справа № 619/3380/25
провадження № 1-кп/619/424/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м. Дергачі

Колегія суддів Дергачівського районного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі кримінальне провадження № 0000274 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безруки Дергачівського району Харківської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебувають матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою суду від 08.07.2025 справу призначено до підготовчого судового засідання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що підстав для закриття, зупинення провадження чи повернення обвинувального акту немає. В справі наявні всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали. Порушень КПК України при проведені досудового розслідування не встановлено. Клопотань щодо проведення закритого судового засідання не заявлено.

Потерпілий в підготовче судове засідання не прибув, надав заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності.

Обвинувачений та його захисник в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши зміст обвинувального акту, суд дійшов наступного.

Під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст. 314 КПК України.

Підстав для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено.

Клопотань від учасників судового провадження, здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів, не надійшло.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст.315 КПК України, вирішені, визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Таким чином, беручи до уваги, що у підготовчому судовому засіданні жодних обставин, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не встановлено, колегія суддів під час підготовки до судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні для підготовки судового розгляду дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України суд після завершення підготовки до судового розгляду постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Також, у підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого на шістдесят діб, з посиланням на ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Клопотання мотивоване тим, що ризики, необхідність запобігання яких стали підставою для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли та не зменшилися, і зважаючи на вищевикладені факти виправдовують його тримання під вартою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не може запобігти доведеним ризикам.

Захисник обвинуваченого заперечувала проти продовження дії запобіжного заходу, просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з використанням електронного браслету.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Колегія суддів, заслухавши клопотання прокурора та думку присутніх осіб оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені ст. 178 КПК України, зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 17.06.2025 продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк до 15.08.2025 включно.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Відповідно до статті 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частина 2 статті 177 КПК України констатує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зав`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Про існування обґрунтованої підозри вказують обставини, викладені в обвинувальному акті стосовно обвинуваченого, враховуючи стадію судового провадження, під час якої вирішується питання застосування запобіжного заходу.

В обґрунтування ризику переховування обвинуваченого від суду прокурор посилається на покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим за вчинення особливо тяжкого злочину, що може бути само по собі мотивом переховуватись від суду з метою уникнення від покарання.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, строк покарання за санкцією вказаного злочину передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Отже, усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення, обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватися від суду.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, суд вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що обвинувачений може вчинити спроби переховуватися від суду, у зв`язку з чим наявність вказаного ризику, на думку суду, є доведеним.

Щодо ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків, як зазначив прокурор, наявність цього ризику підтверджується тим, що на даний час свідки ще не допитані, обвинувачений може впливати на свідків та потерпілого.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілого, свідків, суд виходить із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими та свідками, у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1 та ч. 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілих, свідків та дослідження їх судом.

Оскільки допит свідків на стадії судового розгляду ще не здійснено, вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу обвинуваченого на них з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні не зменшився та продовжує існувати щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, отже виправдовують продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а фактичні обставини інкримінованого останньому особливо тяжкого злочину свідчать про підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, вказують на обґрунтованість заявленого прокурором клопотання.

Суд не вбачає можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки інші запобіжні заходи не здатні в повній мірі запобігти зазначеним ризикам.

Тримання ОСОБА_7 під вартою сприятиме забезпеченню кримінального судочинства. Досягнення цієї мети становить суспільний інтерес, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного.

Враховуючи викладене, наявні обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, без визначення розміру застави враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст. 176- 178, 183, 194, 197, 199, 331 , 392 КПК України, колегія судів -

ПОСТАНОВИЛА:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, на 15 серпня 2025 року об 11 годині 00 хвилин.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08 жовтня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту постановлення ухвали, тобто з 11 серпня 2025 року.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та проголошено 11.08.2025 о 16:45.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3