Справа № 212/7149/25
У Х В А Л А

27 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши без участі сторін та без фіксації процесу технічними засобами клопотання старшого дізнавача СД Відділення поліції № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000254 від 22 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

24 червня 2025 року до слідчого судді надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого дізнавачем вказано, що сектором дізнання ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000254 від 22 червня 2025 року за ч.1 ст.309 КК України.

22 червня 2025 року о 14.01 годині, до відділення поліції № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення по лінії 102 від поліцейських ППП екіпаж Буран 251, про те, що ними біля будинку № 102 по вулиці Василя Скрипки в Покровському районі міста Кривого Рогу був зупинений автомобіль Ford Fusion, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який повідомив, що має при собі наркотичний засіб.

22 червня 2025 року працівниками поліції було проведено огляд місця події біля будинку № 102 по вулиці Василя Скрипки в Покровському районі міста Кривого в ході якого у ОСОБА_5 , в автомобілі марки Ford Fusion, д/н НОМЕР_1 було вилучено: 1 сліп-пакет з речовиною білого кольору кристалічного походження, 4 сліп-пакети з речовиною білого кольору кристалічного походження, 2 порожніх сліп пакетів, 6 порожніх сліп-пакетів, транспортний засіб автомобіль Ford Fusion, д/н НОМЕР_1 , ключ від автомобілю Ford Fusion, д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Вилучені речі є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та підтверджують факт незаконного зберігання та перевезення психотропних речовин і визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування вважає, що є достатньо підстав для накладення арешту на вилучене 22 червня 205 року у ході проведення огляду місця події за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Василя Скрипки, біля буд. № 102 майно, а саме вилучені у ОСОБА_5 : транспортний засіб автомобіль Ford Fusion, д/н НОМЕР_1 , ключ від автомобілю Ford Fusion, д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор та дізнавач у судове засідання не з`явились, надали клопотання про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Особа, стосовно майна якої вирішується питання про арешт до суду не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, що відповідно до ч.1 ст.172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає що його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 22 червня 2025 року до ЄРДР внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Як вбачається з копії витягу з ЄРДР, 22 червня 2025 року о 14.01 годині, до відділення поліції № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення по лінії 102 від поліцейських ППП екіпаж Буран 251, про те, що ними біля будинку № 102 по вулиці Василя Скрипки в Покровському районі міста Кривого Рогу був зупинений автомобіль Ford Fusion, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який повідомив, що має при собі наркотичний засіб (ЄО № 20477 від 22 червня 2025 року).

Постановою старшого дізнавача ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 23 червня 2025 року, 1 сліп-пакет з речовиною білого кольору кристалічного походження, 4 сліп-пакети з речовиною білого кольору кристалічного походження, 2 порожніх сліп пакетів, 6 порожніх сліп-пакетів, транспортний засіб автомобіль Ford Fusion, д/н НОМЕР_1 , ключ від автомобілю Ford Fusion, д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000254 від 22 червня 2025 року.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В розумінні ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Проте, зі змісту клопотання та доданих документів не вбачається відповідності тимчасово вилученого майна критеріям ч.2 ст.167 КПК України, крім того, у клопотанні відсутнє належне обґрунтування необхідності арешту майна, враховуючи правову кваліфікацію за ч.1 ст.309 КК України та обставин імовірного вчинення злочину, а також ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна.

Положеннями ч.3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При вирішенні питання про арешт майна суд, на підставі наданих до клопотання матеріалів, повинен з`ясовувати обставини, визначені ч.2 ст.173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна.

Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачений арешт майна з метою забезпечення збереження речового доказу, для чого суд, виключно на підставі наданих ініціатором відповідного клопотання матеріалів, має з`ясувати питання відповідності заявленого для арешту майна критеріям речового доказу, визначеним ст.98 КПК України.

Відповідно до змісту положень ст.170 КПК України підставою арешту майна є наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно, зокрема є доказом злочину.

Сам по собі факт визнання дізнавачем в якості речових доказів вилученого майна не може бути беззаперечною підставою для вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Виходячи з встановлених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого дізнавача СД Відділення поліції № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000254 від 22 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1