ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/687/25
Провадження № 1-кп/483/122/2025
В И Р О К

Іменем України

29 травня 2025 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 17 квітня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кам`янка Очаківського району Миколаївської області, є громадянином України, одружений, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, з повною загальною освітою, військовослужбовець кулеметник 3-го десантно-штурмового відділення 3-го десантно-штурмової взводу десантно-штурмової роти 2-го батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 (умовна позначка), військове звання матрос, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 14 березня 2022 року був призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження служби до військової частини Х (умовна позначка). В подальшому матроса ОСОБА_3 стрільця взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 (умовна позначка) призначеного наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 16 січня 2025 року № 38-РС на посаду матроса резерву 93 запасної роти військової частини Х (умовна позначка). Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (умовна позначка) ( по стройовій частині) № 26-РС від 19 січня 2025 року ОСОБА_3 перепризначено на посаду кулеметника 3-го десантно-штурмового відділення 3-го десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти НОМЕР_2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 (умовна позначка) та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (умовна позначка). Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок i військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, є відправлення до військової частини з відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Відтак з 14 березня 2022 року з моменту відправлення ОСОБА_3 у військову частину Х (умовна позначка), останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби. Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Виконуючи покладені на нього обов`язки по військовій службі Збройних Сил України, ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статути) був зобов`язаний суворо дотримуватись Конституції України та законів України, правил військової ввічливості, поважати честь і гідність кожної людини, бути зразком високої культури, скромності й витримки ґрунтувати відносини з іншими військовослужбовцями на взаємній повазі, бути хоробрим і дисциплінованим, берегти військову честь, захищати свою і поважати чужу гідність, не допускати негідних дій самому і утримувати від здійснення цих дій інших військовослужбовців, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Матрос ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІУ, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків. Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 А (ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканість. Положеннями ст.ст. 3, 27 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в України найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави захищати життя людини.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, матрос ОСОБА_3 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, матрос ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення (проступку) проти життя та здоров`я особи, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, проходячи військову службу на посаді кулеметника 3-го десантно-штурмового відділення 3-го десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти НОМЕР_2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 (умовна позначка) 16 квітня 2025 року близько о 10 год. 00 хв. знаходився поблизу буд. АДРЕСА_2 , де в той час перебував і потерпілий ОСОБА_4 , коли під час розмови між ними виник словесний конфлікт, тоді ж на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_4 у ОСОБА_3 виник раптовий протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, їх караність, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 наніс з достатньою силою один удар правою рукою в область обличчя ОСОБА_4 . В результаті вищезазначених дій, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин, садна спинки носу та синця лівого ока, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (кожне).

Відповідно до письмової заяви, складеної у присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без його виклику та без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 також надав заяву, в якій зазначив, що згоден з встановленими під час досудового розслідування обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, без його виклику та без проведення судового розгляду.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Заява обвинуваченого щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні не викликає сумнівів в його добровільності.

Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, його особу, а саме те, що він не судимий в силу ст. 89 КК України, за місцем роботи характеризується посередньо,на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та щире каяття обвинуваченого як обставину, що його пом`якшує.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження суд приходить до висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, ч. 3 ст. 381, ст.ст. 373-375 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуюча: