ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/268/25 Справа № 705/4301/24 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря учасники справи прокурор підозрювана захисники ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Жашків Черкаської області, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не працевлаштованої, не одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч.3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч.3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч.3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч.3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 306 КК України,

в с т а н о в и в:

Начальник відділення СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотання, в якому просив застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2025 року клопотання - задоволено.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб - з 30 квітня 2025 року до 28 червня 2025 року, включно, без застосування застави.

Ухвала суду мотивована тим, що органом досудового розслідування доведено наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Незважаючи, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, проте характер та тяжкість вчинених злочинів, пов`язаних із незаконним систематичним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про застосування саме такого запобіжного заходу, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам.

Слідчий суддя не вбачав підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки підозра стосується особливо тяжкого злочину, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів вчинених організованою групою в складі злочинної організації.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу обравши ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Зазначає, що ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Вважає, що до підозрюваної ОСОБА_7 можливим було б застосувати цілодобовий домашній арешт або заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 242240,00 грн., не порушуючи норми КПК України.

Обрання підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави є занадто суворим запобіжним заходом, та розходиться з практикою ЄСПЛ та судовою практикою України.

Вказує, що органом досудового розслідування не доведено причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів, оскільки з процесуальних документів не зрозуміло обґрунтованість підозри (визначення конкретності її дій). До клопотання не додано жодного доказу який би підтверджував пред`явлення підозри.

Жодний ризик передбачений ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений.

Судом не взято також до уваги те, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації, має позитивну характеристику за місцем свого проживання, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності.

Зазначає, що оскільки протягом розгляду клопотання не доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, є всі підстави для застосування, у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 02.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 306 КК України.

30.04.2025 року о 12 годині 38 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було затримано відповідно до ст. 208 КПК України.

30.04.2025 року повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч.3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч.3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч.3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч.3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 306 КК України.

Згідно положень ст.12 КК України вказані кримінальні правопорушення відноситься до категорії: тяжких та особливо тяжких злочинів.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінальних правопорушень, підозра у якій їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді тримання під вартою.

Необхідністю обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий у клопотанні зазначив, про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрювана буде залишатись на волі.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_7 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, у тому числі на понятих та інших підозрюваних, у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя встановив вірогідність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, а саме, вірогідність переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду, так як ОСОБА_7 усвідомлює, що підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, зокрема, особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна; незаконно впливати на свідків, в тому числі понятих та осіб, які надали добровільну згоду на проведення за їх участю слідчих дій, інших учасників кримінального провадження; вчинити інший злочин в сфері наркозлочинів, так як підозрювана ОСОБА_7 неодноразово вчиняла злочини пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, що може виразитись в не з`явленні до слідчого, прокурора та суду за викликом.

Вирішуючи питання наявності ризиків, слідчий суддя виходить з того, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає надання стороною обвинувачення доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Незважаючи, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, проте характер та тяжкість інкримінованих злочинів, пов`язаних із незаконним систематичним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді дають підстави для застосування саме такого запобіжного заходу, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про існування достатніх підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України; 5) щодо особливо тяжкого злочину сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя не вбачав підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки підозра стосується особливо тяжкого злочину, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів вчинених організованою групою в складі злочинної організації.

Захисники підозрюваної просили змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або застосувати запобіжний захід у вигляді застави, оскільки відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

На переконання колегії суддів, обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема у вигляді застави або домашнього арешту, не зможе забезпечити її належної процесуальної поведінки та не усуне встановлених слідчим суддею ризиків.

Доводи захисника про недоведеність існування заявлених у клопотанні про застосування запобіжного заходу ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а не факту конкретного їх вчинення.

Правових підстав для обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашній арешт або заставу (як про це просила сторона захисту), колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_7 здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваної.

Враховуючи наведене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, були предметом розгляду в суді першої інстанції, суттєвими не являються і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: