Справа № 953/8044/23
н/п 1-кс/953/4875/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000147 від 03.04.2023 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слобідський Російської Федерації, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

27.06.2025 до суду надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000147 від 03.04.2023 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000147 від 03.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4, 5 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше грудня місяця 2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не бажаючи займатися законною трудовою діяльністю, вважаючи, що іншого шляху ніж злочинний для поліпшення свого матеріального становища не існує, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів вчинив кримінальні правопорушення проти власності заволодіння чужим майном шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки на території м. Харкова.

Так, ОСОБА_7 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, переслідуючи злочинний умисел, розробили план вчинення кримінальних правопорушень, відповідно до якого останні, діючи умисно, за попередньою змовою та з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи телепередачу «Откровенный разговор», що транслюється на телеканалах російського телебачення, організували та здійснювали діяльність, пов`язану з наданням «цілительських» послуг, що використовуються для вчинення шахрайств.

У вказаній телепередачі, невстановлені в ході досудового розслідування особи, представляючись «помічниками ясновидців» та «ясновидцями», шляхом телефонних дзвінків, у тому числі, з використанням технічних засобів у системі SIP-телефонії, яка надає можливість змінювати параметри з`єднання, абонентські номери, IP-адреси та інші атрибути, спілкуються з потенційними потерпілими особами з приводу проблем, які у них наявні та володіючи інформацією про проблеми громадян, переслідують мету заволодіння грошовими коштами останніх вводячи їх в оману, та заявляючи про здатність допомогти їм у вирішенні проблем у житті та лікуванні хвороб через проведення «обрядів» та «зцілення». Після проведення «обрядів», відповідно до розробленого плану, потерпілі, які скаржилися на проблеми у житті, на стан свого здоров`я та, у тому числі, на стан здоров`я своїх близьких осіб, повинні здійснювати перекази грошових коштів на банківські картки, реквізити яких їм надавалися в ході телефонних розмов або надсилалися у багатоплатформовому месенджері «Telegram». Під виглядом «ясновидців», які представляються вигаданими іменами серед яких: «Софія», « ОСОБА_8 », « ОСОБА_9 », « ОСОБА_10 », « ОСОБА_11 », « ОСОБА_12 », « ОСОБА_13 », «Асія», « ОСОБА_14 » та «помічників ясновидців», невстановлені в ході досудового розслідування особи, вводили в оману потерпілих, які не підозрюючи злочинний умисел співрозмовника, надсилали грошові кошти за проведення «обрядів», що полягали у вирішенні проблем та лікуванні хвороб при цьому не надаючи потерпілим зазначених послуг, а лише надаючи обіцянки позитивних результатів та «зцілень». Надалі при отриманні грошових переказів від потерпілих, невстановлена в ході досудового розслідування особа передавала інформацію ОСОБА_7 про надходження грошових коштів на банківські картки, після чого останній інформував інших співучасників для подальшого зняття грошових коштів у банкоматах, які розташовані у м. Харкові.

Розуміючи зручність та переваги вчинення кримінальних правопорушень у складі групи осіб, що надасть змогу об`єднати зусилля для успішного планування, підготовки, вчинення та приховування злочину, кожна з яких буде виконувати лише свої функції, ОСОБА_7 вирішив залучити до злочинної діяльності осіб, які є мешканцями м. Харкова.

Так, ОСОБА_7 спочатку запропонував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а у подальшому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 прийняти участь у здійсненні злочинної діяльності, яка буде направлена на вчинення злочинів проти власності шахрайств, та яким довів розроблений ним злочинний план, розподіливши при цьому їх ролі та функції, спрямовані на досягнення цього плану, шляхи прикриття своєї злочинної діяльності, отримання та розподілу незаконних матеріальних благ.

На вказану пропозицію ОСОБА_5 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 погодилися та висловили бажання вчиняти корисливі злочини.

Таким чином, вказані особи, діючи за єдиним злочинним планом, за попередньою змовою групою осіб, сприяли вчиненню ряду шахрайств, у яких потерпілі втратили грошові кошти, довірившись «цілительським» послугам, які насправді не мали жодних результатів.

