», слова «Tulammo» та клейма, предмет № 2 - схожий на гільзу пляшкової форми без виступаючої закраїни, виготовлена з металу зеленуватого кольору, довжина 39 мм. Маркування на денці у вигляді цифр «5,45х39», літер «ЛПЗ», предмет № 3 - схожий на гільзу пляшкової форми без виступаючої закраїни, виготовлена з металу зеленуватого кольору, довжина 39 мм. Маркування на денці у вигляді двох груп цифр «17» та «82»; предмет № 4 - схожий на циліндричну гільзу без виступаючої закраїни, виготовлена з металу жовтого кольору, довжина 19 мм. Маркування на денці у вигляді двох груп цифр «9х19», слів та літер «S&B» «NONTOX 12»; предмет № 5 - схожий на циліндричну гільзу без виступаючої закраїни, виготовлена з металу жовтого кольору, довжина 22 мм. Маркування на денці у вигляді груп цифр, слів та літер «9mm P.A. Blanc» «S&B»; предмет № 6 - кільце, виготовлене з металу жовтуватого кольору, внутрішній діаметр приблизно 25 мм, до якого приєднаний зігнутий навпіл дротяний елемент, довжиною приблизно 26 мм (т. 8 а.с. 246-250);

протокол огляду від 27 березня 2014 року, з фототаблицею до нього, відповідно до якого слідчим, за участю спеціаліста ОСОБА_113 , оглянуто предмет, наданий свідком ОСОБА_258 . Встановлено, що предмет металевий, сірого кольору, неправильної форми, деформований, розмірами приблизно 17 мм х 9 мм (т. 9 а.с. 2-3);

протокол затримання від 30 січня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , уродженця с. Григорово-Іванівка Ніжинського району Чернігівської області, затримано на підставі ухвали у справі № 757/3049/15-к від 30 січня 2015 року;

протокол обшуку затриманого ОСОБА_17 від 30 січня 2015 року, за результатом проведення якого вилучено мобільний телефон «Самсунг», ІМЕІ НОМЕР_10 , із сім-картою Київстар , номером телефону НОМЕР_17 , ключ на брелку зеленого кольору, два флеш-носії, хрест з металу сірого кольору на нитці, ланцюг з металу жовтого кольору;

протокол огляду від 30 січня 2015 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого слідчим, за участю спеціаліста ОСОБА_259 , в присутності понятих, за письмовою згодою власника ОСОБА_17 , проведено огляд автомобіля марки «Lexus CX 470», державний номерний знак НОМЕР_18 , під час якого виявлено та вилучено: два утримувачі стартових пакетів операторів мобільного зв`язку Kievstar - НОМЕР_19 та Life НОМЕР_20 , керівництво з експлуатації пістолета для відстрілу гумових куль, шкіряне портмоне з посвідченням № 008/8-8/1 на ім`я ОСОБА_17 позаштатного кореспондента журналу «Гренодер», дійсне до 29.12.2014, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_17 серія НОМЕР_21 , технічний паспорт автомобіля Lexus CX 470, дозвіл на зберігання і носіння зброї НОМЕР_22 на ім`я ОСОБА_17 , грошові кошти у сумі 2231 грн, 30500 російських рублів, 38 500 грн з банківською обгорткою ПАТ КБ « Приватбанк » Маріупольська філія 24.01.2015, 100 швейцарських франків, 3 долари США, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_17 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_17 , військовий квиток на ім`я ОСОБА_17 , дозвіл № НОМЕР_23 на право зберігання рушниці «ARMSAN RS X-1» 12-калібру № НОМЕР_67, виданий 01.07.2014 на ім`я ОСОБА_17 , предмет, схожий на пістолет серії НОМЕР_24 з коричневими накладками та помітками ПМ РФ, три предмети, схожі на магазини для пістолета, у яких вкладено предмети, схожі на патрони з гумовими кулями, загальною кількістю 24 патрони калібру 9 мм, мобільний телефон марки НТС в корпусі чорного кольору, модем HUAWEI в корпусі білого кольору. Вилучені 24 патрони мають маркування: «СОВА П 9 мм» (15 штук), ПНД-9 (1 штука), ПС9 (1 штука), SOBR (3 штуки), АЕ-8 (4 штуки) (т.12 а.с. 59-68);

Висновок Експерта № 3030/15-35 від 10 липня 2015 року за результатами проведення судової експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів, відповідно до якого при дослідженні мобільного телефону марки «НТС» model: PN07100, мобільного модему в корпусі білого кольору з написами «Huawei MobilWiFi», встановлено, що інформація користувача, що міститься в телефоні НТС, модель One, зафіксована на оптичному диску СD-R, що доданий в якості додатку до Висновку. Абонентський номер, що пов`язаний із сім-картою Kyivstar ICCID. НОМЕР_25 , може бути встановлений по його унікальному номеру ICCID по відповідному запиту до оператора зв`язку. Були встановлені пошукові запити, які знаходились у мобільному телефоні в історії браузера, та наведені в додатку до висновку (т. 12 а.с. 74-76);

протокол огляду речей і документів від 10 липня 2015 року, а саме: додатку до висновку судового експерта № 3030/15-35 від 10 липня 2015 року за результатами проведення експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів. Об`єктом огляду являється оптичний диск з надписом чорного кольору DVD-R, 4.7 Mb, на якому зафіксована інформація з телефону марки НТС, модель One. Відповідно до вказаного протоколу встановлено, що в телефонній книзі мобільного телефону марки НТС, вилученого під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_17 , виявлено наявність у телефонній книзі контактів інших підозрюваних ОСОБА_18 ( НОМЕР_26 , НОМЕР_27 ), ОСОБА_16 ( НОМЕР_28 , НОМЕР_29 ), та інших осіб, з якими ОСОБА_17 підтримував зв`язки. Дані обставини підтверджуються виявленими під час експертизи вихідними/вхідними телефонними дзвінками на мобільний номер НОМЕР_30 , належний ОСОБА_16 (08.12.2014 о 08 год. 27 хв.) (т. 12 а.с. 77-122);

постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 14 липня 2015 року, відповідно до якої мобільний телефон марки «НТС» model: PN07100, мобільний модем в корпусі білого кольору з написами «Huawei MobilWiFi» визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0002561 від 19 березня 2014 року;

Висновок Експерта № 3031/15-35 від 10 липня 2015 року, за результатами проведення експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів зв`язку з додатком до нього, а саме мобільного телефону марки Samsung, модель с5212, ІМЕІ НОМЕР_10 із sim-карткою мобільного оператора Київстар наведена в текстовому вигляді у технічному звіті з інформацією про контакти, смс повідомлення. В мобільному телефоні Samsung, модель с5212, знаходилась сім-карта, яка відповідає оператору Київстар із мобільним номером НОМЕР_31 . Встановлено, що в телефонній книзі абонентів підозрюваного ОСОБА_17 , серед іншого, містяться контактні мобільні номери ОСОБА_16 ( НОМЕР_15 ), ОСОБА_18 ( НОМЕР_32 , НОМЕР_33 ) (т. 12 а.с. 130-138);

постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 14 липня 2015 року, відповідно до якої мобільний телефон марки «Самсунг», модель с5212, ІМЕІ НОМЕР_10 , сім-карту оператора мобільного зв`язку Київстар визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0002561 від 19 березня 2014 року;

Висновок експертів за результатами проведення комплексної судово-балістичної та хімічної експертизи № 2838/2839/15-33/2840/2841/15-34/5-48 від 09 липня 2015 року, об`єктами дослідження якого є предмет, схожий на пістолет, із маркуванням НОМЕР_34 ПМ-РФ, 24 предмети, схожі на патрони з гумовими кулями та 3 магазини, які вилучені 30 січня 2015 року із автомобіля «Lexus GX 470», державний номерний знак НОМЕР_18 , яким користувався ОСОБА_17 . Відповідно до результатів якого встановлено, що предмет, схожий на пістолет, із маркуванням НОМЕР_34 ПМ-РФ є короткоствольною вогнепальною зброєю - гладко ствольним самозарядним пістолетом «ПМ-РФ» № НОМЕР_35 , калібру 9 мм Р.А., призначеним для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами. Конструкція пістолета не дозволяє здійснювати постріли штатними патронами до бойової зброї без внесення змін у конструкцію патронів або пістолета. Пістолет справний, до стрільби придатний. Слідів реконструкції (заміни деталей або їх переробки) у представленого на дослідження пістолета, не виявлено. З даного пістолету крім патронів калібру 9 мм Р.А. несмертельної дії, споряджених гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами, можна стріляти холостими (шумовими) та газовими патронами калібру 9 мм Р.А. У стволі наданого на експертизу пістолету «ПМ-РФ» № НОМЕР_35 , калібру 9 мм Р.А., виявлено нашарування міді, цинку та свинцю. З огляду на якісний та кількісний склад виявлених нашарувань металів (сплавів) із екземпляру зброї, що досліджується, могли бути відстріляні шріт, картеч або кулі, виготовлені зі сплаву на основі свинцю або міді (латуні),

Кулі: вилучені при огляді 27.02.2014 автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_36 , вилучені у ОСОБА_261 27.02.2014, вилучені при огляді місця події 04.03.2014 із землі біля дерева АДРЕСА_9 , видані свідком ОСОБА_262 19.03.2014, вилучені при огляді 12.03.2014 квартири АДРЕСА_23 , вилучені при огляді 07.03.2014 кафе « Сушия » по АДРЕСА_21 , вилучені при огляді 07.03.2014 по АДРЕСА_9 в районі павільйону « Преса » та кафе « Сушия », при огляді 07.03.2014 кабінету № 505 будинку АДРЕСА_9 , вистріляні не з пістолета, вилученого 30.01.2015 з автомобіля «Lexus CX 470», державний номерний знак НОМЕР_18 , яким користувався ОСОБА_17 , а з іншої зброї.

