Справа № 192/1983/25
Провадження № 1-кс/192/266/25
Ухвала

Іменем України

"06" серпня 2025 р. слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , по внесеному 29 липня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000424 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «FORD-FOCUS», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , а фактичним користувачем ОСОБА_5 , а також автомобіль марки «CHEVROLET-AVEO», номерний знак НОМЕР_2 , який належить та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_6 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 29 липня 2025 року приблизно о 05 год. 30 хв. ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «FORD-FOCUS», номерний знак НОМЕР_1 рухаючись по а/ш Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, 387 км + 53 м на території Дніпровського району Дніпропетровської області, при виконанні маневру поворот ліворуч з правої смуги виїхав на ліву смугу де допустив зіткнення з автомобілем марки «CHEVROLET-AVEO», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_6 , який рухався у попутному напрямку по лівій смузі проїзної частини дороги.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: рвана рана правої кисті з пошкодженням сухожилків розгиначів з дефектом 2, 3, 4, 5 пальців правої кисті, закритий перелом н/3 правої променевої кістки.

За даним фактом 29 липня 2025 року було розпочато кримінальне провадження №0000424 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Тому просив з метою збереження речових доказів, накласти арешт на автомобіль марки «FORD-FOCUS», номерний знак НОМЕР_1 , а також на автомобіль марки «CHEVROLET-AVEO», номерний знак НОМЕР_2 .

В судове засідання прокурор, який про час та місце розгляду клопотання про арешт майна був повідомлений належним чином, не з`явився, причини неявки слідчому судді не повідомив, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Власники та користувач майна, в судове засідання не з`явилися про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Слідчий суддя ознайомившись з клопотанням, дослідивши докази додані до клопотання приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Пунктом 2 вказаної частини передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Прокурором в якості мети накладання арешту на майно було зазначено збереження речових доказів по справі, а саме автомобілю марки «FORD-FOCUS», номерний знак НОМЕР_1 , автомобілю марки «CHEVROLET-AVEO», номерний знак НОМЕР_2 , з метою забезпечення кримінального провадження, а саме попередження можливості їх знищення, пошкодження та внесення в них непоправимих змін.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000424 від 29 липня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, внесено відомості (а. с. 2).

З клопотання та матеріалів кримінального провадження, вбачається, що під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 29 липня 2025 року слідчим було вилучено автомобіль марки «FORD-FOCUS», номерний знак НОМЕР_1 , автомобіль марки «CHEVROLET-AVEO», номерний знак НОМЕР_2 (а. с. 5-9).

Згідно витягу із ІПНП «Армор» автомобіль марки «FORD-FOCUS», номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 (а. с. 14).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль марки «CHEVROLET-AVEO», номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 (а. с. 16).

Згідно пояснень від 29 липня 2025 року ОСОБА_5 повідомив, що він є фактичним користувачем автомобілю марки «FORD-FOCUS», номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 22).

Враховуючи те, що вилучене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, які необхідні для доказування кримінального правопорушення, тому дане майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України і тому є речовим доказом по справі, у зв`язку з чим є підстави для його арешту.

Постановою слідчого від 29 липня 2025 року автомобіль марки «FORD-FOCUS», номерний знак НОМЕР_1 , автомобіль марки «CHEVROLET-AVEO», номерний знак НОМЕР_2 приєднано до кримінального провадження №0000424, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2025 року, як речові докази (а. с. 19).

Частиною 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

31 ) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Оцінивши досліджені докази в сукупності, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що тимчасове вилучене у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 29 липня 2025 року майно є речовими доказами по даному кримінальному провадженню і тому доводи прокурора про необхідність арешту вказаного майна з метою збереження речових доказів є обґрунтованими, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Визначаючи спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає, що оскільки арешт накладається з метою збереження речових доказів, тому визначений прокурором спосіб арешту майна, а саме позбавлення права користування та розпорядженням майном, а також позбавлення права відчуження майна є обґрунтованим, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що слід накласти арешт на тимчасове вилучене майно у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом позбавлення права користування, розпорядження та відчуження майна.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 171-173, 214, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , по внесеному 29 липня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000424 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «FORD-FOCUS», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , фактичним користувачем є ОСОБА_5 , автомобіль марки «CHEVROLET-AVEO», номерний знак НОМЕР_2 , власником є ОСОБА_6 .

Заборонити власникам та користувачу майна розпорядження та користування автомобілем марки «FORD-FOCUS», номерний знак НОМЕР_1 , автомобілем марки «CHEVROLET-AVEO», номерний знак НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали для виконання направити прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , заінтересованих осіб проінформувати про накладення арешту, шляхом направлення копії даної ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1