Так, згідно спільного злочинного плану ОСОБА_7 :

- розробив план вчинення злочинів проти власності, а саме незаконного заволодіння грошовими коштами громадян України, шляхом вчинення шахрайських дій з використанням електронно-обчислювальної техніки;

- особисто залучив до вказаних злочинних дій осіб, які разом з ним повинні були незаконно заволодівати майном громадян України, шляхом вчинення шахрайських дій, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ;

- особисто здійснював керівництво групою осіб, розподіляючи та погоджуючи зі співучасниками функції, ролі та обов`язки кожного з учасників групи;

- контролював обіг грошових коштів, отриманих шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки;

- розподіляв між учасниками злочинної групи грошові кошти, отримані злочинним шляхом;

- займався пошуком банківських карток на які будуть надходити грошові кошти, які отримані злочинним шляхом;

У свою чергу, згідно спільного злочинного плану ОСОБА_15 :

- здійснювала функції щодо отримання та зберігання грошових коштів, отриманих злочинним шляхом;

- здійснювала облік всіх грошових коштів, що надходили внаслідок вчинення кримінальних правопорушень (вела детальну бухгалтерію щодо сум, отриманих злочинним шляхом).

- розподіляла між учасниками групи грошові кошти, які отримані злочинним шляхом.

ОСОБА_5 та ОСОБА_16 згідно спільного злочинного плану здійснював зняття грошових коштів з банківських карток та у подальшому передавали ОСОБА_7 та ОСОБА_15 .

Так, не пізніше грудня місяця 2022 року (точну дату та час встановити під час досудового розслідування не виявилося можливим) ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами, за допомогою телепередачі «Откровенный разговор», яка транслюється на телеканалах російського телебачення, отримали інформацію про потерпілу ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка на одному з телеканалів російського телебачення побачила вищевказану телепередачу. У подальшому ОСОБА_17 , у зв`язку із проблемами зі здоров`ям онуки ОСОБА_18 вирішила скористатися послугами «ясновидців» з вказаної телепередачі, зателефонувавши на номер НОМЕР_1 за допомогою багатоплатформового месенджеру «Телеграм».

Надалі, невстановлені в ході досудового розслідування особи, представляючись «помічниками ясновидців» під вигаданими іменами, такими як: « ОСОБА_19 » та « ОСОБА_20 », а також «ясновидцями» під вигаданими іменами, такими як « ОСОБА_21 », « ОСОБА_9 », « ОСОБА_12 » та «Стефанія», повідомили потерпілій про наявність проблем зі здоров`ям її онуки у зв`язку з «порчами», які наявні у потерпілої та повідомили про необхідність проведення «обрядів» з метою зняття «порч» та лікування, за що остання повинна була сплатити грошові кошти.

Після чого, ОСОБА_17 , в силу свого похилого віку, сприймаючи отриману інформацію як достовірну, про те, що дійсно проведення «обрядів» допоможе вилікуватись її онучці ОСОБА_18 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, направлених на незаконне заволодіння її грошовими коштами у максимально можливому розмірі, у період часу з 28.12.2022 по 25.11.2024, за допомогою банків «ПриватБанк», «Ощадбанк» та платіжної системи «НоваПей» здійснила перекази грошових коштів на банківські картки банків «ПриватБанк» та «Ощадбанк», реквізити яких їй вказували зловмисники, а саме:

- 28.12.2022 грошові кошти у розмірі 23 790 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , власником якої є ОСОБА_22 ;

- 29.12.2022 грошові кошти у розмірі 23 850 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , власником якої є ОСОБА_22 ;

- 09.01.2023 грошові кошти у розмірі 48 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_23 ;

- 10.01.2023 грошові кошти у розмірі 55 930 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_23 ;

- 11.01.2023 грошові кошти у розмірі 79 600 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_23 ;

- 13.01.2023 грошові кошти у розмірі 79 600 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_23 ;

- 16.01.2023 грошові кошти у розмірі 80 100 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_23 ;

- 18.01.2023 грошові кошти у розмірі 79 600 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , власником якої є ОСОБА_22 ;

- 20.01.2023 грошові кошти у розмірі 94 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , власником якої є ОСОБА_22 ;

- 23.01.2023 грошові кошти у розмірі 107 190 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_23 ;

- 25.01.2023 грошові кошти у розмірі 131 340 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_23 ;

- 27.01.2023 грошові кошти у розмірі 131 340 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_23 ;

- 30.01.2023 грошові кошти у розмірі 130 880 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , власником якої є ОСОБА_22 ;