Гільзи: видані свідком ОСОБА_263 12.03.2014, видані свідком ОСОБА_264 06.03.2014, видані свідком ОСОБА_265 03.03.2014 стріляні не в пістолеті, вилученому 30.01.2015 з автомобіля Lexus CX 470, державний номерний знак НОМЕР_18 , яким користувався ОСОБА_17 , а в іншій зброї.

24 предмети схожі на патрони з гумовими кулями, вилучені 30.01.2015 з автомобіля Lexus CX 470, державний номерний знак НОМЕР_18 , яким користувався ОСОБА_17 , є пістолетними патронами «ПС 9», «АЕ 9», «СОВА П», «ПНД-9», «SOBR» калібру 9 мм Р.А., спорядженими метальними снарядами (гумовими кулями чорного і сірого кольору) несмертельної дії. Патрони «Сова П» 9 мм, «SOBR», «АЕ 9» є боєприпасами. Дані патрони можуть використовуватися для стрільби з пістолетів калібру 9 мм Р.А. (Форт-12Р, ПМР, ЕРМА-38Р, тощо), а також окремих модифікацій револьверів (Комбріг, Скат-1Р, тощо).

Патрони споряджені заводським способом.

Гільзи (об`єкти 1-5) виготовлені зі сплаву міді та цинку, споряджені бездимним піроксиліновим порохом.

За визначеним компонентним складом надані на дослідження патрони відповідають відомостям щодо патронів, споряджених елементами несмертельної дії.

Патрони придатні до стрільби, в тому числі і з пістолета «ПМ-РФ» № НОМЕР_37 , калібру 9 мм Р.А., вилученого 30.01.2015 з автомобіля «Lexus CX 470», державний номерний знак НОМЕР_18 , яким користувався ОСОБА_17 (т. 12 а.с. 150-163);

постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 14 липня 2015 року, відповідно до якої пістолет «ПМ-РФ» № НОМЕР_35 , калібру 9 мм Р.А., три магазина, пістолетні патрони «Сова П» 9 мм - 15 шт, «SOBR» - 3 шт, «АЕ 8» - 4 шт., ПНД-9 - 1 шт., ПС 9 - 1 шт., марлевий тампон, визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0002561 від 19 березня 2014 року (т. 12 а.с. 164-165);

Висновок судово-психіатричного експерта № 172 від 05 березня 2015 року, відповідно до якого встановлено, що у періоди кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_17 , останній на будь-який психічний розлад не страждав, і за своїм психічним станом у зазначені періоди часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час ОСОБА_17 на будь-який психічний розлад не страждає і за своїм психічним станом здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

ОСОБА_17 , у період який досліджується у кримінальному провадженні, не перебував у емоційному стані, який суттєво вплинув на його поведінку.

Характер діяння у якому підозрюється ОСОБА_17 , виключає можливість формування у нього будь-яких значно виражених емоційних станів, у тому числі і стану фізіологічного афекту;

протокол затримання ОСОБА_16 від 30 січня 2015 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року;

протокол особистого обшуку затриманого ОСОБА_16 , під час якого підозрюваний ОСОБА_16 , серед іншого, добровільно видав слідчому мобільний телефон марки Samsung, ІМЕІ НОМЕР_38 і сім-картку з № НОМЕР_39 , мобільний телефон марки IPhone з ІМЕІ НОМЕР_40 із мобільним номером НОМЕР_41 , грошові кошти на загальну суму 427 грн, металевий ланцюжок жовтого кольору, ключі з позначенням марки автомобіля «Мерседес», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_42 ;

протокол огляду від 09 липня 2015 року, відповідно до якого слідчим здійснено огляд мобільного телефону марки Samsung, під час відкриття задньої кришки ІМЕІ НОМЕР_38 і сім-картку з № НОМЕР_39 , при включенні телефону виявлено номер телефону поміщеної картки НОМЕР_43 . Огляд мобільного телефону марки IPhone з ІМЕІ НОМЕР_40 , номер мобільного телефону НОМЕР_41 .

Оглядом інформації, що має доказове значення у кримінальному провадженні не встановлено.

постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 31 січня 2015 року, відповідно до якої автомобіль «Mercedes-Benz ML 500», д.н.з. НОМЕР_44 , кузов НОМЕР_45 , 2007 року випуску визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0002561 від 19 березня 2014 року;

протокол обшуку від 26 лютого 2015 року, відповідно до якого слідчим на підставі ухвали Печерського районного суду № 757/5081/15-к від 16 лютого 2015 року, в присутності понятих, проведено обшук за адресою місця проживання підозрюваного ОСОБА_16 по АДРЕСА_24 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Нокіа чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_46 , мобільний телефон марки Самсунг чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_47 , S/N НОМЕР_48 , підсумок для боєприпасів, планшет марки IMPRESSION ImPad 9707, ноутбук марки Asus K501S № 13219 чорного кольору, мобільний телефон марки Нокія чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_49 з карткою Лайф № НОМЕР_50 , конверт стартового пакета мобільного оператора МТС мобільного номера НОМЕР_51 , планшет марки VUCX у чорному шкіряному чохлі, ноутбук марки Asus моделі 15G29L007CO, ноутбук марки Asus моделі 15G29N005501 чорного кольору. Також у шкіряній барсетці чорного кольору виявлено і вилучено скрейч-картку з чіпом мобільного оператора Київстар , на якій містяться написи виконані пишучим приладом чорного кольору «Запасное», «НОМЕР_68», «активация», флеш карту у напівпрозорому пластиковому чохлі на якому міститься надпис білого кольору «Avalanche»;

протокол огляду від 01 квітня 2015 року, відповідно до якого слідчим, за добровільної згоди ОСОБА_266 , за участю понятих, спеціаліста ОСОБА_267 , в присутності адвоката ОСОБА_268 , проведено огляд приміщення квартири АДРЕСА_25 , під час якого дружина ОСОБА_16 - ОСОБА_266 добровільно видала зброю, що знаходилася у тканинному чохлі зеленого кольору, мисливський карабін «Ерма-777», калібру 7,62 мм, № НОМЕР_52 , з двома магазинами до нього, на яких маються надписи НОМЕР_53 . У внутрішній кишені чохла міститься дозвіл на зброю, виданий на ім`я ОСОБА_16 № НОМЕР_54 від 23.06.2014, дійсний до 07.12.2015. Карабін обладнаний «сошками» (пристроєм для тримання);

Висновок Експерта за результатами проведення судово-балістичної експертизи № 6931/6932/15-33 від 26 червня 2015 року, відповідно до якого об`єкт, виданий ОСОБА_266 , марки «Ерма-777» серійний номер № НОМЕР_55 є вогнепальною зброєю.

Об`єкт, виданий ОСОБА_266 марки «Ерма-777» серійний номер № НОМЕР_55 є мисливським нарізним самозарядним карабіном «Ерма-777» № НОМЕР_55 , калібру 7,62х39мм, виробництва ТОВ « Ерма-Інтер » Україна (м. Київ).

Карабін «Ерма-777» № НОМЕР_55 до стрільби придатний.

У карабіна «Ерма-777» № НОМЕР_55 слідів реконструкції, або заміни чи переробки деталей не виявлено.

