ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1862/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000104 від 07.04.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 24 червня 2025 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000104 від 07.04.2025, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Висунуте обвинувачення ОСОБА_7 суд вважає доведеним та відповідно до якого він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_7 у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 07 квітня 2025 року, 13 години, 10 хвилин, перебуваючи у вагоні потяга КП «Київський метрополітен», який прямував до станції метро «Харківська» КП «Київський метрополітен» на підлозі побачив кастет, та у цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння кастету без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_7 , у порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 07.10.1998 за № 637/3077, помістив вказаний кастет у праву кишеню своєї кофти, яка була одягнена на ньому на той час, та розпочав його носити при собі, без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками правоохоронного органу.

У подальшому, 07.04.2025, приблизно о 13 год. 10 хв., ОСОБА_7 , вийшовши з вагону потяга на станції метрополітену «Харківська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, у вестибюлі був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності у нього речей та предметів, обіг яких обмежено або заборонено законом, повідомив, що у правій кишені його кофти, яка одягнена на ньому, знаходиться кастет, який він придбав за викладених обставин та незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Після чого, ОСОБА_7 був запрошений до кімнати поліції, що розташована на станції метрополітену «Харківська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де на підставі ст. 208 КПК України, у присутності двох запрошених понятих чоловічої статі, під час проведення особистого обшуку ОСОБА_7 та обшуку його особистих речей, виявлено та вилучено з правої кишені його кофти, яка була одягнена на ньому, кастет, який відноситься до контактної не клинкової холодної зброї, виготовлений заводським способом по типу холодної зброї ударно-дробильної дії, який ОСОБА_7 незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразились у носінні холодної зброї (кастет) без передбаченого законом дозволу, тобто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе за ч. 2 ст. 263 КК України визнав повністю та показав, що дійсно у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 07 квітня 2025 року, 13 години, 10 хвилин, перебуваючи у вагоні потяга КП «Київський метрополітен», який прямував до станції метро «Харківська» КП «Київський метрополітен» на підлозі побачив кастет, та у цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння кастету без передбаченого законом дозволу. У подальшому, він помістив вказаний кастет у праву кишеню своєї кофти, яка була одягнена на ньому на той час, та розпочав його носити при собі, без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками правоохоронного органу, а саме 07.04.2025.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме матеріалів, що характеризують обвинуваченого та матеріалами щодо речових доказів, процесуальних витрат тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як умисні дії, які виразились у носінні холодної зброї (кастет) без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, щиро розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: раніше судимий, молодого віку, з середньо-спеціальною освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2024 року народження, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює неофіційно вантажником, має постійне місце проживання тощо.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування. Заставу повернути заставодавцю ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили.

Під час судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк три роки.

На підставі частин 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ч. 1 ст. 49-2 КВК України строк відбування покарання у виді пробаційного нагляду слід обчислювати з дня постановки обвинуваченого ОСОБА_7 , вирок стосовно якого набрав законної сили, на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання під вартою, з 07 квітня 2025 року (день фактичного затримання) до 09 квітня 2025 року (день звільнення з-під варти у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби) та з 11 червня 2025 року до 13 червня 2025 року (запобіжний захід у вигляді тримання під вартою). 13 червня 2025 року звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі 6 056 грн, яку слід повернути заставодавцю ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили.

Під час судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, понесені під час досудового розслідування за проведення судової експертизи холодної зброї, висновок експерта від 08.04.2025 № СЕ-19/111-25/21249-ХЗ, у розмірі 1 591,80 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- кастет, поміщений до спецпакету та переданий на зберігання до камери схову речових доказів УП в метрополітені ГУНП у м. Києві (квитанція № 007817), знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1