- 01.02.2023 грошові кошти у розмірі 111 160 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , власником якої є ОСОБА_22 ;

- 02.02.2023 грошові кошти у розмірі 20 050 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , власником якої є ОСОБА_22 ;

- 04.02.2023 грошові кошти у розмірі 24 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , власником якої є ОСОБА_22 ;

- 04.02.2023 грошові кошти у розмірі 15 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , власником якої є ОСОБА_22 ;

- 04.02.2023 грошові кошти у розмірі 19 940 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , власником якої є ОСОБА_22 ;

- 07.02.2023 грошові кошти у розмірі 49 400 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_23 ;

- 09.02.2023 грошові кошти у розмірі 101 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_23 ;

- 11.02.2023 грошові кошти у розмірі 63 073 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_23 ;

- 11.02.2023 грошові кошти у розмірі 64 969 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_23 ;

- 14.02.2023 грошові кошти у розмірі 99 250 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , власником якої є ОСОБА_24 ;

- 16.02.2023 грошові кошти у розмірі 30 938 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , власником якої є ОСОБА_24 ;

- 21.02.2023 грошові кошти у розмірі 129 146 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , власником якої є ОСОБА_24 ;

- 25.02.2023 грошові кошти у розмірі 31 836 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , власником якої є ОСОБА_24 ;

- 25.02.2023 грошові кошти у розмірі 25 798 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , власником якої є ОСОБА_24 ;

- 27.02.2023 грошові кошти у розмірі 74 201 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , власником якої є ОСОБА_24 ;

- 11.03.2023 грошові кошти у розмірі 91 716 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_6 , власником якої є ОСОБА_25 ;

- 11.03.2023 грошові кошти у розмірі 36 027 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_6 , власником якої є ОСОБА_25 ;

- 21.03.2023 грошові кошти у розмірі 24 950 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_7 , власником якої є ОСОБА_26 ;

- 23.03.2023 грошові кошти у розмірі 19 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , власником якої є ОСОБА_27 ;

- 23.03.2023 грошові кошти у розмірі 12 075 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , власником якої є ОСОБА_27 ;

- 23.03.2023 грошові кошти у розмірі 57 035 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , власником якої є ОСОБА_27 ;

- 06.04.2023 грошові кошти у розмірі 33 080 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , власником якої є ОСОБА_27 ;

- 21.04.2023 грошові кошти у розмірі 22 654 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_9 , власником якої є ОСОБА_28 ;

- 29.04.2023 грошові кошти у розмірі 18 750 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_10 , власником якої є ОСОБА_29 ;

- 03.05.2023 грошові кошти у розмірі 18 712 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_9 , власником якої є ОСОБА_28 ;

- 24.05.2023 грошові кошти у розмірі 39 800 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_11 , власником якої є ОСОБА_30

- 03.11.2023 грошові кошти у розмірі 33 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_12 , власником якої є ОСОБА_31 ;

- 22.02.2024 грошові кошти у розмірі 39 800 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_13 , власником якої є ОСОБА_32 ;

- 06.07.2024 грошові кошти у розмірі 20 000 гривень на банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_14 , власником якої є ОСОБА_32 ;

- 06.07.2024 грошові кошти у розмірі 10 000 гривень на банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_14 , власником якої є ОСОБА_32 ;

- 27.07.2024 грошові кошти у розмірі 24 625 гривень на банківську карту банку «Райффайзен Банк»№ НОМЕР_15 , власником якої є ОСОБА_33

- 11.10.2024 грошові кошти у розмірі 29 999 гривень на банківську карту банку «Райффайзен Банк» № НОМЕР_16 , власником якої є ОСОБА_34 ;

- 11.10.2024 грошові кошти у розмірі 10 700 гривень на банківську карту банку «Райффайзен Банк» № НОМЕР_16 , власником якої є ОСОБА_34 ;

- 12.10.2024 грошові кошти у розмірі 20 000 гривень на банківську карту банку «Райффайзен Банк» № НОМЕР_16 , власником якої є ОСОБА_34 ;

- 12.10.2024 грошові кошти у розмірі 20 600 гривень на банківську карту банку «Райффайзен Банк» № НОМЕР_16 , власником якої є ОСОБА_34 ;