Для стрільби з даного карабіна використовуються мисливські патрони калібру 7,62х39-мм (з кулею «FMJ» зі свинцевим осердям; з кулею «FMJBT» зі свинцевим осердям; з експансивної кулею типу «SP»; з експансивною кулею «НР» зі сталевим осердям; з експансивної кулею «НРВТ»);

Для стрільби з даного карабіну використовуються мисливські патрони калібру 7,62х39 мм, у тому числі у якості патронів-замінників можуть використовуватися патрони калібру 7.62х39 мм, що використовуються для стрільби з військової зброї (з бронебійною кулею, із запальною кулею, із трасуючою кулею тощо);

Відповісти на питання «Чи проводились постріли з наданого на дослідження предмету 18-19 лютого 2014 року?» не виявляється можливим, у зв`язку з відсутністю методики визначення давності пострілу з нарізної вогнепальної зброї.

протокол огляду від 03 липня 2015 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого слідчим оглянуто добровільно видані ОСОБА_269 : карабін «Ерма-777» № НОМЕР_52, два магазини від карабіну «Ерма-777» з маркуванням НОМЕР_52 на кожному з них, сошки без маркувань, дозвіл № 21281 від 23 червня 2014 року на ім`я ОСОБА_16 , свідоцтво про прийомку карабіну «Ерма-777» № НОМЕР_52 із зазначенням дати виготовлення 10.2012, контрольний талон, ватний тампон після протяжки ствола карабіна «Ерма-777» № НОМЕР_52 ;

постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 03 липня 2015 року, відповідно до якої карабін «Ерма-777» № НОМЕР_55 кал. 7,62х39, два магазини від карабіну «Ерма-777» з маркуванням НОМЕР_55 , сошки, дозвіл № НОМЕР_54 від 23 червня 2014 року на ім`я ОСОБА_16 , свідоцтво про прийомку карабіну «Ерма-777» № НОМЕР_52 із зазначенням дати виготовлення 10.2012, контрольний талон, ватний тампон після протяжки ствола карабіна «Ерма-777» № НОМЕР_52 , визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0002561 від 19 березня 2014 року;

Висновок судово-психіатричного експерта № 159 від 03 березня 2015 року, відповідно до якого встановлено, що у періоди кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_16 , останній на будь-який психічний розлад не страждав і за своїм психічним станом у зазначені періоди часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час ОСОБА_16 на будь-який психічний розлад не страждає і за своїм психічним станом здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

ОСОБА_16 , у період який досліджується у кримінальному провадженні, не перебував у емоційному стані, який суттєво вплинув на його поведінку.

Характер діяння у якому підозрюється ОСОБА_16 , виключає можливість формування у нього будь-яких значно виражених емоційних станів, у тому числі і стану фізіологічного афекту;

протокол затримання ОСОБА_18 від 01 лютого 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_18 близько 11:00 біля будинку АДРЕСА_6 був затриманий на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва № 757/3048/15-к від 30 січня 2015 року.

протокол особистого обшуку затриманого ОСОБА_18 , відповідно до якого у підозрюваного ОСОБА_18 були виявлені та вилучені наступні речі: мобільний телефон марки Samsung ІМЕІ НОМЕР_56 , НОМЕР_57 , 2 сім-картки оператора Київстар з позначенням номеру НОМЕР_58 , оператора Лайф з позначенням номеру НОМЕР_59 ; мобільний телефон марки Nokia ІМЕІ НОМЕР_60 із сім-карткою Київстар з позначенням номеру № НОМЕР_61 , дозвіл № НОМЕР_62 на право зберігання та носіння зброї марки Комбриг, калібру 9 мм, заводський № НОМЕР_63 ;

протокол огляду від 09 липня 2015 року, відповідно до якого слідчим проведено огляд речей ОСОБА_18 , а саме: мобільного телефону марки Samsung ІМЕІ НОМЕР_56 , НОМЕР_57 , 2 сім-картки оператора Київстар з номеру НОМЕР_58 , з флеш-носієм карткою SanDisk 4gb micro SD, при включенні якого виявлено номери Лайф та Київстар НОМЕР_64 . При огляді мобільного телефону марки Nokia ІМЕІ НОМЕР_60 із сім-карткою НОМЕР_65 , при включенні якого виявлено наявність сім-картки оператора Київстар НОМЕР_66 . У телефонних книгах виявлено ряд телефонних номерів, інформації, що має доказове значення у кримінальному провадженні № 0002561 не встановлено;

Висновок судово-психіатричного експерта № 157 від 03 березня 2015 року, відповідно до якого експертом встановлено, що у періоди кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_18 , останній на будь-який психічний розлад не страждав і за своїм психічним станом у зазначені періоди часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_18 у період, який досліджується у кримінальному провадженні, не перебував у емоційному стані, який суттєво вплинув на його поведінку.

Характер діяння, у якому підозрюється ОСОБА_18 , виключає можливість формування у нього будь-яких значно виражених емоційних станів, у тому числі і стану фізіологічного афекту.

У теперішній час ОСОБА_18 на будь-який психічний розлад не страждає і за своїм психічним станом здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

Надаючи оцінку поданим сторонами доказам щодо факту подій за епізодом отримання вогнепального поранення ОСОБА_216 , суд визнає їх допустимими та покладає в основу вказаного вироку, як такі, що об`єктивно відображають картину та хронологію подій, що є предметом розгляду даного кримінального провадження.

При цьому, відповідно до висновку Експерта № 1696/е від 11.09.2014-04.11.2014 в якому зазначено, що визначитись з приводу дистанції пострілу; типу вогнепальної зброї (з якої був здійснений постріл) та надати відповіді на питання - «Які характерні ознаки контактуючої поверхні предмету (предметів), якими спричинені ушкодження? Чи відобразились у виявлених пошкодженнях індивідуальні особливості контактуючої поверхні предмету (предметів), від дії яких виникли ушкодження? Чи могли виявлені ушкодження виникнути в результаті пострілу з вогнепальної зброї, якщо так, то яку поверхню вони мали - округлу чи ребристу?» можливо лише після проведення судово-медичного огляду ОСОБА_31 , з послідуючим порівняльним дослідженням рентгенограм та проведення експертизи одягу (у незмінному стані), у якому ОСОБА_53 був вдягнений під час заподіяння йому цих тілесних ушкоджень, тобто довести поза розумним сумнівом причетність до такого поранення потерпілого ОСОБА_31 обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 стороні обвинувачення не вдалося. Встановлені під час судового провадження дані виявилися недостатніми для підтвердження єдиної версії сторони обвинувачення заподіяння обвинуваченими (і ким саме?) потерпілому ОСОБА_31 вогнепального поранення, сумніви сторони захисту з цього приводу виявилися обґрунтованими, а тому тлумачаться на користь обвинувачених. Натомість, суд вважає доведеним, що потерпілий ОСОБА_53 18 лютого 2014 року (звернувся за медичною допомогою 19 лютого 2014 року) отримав тілесне ушкодження, яке утворилося внаслідок одного з пострілів з вогнепальної зброї. В момент утворення цього тілесного ушкодження ОСОБА_53 перебував біля Михайлівської площі та був повернутий правою переднє-бічною поверхнею до дульного зрізу вогнепальної зброї, тобто з напрямку перехрестя вулиць Володимирська - Велика Житомирська у м. Києві, на якому знаходились учасники так званого « Антимайдану », які мали на меті недопущення просування по даним вулицям мирних протестувальників.

За епізодом отримання вогнепального поранення ОСОБА_170 наведені та дослідженні докази у своїй сукупності з очевидністю свідчать про те, що ОСОБА_54 , перебуваючи в районі Михайлівської площі у м. Києві, 18 лютого 2014 року (звернувся за медичною допомогою 19 лютого 2014 року) отримав наскрізне вогнепальне поранення правого стегна: рани - у ділянці нижньої третини правого стегна по переднє-внутрішній поверхні (клінічними лікарями вказані лінійні розміри - 1х1,5 (см), з нерівними краями, округлої форми) та рана у середній третині правого стегна по зовнішній поверхні (клінічними лікарями вказано - рана з рівними краями, 1х3 (см)) - слідом загоєння яких є виявлені під час проведення судово-медичного огляду рубці; вказані рани сполучаються рановим каналом, по ходу якого має місце пошарове ушкодження шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів правого стегна, правої стегнової кістки у дистальній третині діафізу (вогнепальний уламковий перелом зі зміщенням уламків), яке відповідно до Висновку Експерта № 1697/е ОСОБА_223 від 11.09.2014-30.09.2014, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження та утворилось внаслідок ударної дії тупого предмету, з обмеженою поверхнею контакту округлої форми. Співставляючи дані клінічного нагляду, оперативних втручань, судово-медичного огляду тощо, є підстави вважати, що це тілесне ушкодження утворилось під час проведення пострілу з вогнепальної зброї (наявність ран (одна з яких округлої форми), що сполучаються рановим каналом, по ходу якого має місце уламковий перелом тіла стегнової кістки. На цьому етапі, з урахуванням недостатності морфологічного опису вказаних ран, немає можливості визначитися яка з наявних ран є вхідною, а яка є вихідною.

