Справа № 645/6073/25
Провадження № 1-кс/645/1221/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Немишлянського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на рішення дізнавача ВП №2 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілою,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2025 р. до суду надійшла вказана скарга, в якій заявник просить суд, зокрема: скасувати постанову слідчого. В обґрунтування скарги зазначає, що слідчий не розібрався у справі, протиправно відмовив їй в задоволенні клопотання.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді Немишлянського районного суду м. Харкова від 05.09.2025 р. скарга розподілена судді ОСОБА_1 .

Перевіривши скаргу, слідчий суддя приходить до висновку, що вона підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів скарги вбачається, що оскаржувана ОСОБА_2 постанова про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0001115 від 07.08.2025 року, прийнята дізнавачем СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 21 серпня 2025 року. Зі скаргою заявник звернулася до суду лише 05 вересня 2025 року, тобто з пропуском строку подання скарги, встановленого ч. 1 ст. 304 КПК України.

ОСОБА_2 у скарзі не просить поновити строк оскарження вищезазначеної постанови та не надає докази, що підтверджують дату отримання її копії, що позбавляє слідчого суддю можливості визначити чи є підстави для поновлення строку для звернення до суду зі вказаною скаргою.

У випадку якщо скарга не відповідає вимогам закону, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 2 ст. 304 КПК України, виносить ухвалу про повернення скарги. Скарга не відповідає вимогам закону, якщо: 1) її подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил підсудності, встановлених ст. 218 КПК); 3) її подано після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК, і особа не заявила клопотання про його поновлення або слідчий суддя не знайшов підстав для його поновлення.

При цьому, як роз`яснив Європейський суд з прав людини у рішеннях по справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

За таких обставин, скарга ОСОБА_2 подана заявником подано після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК, і особа не заявила клопотання про його поновлення, тому скаргу належить повернути заявнику з підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України, з урахуванням вимог до таких скарг.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-304 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на рішення дізнавача ВП №2 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілою - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1