- 16.10.2024 грошові кошти у розмірі 22 660 гривень на банківську карту банку «Райффайзен Банк» № НОМЕР_16 , власником якої є ОСОБА_34 ;

- 16.10.2024 грошові кошти у розмірі 19 704 гривень на банківську карту банку «Райффайзен Банк» № НОМЕР_16 , власником якої є ОСОБА_34 ;

- 05.11.2024 грошові кошти у розмірі 25 000 гривень на банківську карту банку «Райффайзен Банк» № НОМЕР_16 , власником якої є ОСОБА_34 ;

- 05.11.2024 грошові кошти у розмірі 14 300 гривень на банківську карту банку «Райффайзен Банк» № НОМЕР_16 , власником якої є ОСОБА_34 ;

- 25.11.2024 грошові кошти у розмірі 20 000 гривень на банківську карту банку «Райффайзен Банк» № НОМЕР_16 , власником якої є ОСОБА_34 ;

- 25.11.2024 грошові кошти у розмірі 19 300 гривень на банківську карту банку «Райффайзен Банк» № НОМЕР_16 , власником якої є ОСОБА_34 , на загальну суму 2 628 468 гривень.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_7 , діючи умисно та по заздалегідь розробленому злочинному плану, отримувавши інформацію від невстановленої в ході досудового розслідування особи, про здійснені перекази грошових коштів ОСОБА_17 , передавав вказану інформацію ОСОБА_5 , ОСОБА_16 та невстановленим в ході досудового розслідування особам, які у свою чергу здійснили зняття грошових коштів у банкоматах, які знаходяться у м. Харкові. Після чого, вказані грошові кошти передавалися ОСОБА_15 з метою ведення бухгалтерської діяльності, обліку, підрахунку сум грошових коштів та розподілу їх між співучасниками.

В результаті протиправної діяльності групи осіб у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також діями невстановлених в ході досудового розслідування осіб потерпілій ОСОБА_17 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2 628 468 гривень, тобто в особливо великих розмірах.

Крім того, не пізніше 03.11.2023 (точну дату та час встановити під час досудового розслідування не виявилося можливим) ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію злочинного плану, узгодженого з ОСОБА_5 та з невстановленими в ході досудового розслідування особами, діючи повторно, за допомогою телепередачі, яка транслюється на телеканалах російського телебачення, отримали інформацію про потерпілу ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка побачила вищевказану телепередачу на 8 телеканалі російського телебачення.

У подальшому ОСОБА_36 , у зв`язку із проблемами зі здоров`ям онуки ОСОБА_37 вирішила скористатися послугами «ясновидців» з вказаної телепередачі, зателефонувавши на номер, який був там зазначений.

Надалі, невстановлені в ході досудового розслідування особи, представляючись «чаклунами» та «ясновидицею» під вигаданим іменем « ОСОБА_9 », повідомили потерпілій про наявність проблем зі здоров`ям її онуки у зв`язку з нібито «демоном», який вселився у неї та повідомили про необхідність проведення «обрядів» з метою «лікування», за що остання повинна була сплатити грошові кошти.

Після чого, ОСОБА_36 , в силу свого похилого віку, сприймаючи отриману інформацію як достовірну, про те, що дійсно проведення «обрядів» допоможе вилікуватись її онучці ОСОБА_38 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, направлених на незаконне заволодіння її грошовими коштами у максимально можливому розмірі, у період часу з 03.11.2023 19.01.2024 за допомогою банків «ПриватБанк» та платіжної системи «НоваПей», здійснила перекази грошових коштів на банківські картки банків «ПриватБанк» та «Ощадбанк», реквізити яких їй вказували зловмисники, а саме:

- 03.11.2023 грошові кошти у розмірі 26 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_12 , власником якої є ОСОБА_31 ;

- 04.11.2023 грошові кошти у розмірі 26 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_12 , власником якої є ОСОБА_31 ;

- 07.11.2023 грошові кошти у розмірі 55 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_12 , власником якої є ОСОБА_31 ;

- 09.11.2023 грошові кошти у розмірі 27 000 гривень на банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_17 , власником якої є ОСОБА_39 ;

- 09.11.2023 грошові кошти у розмірі 27 000 гривень на банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_17 , власником якої є ОСОБА_39 ;

- 12.11.2023 грошові кошти у розмірі 4 500 гривень на банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_17 , власником якої є ОСОБА_39 ;