Аналізуючи вказаний висновок експерта вбачається, що питання щодо індивідуалізації особливості контактуючої поверхні предмету (предметів), від дії яких виникли ушкодження, дистанції здійснення пострілу; типу вогнепальної зброї (з якої був здійснений постріл) висвітлено не було, тому враховуючи викладене, зв`язок виявленого у потерпілого ОСОБА_32 вказаного вогнепального поранення з діями обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 не встановлений.

Слід також зазначити, що зв`язок виявлених у інших потерпілих - ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_246 , ОСОБА_29 вогнепальних поранень з діями безпосередньо обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у межах даного провадження не встановлений. Приблизний час отримання поранення потерпілих та точне місце перебування кожного з потерпілих під час отримання поранень в розумних межах також не встановлені, а це, враховуючи специфіку подій, що відбувалися, множинний характер секторів обстрілу території, на якій перебували потерпілі, з різних предметів ураження, позбавляє суд можливості визначити ступінь контролю території, з якої міг бути здійснений постріл в потерпілого, з боку співробітників правоохоронних органів, третіх осіб, а так само інших осіб, ймовірна причетність яких до поранення потерпілого не виходить за межі припущень, на яких не можуть ґрунтуватися висновки суду.

Щодо витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження, які надані прокурором на підтвердження вчинення обвинуваченими ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 інкримінованих їм кримінальних правопорушень, судом враховується, що ЄРДР є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 Глави 2 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 липня 2012 року, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів.

Такі правові висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 761/28347/15-к.

Також, відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду від 30 травня 2023 року (справа № 761/13685/14-к), заява про вчинення злочину за своєю правовою природою не є доказом у розумінні положень ст. 84 КПК, а виступає підставою для відповідного реагування органів досудового розслідування, внесення ними відомостей до ЄРДР по фактах, висвітлених у такій заяві, та здійснення їх кримінально-правової перевірки.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК України).

Відповідно до цього докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (постанова ККС ВС від 28.03.2019 у справі № 154/3213/16).

Так, суд, безпосередньо, всебічно, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий стороною обвинувачення та стороною захисту доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувального вироку, оскільки вони як самі по собі, так і в сукупності, не підтверджують, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 122 КК України, вчинені обвинуваченими ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Крім того, необхідно зазначати позицію суду щодо досліджених у судовому засіданні наступних доказів.

Згідно до вимог ст. 370 КПК України, обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 94 КПК України, кожен доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючи законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Статтею 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно положень ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 86 КПК України, недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України у справі №12-р/п 2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шейк проти Швейцарії» від 12 липня 1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09 червня 1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11 липня 2005 року, «Шабельник проти Росії» від 19 лютого 2009 року, зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла тощо.

Так, прокурором у якості письмових доказів, якими сторона обвинувачення підтверджує винуватість ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень надано ксерокопії наступних документів, а саме: ксерокопію вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року, ксерокопію вироку Апеляційного суду м. Києва від 13 червня 2018 року, ксерокопію Постанови Верховного суду від 10 вересня 2019 року, ксерокопію вироку Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2018 року, ксерокопію повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_270 від 06 серпня 2021 року, ксерокопію повідомлення про підозру ОСОБА_72 від 09 серпня 2016 року, ксерокопію повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_108 від 06 серпня 2021 року, ксерокопію протоколу огляду з фототаблицями до нього від 16 грудня 2015 року, ксерокопію Висновку Експертів за результатами проведення комісійної судово-балістичної експертизи № 3744/3745/14-33/5-53б від 21 вересня 2015 року, ксерокопію Висновку Експерта за результатами проведення комісійної експертизи зброї та слідів її використання № 3750/3751/14-33/5-91б від 15 жовтня 2015 року, ксерокопію Висновку Експертів за результатами проведення комісійної судово-балістичної експертизи № 2891/14-33/12170/15-33/5-61 від 16 липня 2015 року, ксерокопію Висновку Експертів за результатами проведення експертизи зброї та слідів і обставин її використання № 4000/14-33/5-158б від 08 лютого 2016 року, ксерокопію Висновку Експертів за результатами проведення експертизи зброї та слідів і обставин її використання № 4001/14-33/5-170б від 08 лютого 2016 року, ксерокопію Висновку Експертів за результатами проведення експертизи зброї та слідів і обставин її використання № 3995/14-33/5-168б від 22 лютого 2016 року, ксерокопію Висновку Експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи одягу № 1-МК від 16-22 листопада 2017 року, ксерокопію Висновку Експерта № 19/8-2/122-СЕ/18 від 06 вересня 2018 року, ксерокопію Висновку Експерта № 6-2017/о від 15 червня-14 липня 2017 року, ксерокопію Висновку Експерта № 3-2017/о від 15 червня-13 липня 2017 року, ксерокопію Висновку Експерта № 5-2017/о від 15 червня-13 липня 2017 року, ксерокопію Висновку Експерта № 4-2017/о від 15 червня-13 липня 2017 року, ксерокопію Висновку Експертів за результатами проведення комісійної судово-балістичної експертизи № 1999/16-33/8-1/5 від 10 серпня 2016 року, ксерокопію протоколу тимчасового доступу до документів та їх вилучення від 20 січня 2015 року, ксерокопію документів, вилучених в ПрАТ « Київстар » 20 січня 2015 року, ксерокопію ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2014 року, ксерокопію протоколу тимчасового доступу до документів та їх вилучення від 16 червня 2014 року, ксерокопію довідки з ПрАТ « Київстар », ксерокопію ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2014 року, ксерокопію протоколу тимчасового доступу до документів від 13 травня (рік нерозбірливо), ксерокопію довідки з ПрАТ « Київстар », ксерокопію інформації по запиту ДКР № 14/02/4-8823 від 03 жовтня 2016 року, ксерокопію протоколу проведення слідчого експерименту від 23 грудня 2021 року, ксерокопію протоколу проведення слідчого експерименту від 30 травня 2017 року, ксерокопію протоколу проведення слідчого експерименту від 14 червня 2021 року.

Відповідно до загальних засад кримінального провадження щодо безпосередності дослідження показань, речей і документів, суд досліджує докази, в даному випадку документи, безпосередньо, що встановлено вимогами ст. 23 КПК України.

За результатами судового розгляду даного кримінального провадження, суд приходить до висновку про визнання вищевказаних ксерокопій документів, наданих стороною обвинувачення, які були безпосередньо досліджені судом під час судового розгляду, недопустимими доказами.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Частина 3 ст. 99 КПК України передбачає, що сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Прокурором в судовому засіданні долучено до матеріалів судового провадження ксерокопії вищевказаних документів, які не є оригіналами, а тому вони не можуть бути допустимими доказами факту чи обставин, що встановлюються під час цього кримінального провадження. Оригіналів вищевказаних документів під час судового розгляду прокурором в суді не представлено.

Частина 5 ст. 99 КПК України передбачає, що для підтвердження змісту документа можуть бути визнані допустимими й інші відомості, якщо: 1) оригінал документа втрачений або знищений, крім випадків, якщо він втрачений або знищений з вини потерпілого або сторони, яка його надає; 2) оригінал документа не може бути отриманий за допомогою доступних правових процедур; 3) оригінал документа знаходиться у володінні однієї зі сторін кримінального провадження, а вона не надає його на запит іншої сторони.

Проте, існування жодного із передбачених ч. 5 ст. 99 КПК України випадків, згідно яких для підтвердження змісту документа можуть бути визнані допустимими й інші відомості, прокурором під час судового розгляду не доведено.

Слід зазначити, що вимоги до засвідчення копій документів встановлено: ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», а також розділом 11 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування та підприємствах, установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 10000/5 від 18 червня 2015 року, згідно яких копія набуває юридичної сили лише після її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії та проставляється нижче реквізиту документа «Підпис».

Суд при цьому враховує, що усі надані стороною обвинувачення ксерокопії документів належним чином не завірені, що свідчить про недопустимість вищевказаних долучених прокурором письмових доказів.

