Справа № 367/5465/25
Провадження по справі № 1-кп/367/863/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 21.02.2025 за № 0000178 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Биківка, Дзержинського району, Житомирської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України за наступних обставин.

Відповідно до розділу 1 п. 2 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї у ЗС України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 1225 від 04.08.2000, боєприпасами являються патрони до стрілецької зброї, сигнальні та освітлювальні засоби, вибухові пакети та інші вибухові речовини, ручні гранати і запали до них, реактивні протитанкові гранати.

Відповідно до додатку № 1 п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII встановлено, що до майна, яке не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України належить: зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2 і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси.

Згідно п. 2 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладко ствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя (арбалети, мисливські ножі тощо) та інше.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумових чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 визначено, що здійснюючи дозвільну систему, органи внутрішніх справ відповідно до законодавства України видають громадянам - дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв.

В порушення вищевказаних вимог нормативно правових актів, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що Указами Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ) та Указом Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-IX), введений та продовжений строк дії воєнного стану в Україні, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на придбання, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, будучи обізнаним із законними умовами поводження бойовими припасами, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру бойових припасів, в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з бойовими припасами та вибуховими пристроями, зберігав бойові припаси за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 з метою реалізації злочинного умислу, направленого на придбання, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, діючи з прямим умислом, в порушення вимог ст.ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, додатку № 1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576 «Про затвердження Положення про дозвільну систему», п. п. 2.8., 8.1., 8.9 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу у невстановлених досудовим розслідуванням дату та час, в невстановлений досудовим розслідуванням місці та спосіб придбав відповідно до висновку судової балістичної експертизи від 18.02.2025 бойові припаси у вигляді 188 патронів калібру 5,45x39 мм.

В подальшому ОСОБА_4 вищезазначені бойові припаси почав зберігати за місцем свого мешкання, а саме у будинку за адресою; АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними та протиправними діями, що виразилися у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Сторонами надано угоду про визнання винуватості, укладену 30.05.2025 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , який здійснює повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні на підставі постанови першого заступника керівника Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 01.11.2024 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 00000600, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 01.11.2024, з однієї сторони (далі - прокурор) та обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000178 від 21.02.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншої сторони (далі - обвинувачений), у присутності захисника підозрюваного -адвоката ОСОБА_5 , який діє на підставі ордеру № 1276005 від 26.01.2025, (свідоцтво про право на зайняття адвокатської діяльності від 02.04.2024 ПТ №4346), яку сторони просили затвердити.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор - ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України: а) для прокурора і обвинуваченого - обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статтей 394 та 424 КПК України; б) для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст.474 КПК України, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якої він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.

Захисник обвинуваченого також просив суд затвердити угоду.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно із ч. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

У п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України, визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України злочин передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, тому згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.

Суд встановив, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, а саме: придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, що згідно зі ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, тому згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид основного та додаткового покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При призначенні покарання суд на виконання вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується повністю відшкодувати витрати на залучення експертів у розмірі 3183грн. 60коп.

Таким чином, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме: щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцями роботи характерезується як відповідальним та дисципланнованим працівником, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 70 КК України.

За наведених обставин суд вважає, що вказана угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого в ній покарання.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню слід покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи, що запобіжний захід на виконання вимог ст. 176-178 КПК України в ході досудового розслідування підозрюваному не обирався, суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_4 такого заходу на період до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 368, 370, ч. 2 ст. 373, 374, 394, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 30.05.2025 року про визнання винуватості, укладену між прокуроромКиївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Биківка, Дзержинського району, Житомирської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, раніше не судимого, визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30.05.2025 року покарання за цією статтею у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання із випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку, передбаченому ст. 131, 176 КПК України, не застосовувати.

Речові докази: предмети зовні схожі на патрони, калібру 5,45x39 мм. у кількості 188 шт. - передати на потеби Збройних сил України.

Речові докази: мобільний телефон, марки Samsung Galaxy М34, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , абонентський номер: НОМЕР_3 , пароль НОМЕР_4 - повернути власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Речові докази: автомобіль марки «Volkswagen Transporter», який зареєстрований на території Польща та має відповідні номерні знаки « НОМЕР_5 », VIN: НОМЕР_6 , мобільний телефон марки Samsung S10+, ІМЕІ: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 , білого кольору із сім-карткою із номером телефону НОМЕР_9 та технічний паспорт НОМЕР_10 на автомобіль марки «Volkswagen Transporter», який зареєстрований на території Польща та має відповідні номерні знаки « НОМЕР_5 », VIN: НОМЕР_6 - повернути власнику.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року на майно, тимчасово вилучене 23 січня 2025 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон, марки Samsung Galaxy М34, IMEI: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , абонентський номер: НОМЕР_3 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року на майно, тимчасово вилучене 23 січня 2025 року в ході проведення обшуку в автомобілі марки «Volkswagen Transporter», який зареєстрований на території Польща та має відповідні номерні знаки « НОМЕР_11 », VIN: НОМЕР_12 , а саме на: автомобіль марки «Volkswagen Transporter», який зареєстрований на території Польща та має відповідні номерні знаки « НОМЕР_5 », VIN: НОМЕР_6 , мобільний телефон марки Samsung S10+, ІМЕІ: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 , білого кольору із сім-карткою із номером телефону НОМЕР_9 та технічний паспорт НОМЕР_10 на автомобіль марки «Volkswagen Transporter», який зареєстрований на території Польща та має відповідні номерні знаки «НОМЕР_5», VIN: НОМЕР_6 - скасувати.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати за проведення балістичної експертизи (висновок експерта від 18.02.2025 № СЕ-19/111-25/6763-БЛ в розмірі - 3183грн. 60 коп.;

Вирок суду може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1