- 12.11.2023 грошові кошти у розмірі 4 500 гривень на банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_17 , власником якої є ОСОБА_39 ;

- 13.11.2023 грошові кошти у розмірі 45 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_18 , власником якої є ОСОБА_40 ;

- 14.11.2023 грошові кошти у розмірі 88 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_18 , власником якої є ОСОБА_40 ;

- 15.11.2023 грошові кошти у розмірі 87 560 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_18 , власником якої є ОСОБА_40 ;

- 16.11.2023 грошові кошти у розмірі 88 560 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_18 , власником якої є ОСОБА_40 ;

- 20.12.2023 грошові кошти у розмірі 25 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_19 , власником якої є ОСОБА_41 ;

- 11.01.2024 грошові кошти у розмірі 30 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_20 , власником якої є ОСОБА_42 ;

- 16.01.2024 грошові кошти у розмірі 29 550 гривень на банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_21 , власником якої є ОСОБА_43 ;

- 16.01.2024 грошові кошти у розмірі 3 800 гривень на банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_21 , власником якої є ОСОБА_43 ;

- 19.01.2024 грошові кошти у розмірі 33 300 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_22 , власником якої є ОСОБА_44 .

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_7 , діючи умисно та заздалегідь розробленому злочинному плану, отримувавши інформацію від невстановленої в ході досудового розслідування особи, про здійснені перекази грошових коштів ОСОБА_36 передавав вказану інформацію ОСОБА_5 , який у свою чергу здійснив зняття грошових коштів у банкоматах, які знаходяться у м. Харкові. Після чого, вказані грошові кошти передавалися ОСОБА_7 з метою розподілу їх між співучасниками.

В результаті протиправної діяльності групи осіб у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , а також діями невстановлених в ході досудового розслідування осіб потерпілій ОСОБА_36 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 600 770 гривень, тобто у великих розмірах.

Крім того, не пізніше 14.11.2023 (точну дату та час встановити під час досудового розслідування не виявилося можливим) ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію злочинного плану, узгодженого з ОСОБА_5 та з невстановленими в ході досудового розслідування особами, діючи повторно, за допомогою телепередачі, яка транслюється на телеканалах російського телебачення, отримали інформацію про потерпілу ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка на 8 телеканалі російського телебачення побачила вищевказану телепередачу.

У подальшому ОСОБА_46 , у зв`язку з проблемами зі станом здоров`я та наявністю хвороб, вирішила скористатися послугами «ясновидців» з вказаної телепередачі, зателефонувавши на один з номерів НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 . Надалі, невстановлені в ході досудового розслідування особи, представляючись «асистентом ясновидців», «магістром» під вигаданими іменами « ОСОБА_47 », « ОСОБА_48 » та «ясновидицями» під вигаданим іменами « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_14 » вказали потерпілій про наявність у неї захворювань у зв`язку з «порчею», яка наявна у останньої та повідомили про необхідність проведення «обрядів» з метою зняття «порчі» за що остання повинна була сплачувати грошові кошти.

Після чого, ОСОБА_46 , в силу свого похилого віку, сприймаючи отриману інформацію як достовірну, про те, що дійсно проведення «обрядів» допоможе вилікувати останню, не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлених в ході досудового розслідування осіб, направлених на незаконне заволодіння її грошовими коштами у максимально можливому розмірі, у період часу з 14.11.2023 по 22.05.2024, за допомогою банків «ПриватБанк», «Ощадбанк», «Райффайзен Банк» та платіжної системи «НоваПей» здійснила перекази грошових коштів на банківські картки банків «ПриватБанк» та «Ощадбанк», «Райффайзен Банк» реквізити яких їй вказували зловмисники, а саме:

- 14.11.2023 грошові кошти у розмірі 26 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_18 , власником якої є ОСОБА_40 ;

- 15.11.2023 грошові кошти у розмірі 29 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_18 , власником якої є ОСОБА_40 ;

- 15.11.2023 грошові кошти у розмірі 26 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_18 , власником якої є ОСОБА_40 ;

- 16.11.2023 грошові кошти у розмірі 29 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_18 , власником якої є ОСОБА_40 ;

- 16.11.2023 грошові кошти у розмірі 26 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_18 , власником якої є ОСОБА_40 ;