Також судом в ході судового слідства досліджені: копія витягу з ЄРДР кримінальне провадження № 0001749 від 19.02.2014, відповідно до якого здійснюється досудове розслідування за фактом вбивства 19 лютого 2014 року ОСОБА_68 , копія доручення про проведення досудового розслідування від 19 лютого 2014 року, копія повідомлення про початок досудового розслідування від 19 лютого 2014 року, копія постанови про призначення групи прокурорів від 19 лютого 2014 року, копія повідомлення про призначення прокурора (групи прокурорів) у кримінальному провадженні від 19 лютого 2014 року, копія рапорту слідчого від 19 лютого 2014 року щодо реєстрації відомостей про смерть ОСОБА_68 , копія рапорту оперуповноваженого від 19 лютого 2014 року щодо встановлення факту смерті ОСОБА_68 , копія рапорту дільничного інспектора від 19 лютого 2014 року щодо неможливості встановлення обставин смерті ОСОБА_68 та вилучення його одягу, копія рапорту оперуповноваженого від 19 лютого 2014 року щодо неможливості встановлення обставин смерті ОСОБА_68 та вилучення його одягу, копія довідки оперуповноваженого від 19 лютого 2014 року щодо проведення огляду історії хвороби ОСОБА_68 , копія протоколу огляду трупа ОСОБА_68 від 19 лютого 2014 року, копія постанови про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування від 23 лютого 2014 року, копія постанови про зміну групи прокурорів від 23 лютого 2014 року, копія постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 23 лютого 2014 року, копія повідомлення про початок досудового розслідування від 23 лютого 2014 року, копія постанови про визначення слідчого від 23 лютого 2014 року, копія постанови про доручення проведення досудового розслідування слідчій групі та призначення старшого слідчої групи від 23 лютого 2014 року, копія постанови про внесення змін до складу слідчої групи від 03 березня 2014 року, копія витягу із ЄРДР № 0000228 від 24.02.2014 про здійснення досудового розслідування за 74 фактами вчинення вбивств протестувальників, в переважній більшості із застосуванням вогнепальної зброї, в центральній частині міста Києва у період із 18 по 20 лютого 2014 року, копія клопотання про продовження строку досудового розслідування від 14 квітня 2014 року, копія постанови про продовження строку досудового розслідування від 22 квітня 2014 року, копія постанови про внесення змін до складу слідчої групи від 03 березня 2014 року, копія рапорту слідчого від 28 лютого 2014 року про виявлення кримінального правопорушення, копія доручення про проведення досудового розслідування від 03 березня 2014 року, повідомлення про початок проведення досудового розслідування від 03 березня 2014 року, копія постанови про визначення групи прокурорів від 05 березня 2014 року, копія постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 11 березня 2014 року, копія рапорту слідчого від 28 березня 2014 року про реєстрацію кримінального правопорушення, копія рапорту слідчого про реєстрацію кримінального правопорушення від 23 червня 2014 року, відповідно до якого слідчий зазначає щодо наявності в діях ОСОБА_152 ознак складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, постанову про закриття кримінального провадження від 24 червня 2014 року, постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 26 червня 2014 року з додатком, копія витягу із ЄРДР № 0000578 від 23.06.2014 про здійснення досудового розслідування за підозрою ОСОБА_152 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, копія постанови про зміну групи прокурорів від 04 липня 2014 року, копія повідомлення про початок проведення досудового розслідування від 02 липня 2014 року, копія витягу з ЄРДР кримінальне провадження № 0000591 від 01.07.2014, відповідно до якого здійснюється досудове розслідування за фактом нападу на ОСОБА_271 , копія доручення про проведення досудового розслідування від 02 липня 2014 року, копія витягу з ЄРДР кримінальне провадження № 0000998 від 28 березня 2014 року, копія постанови про зупинення досудового розслідування від 13 жовтня 2014 року, копія постанови про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні від 13 липня 2015 року, копія повідомлення про підозру ОСОБА_272 від 29 січня 2015 року, копія постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 30 січня 2015 року, копія повідомлення про підозру ОСОБА_270 від 16 травня 2014 року, копія постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 19 травня 2014 року, копія повідомлення про підозру ОСОБА_65 від 16 травня 2014 року, копія постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 19 травня 2014 року, копія повідомлення про підозру ОСОБА_108 від 16 травня 2014 року, копія постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 19 травня 2014 року, копія повідомлення про підозру ОСОБА_72 від 16 травня 2014 року, копія постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 19 травня 2014 року, копія повідомлення про підозру ОСОБА_273 від 08 квітня 2014 року, копія постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 09 квітня 2014 року, копія повідомлення про підозру ОСОБА_51 від 25 лютого 2014 року, копія постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 26 лютого 2014 року, копія повідомлення про підозру ОСОБА_274 від 25 лютого 2014 року, копія постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 26 лютого 2014 року, копія повідомлення про підозру ОСОБА_274 від 06 лютого 2015 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 січня 2015 року з довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_275 не впізнав нікого з осіб, зображених на фото; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 січня 2015 року з довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_275 не впізнав нікого з осіб, зображених на фото; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 січня 2015 року з довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_275 не впізнав нікого з осіб, зображених на фото; лист про виконання доручення № 7/1799 від 04 червня 2015 року, лист ДКР УМВС України № 7/1941 від 06 березня 2015 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 січня 2015 року з довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_80 не впізнав нікого з осіб, зображених на фото; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 січня 2015 року з довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_80 не впізнав нікого з осіб, зображених на фото; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 січня 2015 року з довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_83 не впізнав нікого з осіб, зображених на фото; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 січня 2015 року з довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_83 не впізнав нікого з осіб, зображених на фото; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 січня 2015 року з довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_84 впізнав чоловіка на фотознімку під № 2 ( ОСОБА_16 ), якого він бачив кілька разів, але не знає його ні імені, ні прізвища і чи був він 18 лютого 2014 року на перехресті вулиць Велика Житомирська не пам`ятає; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 січня 2015 року з довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_84 не впізнав нікого з осіб, зображених на фото; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 січня 2015 року, з фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_89 , в присутності понятих, впізнав особу на фотознімку під № 2 ( ОСОБА_16 ), як ОСОБА_88 , який працював у ОСОБА_187 , однак чи був він 18 лютого 2014 року у м. Києві на перехресті вулиць Володимирська - Велика Житомирська та чи вчиняв незаконні дії до протестувальників, він не пам`ятає, протокол огляду автомобіля Мерседес МЛ 50, державний номерний знак НОМЕР_44 , від 31 січня 2015 року, протокол огляду речей та документів від 03 лютого 2015 року, висновок експерта від 05.05.2014-07.06.2014 № 1133, відповідно до якого відсутність медичної документації, в тому числі результатів додаткових досліджень не дозволяє судити про характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_32 , висновок експерта від 18.06-29.09.2014 № 1647, відповідно до якого відсутність медичної документації, в тому числі результатів додаткових досліджень не дозволяє судити про характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_28 , висновок експерта від 10.04.2014-13.05.2014 № 613/Е відповідно до якого дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_276 , 1964 р.н., свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 19.02.2014 йому був встановлений такий діагноз: «стороннє тіло лівої підскроневої ділянки». Слід зауважити, що не було встановлено достатніх об`єктивних судово-медичних даних, що дає підстави стверджувати про необґрунтованість встановленого діагнозу та не враховувати його при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, у відповідності до пункту 4.13 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», висновок експерта від 07.05.2014-01.07.2014 № 1179, відповідно до якого відсутність медичної документації, в тому числі результатів додаткових досліджень не дозволяє судити про характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_246 , висновок експерта від 05.06.2014-08.07.2014 № 1508, відповідно до якого відсутність медичної документації, в тому числі результатів додаткових досліджень не дозволяє судити про характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_29 , які суд виключає з числа доказів, оскільки вказані документи за своїм змістом не мають жодного доказового значення в контексті пред`явленого ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України

Також судом в ході судового слідства досліджені: копія рапорту про реєстрацію кримінального правопорушення від 14 липня 2015 року, копія рапорту про реєстрацію кримінального правопорушення від 16 липня 2015 року, копія рапорту про реєстрацію кримінального правопорушення від 16 липня 2015 року, копія рапорту слідчого про виявлення кримінального правопорушення від 12 березня 2014 року щодо здійснення нападу на ОСОБА_30 із застосуванням вогнепальної зброї, в результаті якого останній отримав тілесні ушкодження, копія рапорту слідчого від 29 квітня 2014 року про реєстрацію кримінального правопорушення, копія рапорту слідчого від 21 червня 2014 року щодо отримання ОСОБА_28 19 лютого 2014 року вогнепального поранення під час масових акцій протесту в центральній частині міста Києва, рапорт оперуповноваженого від 19 березня 2014 року щодо отримання ОСОБА_170 19 лютого 2014 року тілесного ушкодження у вигляді перелому стегна на Майдані Незалежності в м. Києві під час масових акцій, рапорт оперуповноваженого щодо отримання ОСОБА_27 19 лютого 2014 року тілесного ушкодження у вигляді проникаючого поранення передньої черевної стінки на Майдані Незалежності в м. Києві з проханням приєднання матеріалів ЄО № 7300 від 19.02.2014 р. до кримінального провадження № 0002488 від 15.03.2014 р., рапорт оперуповноваженого від 19 березня 2014 року щодо отримання ОСОБА_215 19 лютого 2014 року тілесного ушкодження у вигляді вогнепального поранення ділянки лівої скули на Михайлівській площі в м. Києві (матеріали ЄО 7297 від 19.02.2014 р.), копія рапорту слідчого від 05 серпня 2014 року щодо витребування матеріалів кримінального провадження № 0002566 від 19 березня 2014 року за фактом хуліганських дій відносно ОСОБА_31 , копія рапорту слідчого від 30 липня 2014 року щодо витребування матеріалів кримінального провадження № 002561 від 19 березня 2014 року за фактом хуліганських дій відносно ОСОБА_32 , копія рапорту слідчого від 11 вересня 2014 року щодо витребування матеріалів кримінального провадження № 0000232 від 08 вересня 2014 року, рапорт оперуповноваженого від 19 березня 2014 року, рапорт оперуповноваженого від 31 березня 2014 року щодо виконання доручення слідчого щодо неможливості встановлення місця знаходження ОСОБА_277 .

