УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000560 від 26 липня 2024 року відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Донецьк Донецької області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 3 статті 161, частиною 1 статті 255, частиною 4 статті 28 частиною 3 статті 161, частиною 4 статті 28 частиною 1 статті 436-2, частиною 4 статті 28 частиною 2 статті 436-2, частиною 4 статті 28 частиною 3 статті 436-2, частиною 2 статті 111 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

Слідчим за погодженням, з прокурором в порядку статті 40 КПК України, до суду було подано клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 ..

Клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане в межах досудового розслідування кримінального провадження № 000560 від 26 липня 2024 року, відповідає вимогам статей 183, 184 КПК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими Слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, під час досудового розслідування встановлено, що починаючи з лютого 2014 року російські релігійні центри вчиняють дії, спрямовані на шкоду інформаційній безпеці України, та надають допомогу російській федерації в проведенні підривної діяльності проти України.

Відповідно до матеріалів клопотання, громадянин України ОСОБА_6 , дії якого координувались представниками держави-агресора (координатори - голова синодального відділу із взаємин церкви з суспільством та ЗМІ московського патріархату, головний редактор пропагандистського журналу «Фома» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які є громадянами рф), вирішив створити злочинну організацію з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

Основною метою створення злочинної організації, ОСОБА_6 визначив вчинення дій, спрямованих на шкоду інформаційній безпеці України, та надання допомоги російській федерації в проведенні підривної діяльності проти України шляхом проведення інформаційно-психологічних спеціальних операцій з метою розпалювання міжрелігійної ворожнечі та ненависті, дестабілізації релігійної ситуації та формування негативного іміджу України на міжнародній арені шляхом поширення в українських та іноземних ЗМІ фейкових меседжів про масові гоніння вірян УПЦ МП.

Злочинна організація створена під виглядом т.зв. «медійного релігійного блоку», до складу якого увійшли три організовані злочинні групи, які забезпечили роботу наступних медійних ресурсів:

- «ІНФОРМАЦІЯ_2», головний редактор - ОСОБА_9 . Платформа охоплює спільноту в соціальних мережах, телеграм-канал, YouTube-канал;

- «Спілка православних журналістів», керівники - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Інформаційний ресурс на системній основі використовується для публікації викривленої інформації щодо процесу юридичного переходу УПЦ до ПЦУ, а також дублюється на інших ресурсах підконтрольних УПЦ та РПЦ, в т.ч. не федеральних каналах росії;

- «Миряни», керівник - ОСОБА_12 . На вказаному медіа-ресурсі висвітлюються типові провокативні наративи російських ЗМІ з метою маніпулювання суспільною свідомістю та в подальшому використовуються, як інформаційна основа для пропагандистських статей, які поширювалися за єдиним задумом російськими провладними медіа-структурами в рамках проведення інформаційно-психологічних спеціальних операцій в Україні.

Задля ефективного функціонування злочинної організації, ОСОБА_6 визначив себе як керівника.

Встановлено, що ОСОБА_6 , використовує групи (закриті) в соціальній мережі Telegram для надання вказівок основним членам злочинної організації.

При цьому, ОСОБА_6 за допомогою керівника «Спілки православних журналістів» ОСОБА_10 розробив план злочинної діяльності, який, зокрема, полягав у створенні трьох окремих злочинних груп, об`єднаних спільним злочинним умислом, залученні до зазначеної протиправної діяльності необхідної кількості учасників злочинної організації, розподілі функцій та ролей кожного, вжиття заходів конспірації, стратегію підривної діяльності в інформаційній сфері, силового та юридичного прикриття злочинної діяльності.

З метою ефективного функціонування стійкого злочинного об`єднання, ОСОБА_6 вирішив залучити до його складу осіб, з якими підтримував тісні, довірливі відносини, зокрема, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , яким довів до відома злочинний план та визначивши роль організаторів відокремлених підрозділів (організованих злочинних груп), які входять до складу злочинної організації, роль активних учасників злочинної організації та безпосередніх виконавців вчинюваних злочинів.

При цьому, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправність даної пропозиції, добровільно і свідомо надали згоду, увійшовши до складу злочинної організації.

Вказані члени злочинної організації безпосередньо приймають участь у формуванні стратегії вчинення дій, спрямованих на шкоду інформаційній безпеці України, та наданні допомоги російській федерації в проведенні підривної діяльності проти України, юридичного і силового забезпечення цих процесів.

У подальшому, з метою реалізації злочинного плану виникла необхідність залучення більшої кількості осіб до злочинної діяльності. З цією метою, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , в різний період часу підшукали ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , яким запропонували взяти участь у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, на що останні погодились, тим самим, добровільно і свідомо увійшли до складу злочинної організації, надавши свою згоду на спільну злочинну діяльність.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється органом досудового розслідування у розпалюванні релігійної ворожнечі та ненависті вчиненому організованою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 161 КК України; створенні злочинної організації, керівництві такою організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України; розпалюванні релігійної ворожнечі та ненависті вчиненому злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161 КК України; запереченні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в 2014 році, у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 436-2 КК України; виготовленні та поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в 2014 році, у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 436-2 КК України; виготовленні та поширенні матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату в 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, у складі злочинної організації, з використанням засобів масової інформації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 436-2 КК України; державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, інформаційній безпеці України, а саме: наданні іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

13 березня 2024 року органом досудового розслідування було складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Донецьк Донецької області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, яке було вручено у відповідності до вимог ст. 111, ст. 278 КПК України, у спосіб, передбачений КПК України.

Викликаний належним чином, 18.03.2024 року, 19.03.2024 року та 20.03.2024 року ОСОБА_6 на допит в якості підозрюваного не з`явився та не повідомив поважних причин свого неприбуття.

Разом з тим, враховуючи, що встановити фактичне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не виявилося за можливе, 30.03.2024 ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

У клопотанні поставлене питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із існуванням ризиків: переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду; здійснення впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваної, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статті.

Згідно частини 6 статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає можливим здійснювати розгляд клопотання за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

Захисником ОСОБА_4 були подані письмові заперечення на клопотання, в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки воно не відповідає вимогам ч. 2 ст. 184 КПК України. Також, захисник зазначає, що органом досудового розслідування не обґрунтовані ризики зазначені в матеріалах клопотання.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши думку прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що пред`явлена органами досудового розслідування підозра ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 436-2, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 161 та ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161 КК України, відповідає вимогам статей 276-278 КПК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 436-2, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 161 та ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161 КК КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінально правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_6 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідуються.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування, у якому вона підозрюється, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на довічний термін, не з`являвся на виклики до органу досудового розслідування, тривалий час перебуває у розшуку, оскільки переховується від органів слідства та суду за межами України.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризики незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 його майновий та сімейний стан, обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному вразі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до частини 6 статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 30 березня 2024 року перебуває у розшуку, і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 181, 193, 194, 196, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до частини 6 статті 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_5 та прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1