- 17.11.2023 грошові кошти у розмірі 29 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_18 , власником якої є ОСОБА_40 ;

- 17.11.2023 грошові кошти у розмірі 26 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_18 , власником якої є ОСОБА_40 ;

- 20.11.2023 грошові кошти у розмірі 24 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_18 , власником якої є ОСОБА_40 ;

- 20.11.2023 грошові кошти у розмірі 29 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_26 , власником якої є ОСОБА_49 ;

- 20.11.2023 грошові кошти у розмірі 29 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_26 , власником якої є ОСОБА_49 ;

- 21.11.2023 грошові кошти у розмірі 29 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_26 , власником якої є ОСОБА_49 ;

- 21.11.2023 грошові кошти у розмірі 29 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_26 , власником якої є ОСОБА_49 ;

- 21.11.2023 грошові кошти у розмірі 24 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_26 , власником якої є ОСОБА_49 ;

- 22.11.2023 грошові кошти у розмірі 29 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_27 , власником якої є ОСОБА_50 ;

- 22.11.2023 грошові кошти у розмірі 29 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_27 , власником якої є ОСОБА_50 ;

- 22.11.2023 грошові кошти у розмірі 24 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_27 , власником якої є ОСОБА_50 ;

- 23.11.2023 грошові кошти у розмірі 88 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_27 , власником якої є ОСОБА_50 ;

- 24.11.2023 грошові кошти у розмірі 110 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_27 , власником якої є ОСОБА_50 ;

- 27.11.2023 грошові кошти у розмірі 110 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_27 , власником якої є ОСОБА_50 ;

- 28.11.2023 грошові кошти у розмірі 110 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_27 , власником якої є ОСОБА_50 ;

- 01.12.2023 грошові кошти у розмірі 110 000 гривень на банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_28 , власником якої є ОСОБА_51 ;

- 04.12.2023 грошові кошти у розмірі 127 987 гривень на банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_29 , власником якої є ОСОБА_52 ;

- 05.12.2023 грошові кошти у розмірі 127 987 гривень на банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_29 , власником якої є ОСОБА_52 ;

- 07.12.2023 грошові кошти у розмірі 28 000 гривень на банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_30 , власником якої є ОСОБА_53 ;

- 07.12.2023 грошові кошти у розмірі 37 000 гривень на банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_30 , власником якої є ОСОБА_53 ;

- 07.12.2023 грошові кошти у розмірі 62 993 гривень на банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_30 , власником якої є ОСОБА_53 ;

- 08.12.2023 грошові кошти у розмірі 128 000 гривень на банківську карту банку «Райффайзен Банк» № НОМЕР_31 , власником якої є ОСОБА_54 ;

- 11.12.2023 грошові кошти у розмірі 128 000 гривень на банківську карту банку «Райффайзен Банк» № НОМЕР_31 , власником якої є ОСОБА_54 ;

- 13.12.2023 грошові кошти у розмірі 128 000 гривень на банківську карту банку «Райффайзен Банк» № НОМЕР_31 , власником якої є ОСОБА_54 ;

- 14.12.2023 грошові кошти у розмірі 128 000 гривень на банківську карту банку «Райффайзен Банк» № НОМЕР_31 , власником якої є ОСОБА_54 ;

- 18.12.2024 грошові кошти у розмірі 62 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_19 , власником якої є ОСОБА_41 ;

- 19.12.2024 грошові кошти у розмірі 30 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_19 , власником якої є ОСОБА_41 ;

- 19.12.2024 грошові кошти у розмірі 20 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_19 , власником якої є ОСОБА_41 ;

- 20.12.2024 грошові кошти у розмірі 65 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_19 , власником якої є ОСОБА_41 ;

- 20.12.2024 грошові кошти у розмірі 24 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_19 , власником якої є ОСОБА_41 ;

- 20.12.2024 грошові кошти у розмірі 1000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_19 , власником якої є ОСОБА_41 ;

- 22.12.2024 грошові кошти у розмірі 22 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_20 , власником якої є ОСОБА_42 ;

- 25.12.2024 грошові кошти у розмірі 28 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_20 , власником якої є ОСОБА_42 ;

- 27.12.2024 грошові кошти у розмірі 25 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_20 , власником якої є ОСОБА_42 ;

- 05.01.2024 грошові кошти у розмірі 57 800 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_20 , власником якої є ОСОБА_42 ;