При цьому, суд вважає, що дані документи не є доказом у розумінні ст. 93 КПК України, яка чітко регламентує порядок збирання доказів та відповідно рапорт оперуповноваженого не є доказом у розумінні ст. 84 КПК України, а тому суд також виключає їх з числа доказів.

На підставі вищевказаного судом також визнаються недопустимими доказами: рапорт спеціаліста-поліграфолога, ст. о/у УКР ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_278 від 31 січня 2015 року за результатами поліграфічного опитування ОСОБА_156 , рапорт спеціаліста-поліграфолога, начальника ОДС УКР ГУМВС України в Херсонській області ОСОБА_279 від 31 січня 2015 року за результатами поліграфічного опитування ОСОБА_280 , рапорт спеціаліста-поліграфолога, заступника начальника відділу УКР ГУМВС України в Луганській області ОСОБА_281 від 31 січня 2015 року за результатами поліграфічного опитування ОСОБА_282 , рапорт ст. оперуповноваженого УКР ГУМВС України в Миколаївській області ОСОБА_283 від 31 січня 2015 року за результатами поліграфічного опитування ОСОБА_81 , рапорт ст. о/у УКР ГУМВС України у Волинській області ОСОБА_284 від 31 січня 2015 року за результатами поліграфічного опитування ОСОБА_115 , рапорт ст. о/у в ОВС УКР ГУМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_285 від 01 лютого 2015 року за результатами поліграфічного опитування ОСОБА_286 , рапорт ст. о/у УКР УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_287 від 31 січня 2015 року за результатами поліграфічного опитування ОСОБА_288 , рапорт спеціаліста-поліграфолога, ст. о/у Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_289 від 31 січня 2015 року за результатами поліграфічного опитування ОСОБА_154 , рапорт ст. о/у УКР УМВС України в Сумській області ОСОБА_290 від 31 січня 2015 року за результатами поліграфічного опитування ОСОБА_291 , рапорт ст. о/у УКР УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_292 від 31 січня 2015 року за результатами поліграфічного опитування ОСОБА_293 .

