Справа № 489/1075/25
кримінальне провадження
№1-кс/489/1110/25
УХВАЛА

14 травня 2025 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002196 від 05.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 368 КК України, а саме до ТУ ДБР, що розташований в місті Миколаєві надійшла інформація від управління СБУ в Миколаївській області про те, що посадові особи національного парку "Білобережжя Святослава" за попередньою змовою щомісячно вимагають неправомірну вигоду від підлеглих працівників парку, за не внесення відносно останніх змін у штатний розпис, а саме: скорочення посади та виведення поза штат, нарахування заробітної плати та щомісячної премії. В подальшому отриману неправомірну вигоду розподіляють між собою.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підозрюються в тому, що, діючи у складі організованої групи, у період часу з вересня 2023 по грудень 2024 року отримали грошові кошти у якості неправомірної вигоди від ОСОБА_6 312 140 гривень, ОСОБА_7 244 050 гривень, ОСОБА_8 40950 гривень, ОСОБА_9 74900 гривень, ОСОБА_10 22 800 гривень, ОСОБА_11 121 550 гривень, ОСОБА_12 - 121 550 гривень, ОСОБА_13 - 121 550 гривень на загальну суму 1 059 490 гривень.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_14 (дружині підозрюваного) належить на праві приватної власності квартира, об`єкт житлової нерухомості, під реєстраційним номером 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме квартири та автомобіля, які зареєстровані на праві власності за ОСОБА_14 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п.3 ч. 2, ч. 5 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання, слідчим зазначено, що санкція ч.3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а відповідно до ст. 63, 71 Сімейного кодексу України передбачено, майно є спільною сумісною власністю.

З огляду на вищевикладене, надані до клопотання докази, досліджені в їх сукупності, слідчій суддя вважає, що слідчим не доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити. Таких висновків слідчий суддя доходить з того, що наданий час, особа, майно якої слідчий просить арештувати, не є підозрюваною у кримінальному провадженні. Вказане майно не поділено між підозрюваним та ОСОБА_14 в натурі, згідно реєстру з прав власності на нерухоме майно саме ОСОБА_14 є власником вказаної квартири, при цьому майно було набуте дійсно у шлюбі, проте на підставі договору дарування. За відсутності доказів визнання цього договору недійсним у слідчого судді відсутні законні підстави для накладання арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 Кримінального процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя