Провадження №: 1-кп/336/1155/2025
У Х В А Л А

12 травня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, має середню освіту, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309, ч.2 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30.04.2025 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя в провадження судді ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309, ч.2 ст.307 КК України

12.05.2025 року в підготовчому судовому засіданні прокурором подане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно обвинуваченого.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за вказаними у ньому доводами і наголосив, що клопотання не містить прохання про альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в провадженні суду знаходиться не одне кримінальне провадження і йому вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, але обвинувачений під час дії застави знову вчинив кримінальне провадження, тому будь-який інший запобіжний захід не зможе забезпечити виконання обов`язків обвинуваченим, крім тримання його під вартою.

Захисник, з думкою якого погодився обвинувачений, заперечував проти клопотання прокурора, просив визначити інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням електричних засобів контролю або зменшити розмір застави, оскільки у обвинуваченого відсутня така сума.

Обвинувачений просив змінити йому запобіжний захід у зв`язку зі станом здоров`я, оскільки він хворіє на цукровий діабет і не може отримувати в умовах тримання під вартою належне лікування, просив змінити запобіжний захід на будь-який, не пов`язаний з перебуванням під вартою.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд, прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, обвинуваченому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до кримінального процесуального закону, при продовженні строку дії запобіжного заходу має бути встановлена наявність трьох складових - чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Під час судового розгляду і вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни оцінка обґрунтованості підозри не може бути надана через те, що обвинуваченому висунуте обвинувачення і суд лише за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом.

Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною. Таким чином, на стадії підготовчого та судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд зобов`язаний врахувати вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку, обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Встановлено, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Одночасно відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в Шевченківському суді м. Запоріжжя, розглядаються справи за такими ж статтями обвинувачення.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення від покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину (позбавлення волі), може вдатися до відповідних дій.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом не встановлено.

Що стосується доводів обвинуваченого про те, що він хворіє на цукровий діабет і не має можливості в умовах тримання під вартою отримувати належне лікування, то суд не має можливості оцінити достовірність таких доводів, оскільки стан здоров`я, діагнози та призначене лікування необхідно підтвердити виключно медичними документами. Суду ж не надані будь-які медичні відомості про це.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби обвинуваченого ухилитися від суду, суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, досліджені обставини провадження вказують на те, що на даний час не зникли ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, а саме: є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду. На даний час, суд не вбачає підстав зменшення ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

За викладених обставин, вважаю, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд оцінивши всі ризики, доводи учасників щодо виду запобіжного заходу, вважає можливим визначити в якості альтернативи триманню під вартою запобіжний захід у вигляді залогу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті

Враховуючи, вимоги ч.5 ст. 182 КПК України, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, визначається можливість застосувати до нього заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 177, 182, 183, 197, 199, п.4 ч.3, ст. ст. 314, 331, 392, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням його в Державній установі "Запорізький слідчий ізолятор" до 10 липня 2025 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Визначити ОСОБА_5 заставу у 80 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний р/р UA0001205, відкритий в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу ТУ ДСА України в Запорізькій області, , призначення платежу: застава підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальне провадження № 336/3920/25, пр.1-кп/336/1155/2025, Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого у разі внесення застави наступні обов`язки:

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (несення військової служби);

- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу прокурора, або суду;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- прибувати за першою вимогою до суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя та слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини з моменту отримання повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений в нарадчій кімнаті..

Копію повного тексту ухвали вручити учасникам.

Суддя ОСОБА_1