Крім цього, суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів наступні матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення: постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 13 липня 2015 року, постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 13 липня 2015 року, постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 13 липня 2015 року, постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 13 липня 2015 року, опис виділених матеріалів з кримінального провадження, постанову про об`єднання кримінальних проваджень від 13 липня 2015 року, постанову про об`єднання кримінальних проваджень від 13 липня 2015 року, постанову про визначення групи прокурорів від 14 липня 2015 року, постанову про об`єднання кримінальних проваджень від 14 липня 2015 року, постанову про визначення групи прокурорів від 14 липня 2015 року, постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 15 липня 2015 року, постанову про об`єднання кримінальних проваджень від 15 липня 2015 року, доручення про проведення досудового розслідування від 14 липня 2015 року, повідомлення про початок проведення досудового розслідування від 14 липня 2015 року, доручення про проведення досудового розслідування від 16 липня 2015 року, повідомлення про початок проведення досудового розслідування від 16 липня 2015 року, доручення про проведення досудового розслідування від 16 липня 2015 року, повідомлення про початок проведення досудового розслідування від 16 липня 2015 року, постанову про визначення групи прокурорів від 16 липня 2015 року, постанову про визначення групи прокурорів від 16 липня 2015 року, постанову про об`єднання кримінальних проваджень від 16 липня 2015 року, постанову про доручення проведення досудового розслідування слідчій групі та призначення старшого слідчої групи від 16 липня 2015 року, постанову про доручення проведення досудового розслідування слідчій групі та призначення старшого слідчої групи від 29 січня 2015 року, постанову про зміну слідчої групи та призначення старшого слідчої групи від 04 лютого 2015 року, постанову про зміну групи прокурорів від 23 лютого 2015 року, копію постанови про продовження строку досудового розслідування від 16 березня 2015 року, копію постанови про продовження строку досудового розслідування від 15 травня 2015 року, копію постанови про продовження строку досудового розслідування від 09 липня 2015 року, доручення про проведення досудового розслідування від 13 березня 2014 року, повідомлення про початок проведення досудового розслідування від 13 березня 2014 року, постанову про визначення групи прокурорів від 20 березня 2014 року, постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 28 березня 2014 року, постанову про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування від 20 березня 2014 року, постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 28 березня 2014 року, постанову про визначення групи прокурорів від 28 березня 2014 року, доручення про проведення досудового розслідування від 05 травня 2014 року, доручення про проведення досудового розслідування від 05 травня 2014 року, доручення про проведення досудового розслідування від 05 травня 2014 року, повідомлення про початок проведення досудового розслідування від 05 травня 2014 року, повідомлення про початок проведення досудового розслідування від 05 травня 2014 року, повідомлення про початок проведення досудового розслідування від 05 травня 2014 року, постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 06 травня 2014 року, постанову про визначення групи прокурорів від 05 травня 2014 року, постанову про визначення групи прокурорів від 05 травня 2014 року, постанову про визначення групи прокурорів від 05 травня 2014 року, постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 20 травня 2014 року, постанову про визначення групи прокурорів від 27 травня 2014 року, постанову про визначення групи прокурорів від 20 травня 2014 року, повідомлення про початок проведення досудового розслідування від 23 червня 2014 року, повідомлення про початок проведення досудового розслідування від 23 червня 2014 року, постанову про визначення групи прокурорів від 23 червня 2014 року, постанову про визначення групи прокурорів від 24 червня 2014 року, постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань та визначення підслідності злочинів від 24 червня 2014 року, доручення про проведення досудового розслідування від 23 червня 2014 року, доручення про проведення досудового розслідування від 23 червня 2014 року, постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань та визначення підслідності злочинів від 23 червня 2014 року, постанову про закриття кримінального провадження від 24 червня 2014 року, постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 26 червня 2014 року, копію постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань та визначення підслідності злочинів від 08 липня 2014 року, копію постанови про визначення групи прокурорів від 08 липня 2014 року, копію постанови про зміну групи прокурорів від 04 липня 2014 року, копію клопотання про продовження строку досудового розслідування від 15 серпня 2014 року, копію постанови про продовження строку досудового розслідування від 20 серпня 2014 року, копію постанови про доручення проведення досудового розслідування слідчій групі та призначення старшого слідчої групи від 30 травня 2014 року, копію постанови про зміну групи прокурорів від 08 вересня 2014 року, копію постанови про зміну групи прокурорів від 15 вересня 2014 року, копію постанови про визначення підслідності від 30 вересня 2014 року, копію постанови про визначення підслідності від 30 вересня 2014 року, копію постанови про визначення підслідності від 30 вересня 2014 року, копію постанови про зміну групи прокурорів від 30 вересня 2014 року, копію постанови про зміну групи прокурорів від 30 вересня 2014 року, копію постанови про зміну групи прокурорів від 30 вересня 2014 року, копію постанови про об`єднання кримінальних проваджень від 01 жовтня 2014 року, копію доручення про проведення досудового розслідування від 30 вересня 2014 року, копію повідомлення про початок проведення досудового розслідування від 30 вересня 2014 року, копію доручення про проведення досудового розслідування від 02 жовтня 2014 року, повідомлення про початок проведення досудового розслідування від 02 жовтня 2014 року, копію доручення про проведення досудового розслідування від 30 вересня 2014 року, копію повідомлення про початок проведення досудового розслідування від 30 вересня 2014 року, копію доручення про проведення досудового розслідування від 30 вересня 2014 року, копію повідомлення про початок проведення досудового розслідування від 30 вересня 2014 року, копію постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 02 жовтня 2014 року, копію постанови про об`єднання кримінальних проваджень від 02 жовтня 2014 року, копію постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 06 жовтня 2014 року, копію постанови про об`єднання кримінальних проваджень від 06 жовтня 2014 року, копію постанови про визначення групи прокурорів від 04 жовтня 2014 року, доручення про проведення досудового розслідування від 19 березня 2014 року, повідомлення про початок досудового розслідування від 19 березня 2014 року, постанову про призначення прокурора у кримінальному провадженні від 20 березня 2014 року, доручення про проведення слідчих (розшукових) дій від 19 березня 2014 року, постанову про призначення судово-медичної експертизи від 09 квітня 2014 року, постанову про проведення процесуальних дій на іншій території від 15 квітня 2014 року, постанову про проведення процесуальних дій на іншій території від 19 червня 2014 року, постанову про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 09 вересня 2014 року, доручення про проведення слідчих (розшукових) дій від 19 березня 2014 року, доручення про проведення досудового розслідування від 30 червня 2014 року, постанову про призначення судово-медичної експертизи від 24 квітня 2014 року, постанову про призначення судово-медичної експертизи від 30 квітня 2014 року, постанову про призначення судово-медичної експертизи від 09 вересня 2014 року, постанову про призначення комісійної судової-балістичної експертизи від 13 червня 2014 року, копію постанови про проведення процесуальних дій на іншій території від 19 червня 2014 року; постанову про призначення медико-криміналістичної експертизи від 08 липня 2014 року, постанову про визначення підслідності від 24 квітня 2014 року, постанову про визначення групи прокурорів від 24 квітня 2014 року, постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 28 квітня 2014 року, доручення про проведення досудового розслідування від 18 березня 2014 року, повідомлення про початок досудового розслідування від 20 березня 2014 року, доручення про проведення слідчих (розшукових) дій від 19 березня 2014 року, постанову про призначення судово-медичної експертизи від 05 квітня 2014 року, постанову про призначення судово-медичної експертизи від 13 травня 2014 року, постанову про призначення комплексної судової трасологічної, балістичної та хімічної експертизи від 16 травня 2014 року, постанову про призначення судово-медичної експертизи від 17 червня 2014 року, постанову про призначення судово-медичної експертизи від 29 липня 2014 року, клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 18 березня 2014 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2014 року, постанову про призначення судово-медичної експертизи від 06 березня 2014 року, доручення про проведення досудового розслідування від 20 березня 2014 року, повідомлення про початок досудового розслідування від 20 березня 2014 року, доручення про проведення слідчих (розшукових) дій від 24 березня 2014 року, постанову про призначення судово-медичної експертизи від 09 квітня 2014 року, постанову про визначення підслідності від 24 квітня 2014 року, постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 28 квітня 2014 року, постанову про визначення групи прокурорів від 24 квітня 2014 року, постанову про призначення судово-медичної експертизи від 06 травня 2014 року, постанову про призначення судово-медичної експертизи від 31 липня 2014 року, постанову про призначення судово-медичної експертизи від 31 липня 2014 року, постанову про призначення судово-медичної експертизи від 06 листопада 2014 року, постанову про призначення судово-медичної експертизи від 28 травня 2014 року, постанову про призначення судово-медичної експертизи від 26 червня 2014 року, постанову про призначення судово-медичної експертизи від 15 липня 2014 року, постанову про призначення судово-балістичної експертизи від 25 липня 2014 року, доручення (в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України) від 29 січня 2015 року, клопотання про допит свідка під час досудового розслідування в судовому засіданні від 19 лютого 2015 року, клопотання про допит свідка під час досудового розслідування в судовому засіданні від 23 березня 2015 року, клопотання про допит свідка під час досудового розслідування в судовому засіданні від 03 червня 2014 року, повідомлення про підозру ОСОБА_17 від 29 січня 2015 року, повідомлення про підозру ОСОБА_17 від 15 липня 2015 року, повідомлення про підозру ОСОБА_17 від 17 липня 2015 року, постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_17 від 30 січня 2015 року, клопотання про дозвіл на затримання від 30 січня 2015 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 30 січня 2015 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року, клопотання про продовження строку тримання під вартою від 23 березня 2015 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року, клопотання про продовження строку тримання під вартою від 18 травня 2015 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року, клопотання про продовження строку тримання під вартою від 09 липня 2015 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2015 року, постанову про призначення експертизи телекомунікаційних систем та засобів, та носіїв інформації від 04 лютого 2015 року, постанову про призначення експертизи телекомунікаційних систем та засобів, та носіїв інформації від 04 лютого 2015 року, постанову про призначення комісійної судової-балістичної та хімічної експертизи від 09 лютого 2015 року, клопотання про проведення обшуку від 26 січня 2015 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року, клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 28 травня 2014 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2014 року, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна від 01 лютого 2015 року, постанову про призначення амбулаторної психолого-психіатричної експертизи від 27 лютого 2015 року, повідомлення про підозру ОСОБА_16 від 15 липня 2015 року, повідомлення про підозру ОСОБА_16 від 17 липня 2015 року, постанову про оголошення розшуку підозрюваного від 30 січня 2015 року, клопотання про дозвіл на затримання від 30 січня 2015 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 30 січня 2015 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року, клопотання про продовження строку тримання під вартою від 23 березня 2015 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року, клопотання про продовження строку тримання під вартою від 18 травня 2015 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року, клопотання про продовження строку тримання під вартою від 09 липня 2015 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2015 року, клопотання про проведення обшуку від 14 лютого 2015 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року, постанову про призначення судово-балістичної експертизи від 02 квітня 2015 року, клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 24 квітня 2014 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2014 року, клопотання про накладення арешту на майно від 23 лютого 2015 року, постанову про призначення амбулаторної психолого-психіатричної експертизи від 27 лютого 2015 року, повідомлення про підозру ОСОБА_18 від 29 січня 2015 року, повідомлення про підозру ОСОБА_18 від 15 липня 2015 року, повідомлення про підозру ОСОБА_18 від 17 липня 2015 року, постанову про оголошення розшуку підозрюваного від 30 січня 2015 року, клопотання про дозвіл на затримання від 30 січня 2015 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 30 січня 2015 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року, клопотання про продовження строку домашнього арешту від 23 березня 2015 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року, клопотання про продовження строку домашнього арешту від 18 травня 2015 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року, клопотання про продовження строку домашнього арешту від 09 липня 2015 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2015 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року, постанову про призначення амбулаторної психолого-психіатричної експертизи від 27 лютого 2015 року, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять доказових даних, що мають значення для розгляду кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними процесуальними особами.

Підсумовуючи викладене та надаючи оцінку діям ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , в частині пред`явленого останнім обвинувачення за ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України та ОСОБА_18 в частині пред`явленого обвинувачення за ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, слід зазначити, що суб`єктивна сторона зазначеного злочину характеризується виною у формі прямого або непрямого умислу, проте дослідженими в судовому засіданні доказами не було встановлено що обвинувачені під час вчинення дій, спрямованих на перешкоджання проведенню мирного зібрання потерпілими, бажали заподіяти тілесні ушкодження чи смерть мітингувальникам, або принаймні припускали чи могли перебачити, що внаслідок конкретних дій кожного з них окремо може наступити смерть потерпілих, або останнім можуть бути заподіяні відповідного ступеню тілесні ушкодження.

Жодним доказом не доведено причинно-наслідкового зв`язку між безпосередніми діями ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 та отриманням потерпілими тілесних ушкоджень і при цьому не підлягає застосуванню така кваліфікуюча ознака, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, спрямована на заподіяння смерті, оскільки ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 не брали безпосередньої участі в діях, спрямованих на позбавлення життя іншої людини, тобто не виконували навіть частини об`єктивної сторони відповідного злочину, оскільки протилежне не доведено жодним доказом.

Умисел обвинувачених обмежувався виключно наміром перешкодити проведенню мітингу за попередньою змовою групою осіб з представниками діючої влади та правоохоронцями, тобто службовими особами, які у тому числі забезпечували учасників протистоянь мирному зібранню засобами та знаряддями призначеними для застосовування фізичного насильства до мітингуючих.

При цьому суд також вважає за необхідне виключити з описової частини викладу фактичних обставин обвинувачення ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 посилання на те, що за вказівкою Особи 6 ОСОБА_18 приніс на місце вчинення злочинів, які відбувались на перехресті вул. Володимирської та Великої Житомирської в м. Києві, набої для наявної у окремих членів їх групи вогнепальної зброї та що далі ці патрони були використані для ведення стрільби по протестувальниках, оскільки судом не отримано в перебігу судового розгляду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження, що такі дії ОСОБА_18 мали місце.

Приймаючи рішення про виправдання обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 122 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, суд виходить з наступного.

У свої рішеннях Європейський Суд з прав людини наголошував на тому, що факти, які дають підставу для підозри на момент затримання, не мають бути такого самого рівня з тими, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «О`Хара проти Сполученого Королівства» від 16 жовтня 2001 року, «Ердагоз проти Туреччини» від 21 жовтня 2008 року, «Ільгар Мамедов проти Азербайджана» від 22 травня 2014 року).

Тобто, поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння та утворюють склад кримінального правопорушення, що в даному випадку стороною обвинувачення зроблено не було.

Як вбачається із прецедентної практики Європейського суду з прав людини, при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ від 10 липня 2001 року у справі «Авшар проти Туреччини» - п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (див. п. 40 рішення у справі № 34006/06 від 25 лютого 2016 року «Зякун проти України», п. 54 рішення у справі № 75520/01 від 06 грудня 2007 року «Козинець проти України», п. 33 рішення у справі № 17969/09 від 10 грудня 2015 року «Тихонов проти України», рішення від 14 серпня 2008 року у справі «Кобець проти України», п. 42 у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессаге і Хабардо проти Іспанії» від 06 грудня 1988 року).

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1988р. (п. 146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

В рішенні ЕСПЛ у справі «Вассіліоса Ставрополуса проти Греції» (скарга № 35522/04, 27 вересня 2007 року п. 39), суд вважає, що на підставі принципу «in dubio pro reo» (сумніви тлумачаться на користь підсудного), який представляє собою приватне вираження принципу презумпції невинуватості, не повинно існувати ніякої якісної відмінності між виправдувальним вироком, зважаючи на відсутність доказів і виправдувальним вироком у зв`язку з констатацією безсумнівної невинуватості особи. У дійсності, виправдувальні вироки не розрізняються залежно від підстав, прийнятих до уваги в кожному окремому випадку суддею в кримінальному процесі. Згідно роз`яснень, даних у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», недопустимим є обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Так, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 підлягають виправданню, оскільки жодний доказ не доводить вчинення ними 18 лютого 2014 року на перехресті вулиць Володимирської - Великої Житомирської у м. Києві, за попередньою змовою групою осіб, замаху на вбивство потерпілих ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_294 , ОСОБА_246 , за попередньою змовою групою осіб, способом небезпечним для життя багатьох осіб, а також те, що саме ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , за попередньою змовою групою осіб, 18 лютого 2014 року на перехресті вулиць Володимирської - Великої Житомирської у м. Києві, спричинили потерпілим ОСОБА_28 , ОСОБА_31 , ОСОБА_218 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватості особи поза розумним сумнівом.

Статтею 373 КПК встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 95 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, при цьому жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), необхідно оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20 вересня 2012 року), і таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність і точність (п. 86 рішення ЄСПЛ у справі «Вєренцов проти України» від 11 липня 2013 року).

У п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996 «Про практику застосування Конституції при здійсненні правосуддя» роз`яснено, що визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 17 та ч. 3 ст. 373 КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях та ухвалюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина обвинуваченого у скоєні конкретного злочину повністю доведена належними, допустимими доказами, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні із застосуванням принципу змагальності сторін у поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» визнано неприпустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Отже, суд розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим, не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, приходить до висновків про необхідність виправдання ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що ОСОБА_16 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 2, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України, ОСОБА_17 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 2, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України, ОСОБА_18 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 2, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_295 , цивільний позов ОСОБА_276 , цивільний позов ОСОБА_27 , цивільний позов ОСОБА_29 до ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , відповідно до вимог ч. 3 ст. 129 КПК України, слід залишити без розгляду.

Арешт, накладений ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року (справа № 11-сс/796/424/2015) на 100 (сто) швейцарських франків, 3 (три) долари США, 31500 (тридцять одну тисячу п`ятсот) рублів рф, 41073 (сорок одну тисячу сімдесят три) грн, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року (справа № 757/6019/15-к) на автомобіль «Mercedes-Benz ML 500», д.н.з. НОМЕР_44 , кузов НОМЕР_45 , 2007 року випуску, який на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_16 , металевий ланцюжок жовтого кольору, грошові кошти 487 грн, які належать ОСОБА_16 - підлягає скасуванню.

У зв`язку з виправданням ОСОБА_16 , ОСОБА_17 за ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 2, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та ОСОБА_18 за ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 2, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні мають бути здійснені за рахунок Державного бюджету України.

Крім того, суд враховує і правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21, про те, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних із залученням експерта стороною захисту.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку, встановленому ст. 100 КПК України. При цьому необхідно зазначити, що суд вважає передчасним вирішення питання щодо окремих речових доказів, оскільки такі визнані речовими доказами також в рамках іншого кримінального провадження, досудове розслідування у якому або судовий розгляд є незавершеним, а тому, суд не може остаточно визначитися з долею цих доказів до вирішення питання щодо них у іншому провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-ІІІ від 05.04.2001) та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_16 звільнити від призначеного судом покарання за ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-ІІІ від 05.04.2001) у зв`язку з закінченням строків давності, визначених у п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 2, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдати, у зв`язку з недоведеністю, що останнім вчинене вказане кримінальне правопорушення.

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України та виправдати, у зв`язку з недоведеністю, що останнім вчинене вказане кримінальне правопорушення.

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-ІІІ від 05.04.2001) та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_17 звільнити від призначеного судом покарання за ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-ІІІ від 05.04.2001) у зв`язку з закінченням строків давності, визначених у п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 2 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдати, у зв`язку з недоведеністю, що останнім вчинене вказане кримінальне правопорушення.

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України та виправдати, у зв`язку з недоведеністю, що останнім вчинене вказане кримінальне правопорушення.

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-ІІІ від 05.04.2001) та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_18 звільнити від призначеного судом покарання за ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-ІІІ від 05.04.2001) у зв`язку з закінченням строків давності, визначених у п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 2, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдати, у зв`язку з недоведеністю, що останнім вчинене вказане кримінальне правопорушення.

Цивільний позов ОСОБА_295 , цивільний позов ОСОБА_276 , цивільний позов ОСОБА_27 , цивільний позов ОСОБА_29 до ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 - залишити без розгляду.

Арешт, накладений ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року (справа № 11-сс/796/424/2015) на 100 (сто) швейцарських франків, 3 (три) долари США, 31500 (тридцять одну тисячу п`ятсот) рублів рф, 41073 (сорок одну тисячу сімдесят три) гривень, які належать ОСОБА_17 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року (справа № 757/6019/15-к) на автомобіль «Mercedes-Benz ML 500», д.н.з. НОМЕР_44 , кузов НОМЕР_45 , 2007 року випуску, металевий ланцюжок жовтого кольору, грошові кошти 487 гривень - скасувати.

Витрати на залучення експертів в розмірі 4236 гривень 80 копійок - віднести на рахунок держави.

Речові докази: штани захисного кольору, куртку захисного кольору (які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ), джинсові штани блакитного кольору марки «JEANS WEAR», труси білого кольору марки «Z.BOXER UNDERWEAR» (які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ) - знищити,

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_42 (яке зберігається в матеріалах судового провадження) - повернути ОСОБА_16 ,

автомобіль «Mercedes-Benz ML 500», д.н.з. НОМЕР_44 , кузов НОМЕР_45 , 2007 року випуску (який передано на відповідальне зберігання на територію ГУБОЗ МВС України ) - повернути власнику,

карабін «Ерма-777» № НОМЕР_55 кал. 7,62х39, два магазини від карабіну «Ерма-777» з маркуванням НОМЕР_55 , сошки, дозвіл № НОМЕР_54 від 23 червня 2014 року на ім`я ОСОБА_16 , свідоцтво про прийомку карабіну «Ерма-777» № НОМЕР_52 із зазначенням дати виготовлення 10.2012, контрольний талон (які передані на зберігання до УМЗ ГУ МВС України в м. Києві ) - повернути власнику,

пістолет «ПМ-РФ» № НОМЕР_35 , калібру 9 мм Р.А. (який знаходяться на зберіганні в УМЗ ГУ МВС України у місті Києві ), мобільний телефон марки «НТС» model: PN07100, мобільний модем в корпусі білого кольору з написами «Huawei MobilWiFi», мобільний телефон марки «Самсунг», модель с5212, ІМЕІ НОМЕР_10 , сім-картку оператора мобільного зв`язку Київстар (які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ) - повернути ОСОБА_17 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: _____________ ОСОБА_1

Суддя _____________ ОСОБА_2

Присяжні _____________ ОСОБА_4

_____________ ОСОБА_3

_____________ ОСОБА_5