- 05.01.2024 грошові кошти у розмірі 7200 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_20 , власником якої є ОСОБА_42 ;

- 15.01.2024 грошові кошти у розмірі 46 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_20 , власником якої є ОСОБА_42 ;

- 15.01.2024 грошові кошти у розмірі 24 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_20 , власником якої є ОСОБА_42 ;

- 20.01.2024 грошові кошти у розмірі 29 900 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_22 , власником якої є ОСОБА_55 ;

- 25.01.2024 грошові кошти у розмірі 29 900 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_22 , власником якої є ОСОБА_55 ;

- 30.01.2024 грошові кошти у розмірі 30 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_22 , власником якої є ОСОБА_55 ;

- 20.05.2024 грошові кошти у розмірі 25 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_32 , власником якої є ОСОБА_56 ;

- 20.05.2024 грошові кошти у розмірі 25 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_11 , власником якої є ОСОБА_57 ;

- 22.05.2024 грошові кошти у розмірі 25 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_11 , власником якої є ОСОБА_57 ;

- 22.05.2024 грошові кошти у розмірі 28 860 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_11 , власником якої є ОСОБА_57 ;

- 22.05.2024 грошові кошти у розмірі 25 000 гривень на банківську карту банку «ПриватБанк» № НОМЕР_32 , власником якої є ОСОБА_58 .

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_7 , діючи умисно та заздалегідь розробленому злочинному плану, отримувавши інформацію від невстановленої в ході досудового розслідування особи, про здійснені перекази грошових коштів ОСОБА_46 передавав вказану інформацію ОСОБА_5 , який у свою чергу здійснив знаття грошових коштів у банкоматах, які знаходяться у м. Харкові. Після чого, вказані грошові кошти передавалися ОСОБА_7 з метою розподілу їх між співучасниками.

В результаті протиправної діяльності групи осіб у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , а також діями невстановлених в ході досудового розслідування осіб потерпілій ОСОБА_46 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2 491 627 гривень, тобто в особливо великих розмірах.

25.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в особливо великих розмірах.

Причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими обґрунтовується пред`явлена підозра, а саме: протоколом обшуку за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 від 27.12.2023; заявою ОСОБА_17 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_17 від 30.08.2024; протоколом огляду документів від 31.08.2024; заявою ОСОБА_36 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_36 від 05.04.2024; протоколом огляду документів від 11.04.2024; протоколом додаткогвого допиту потерпілої ОСОБА_36 від 15.01.2025; заявою ОСОБА_46 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_46 від 28.07.2024; протоколом огляду предметів від 29.07.2025; протоколом огляду документів від 06.08.2024; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_46 від 15.01.2025; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_17 від 11.01.2025; протоколом огляду документів від 11.01.2025; протоколом огляду предмету (мобільного телефону) від 11.01.2025; протоколами оглядів від 08.07.2024, 03.09.2024, 18.11.2024, 19.11.2024, 12.12.2024, 19.12.2024; протоколом за результатом проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_5 від 09.07.2024; протоколом за результатом проведення НСРД візуальне спостереження за особою стосовно ОСОБА_5 від 10.07.2024; протоколом за результатом проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_7 від 29.10.2024; протоколом за результатом проведення НСРД аудіо-відеоконтроль особи від 29.10.2024 стосовно ОСОБА_7 ; протоколом за результатом проведення НСРД аудіо-відеоконтроль особи стосовно ОСОБА_7 від 27.12.2024; протоколом за результатом проведення НСРД аудіо-відеоконтроль особи стосовно ОСОБА_7 від 21.02.2025; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_17 від 17.03.2025; протоколом огляду предмету (мобільного телефону) від 17.03.2025; протоколом огляду від 08.04.2025.

Постановою виконувача обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури від 09.05.2025 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 18.06.2025.

16.06.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 18.09.2025.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 , розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, може вчинити дії направлені на переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності; ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення існує на тій підставі, що на цей час досудове розслідування триває, проводяться слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення місцязнаходження предметів та документів, що мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити; ризик незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні існує, оскільки ОСОБА_5 може впливати на свідків та потерпілих з метою спонукання давати неправдиві, необхідні йому показання. Потерпілими у вказаному кримінальному провадженні є особи похилого віку, які мають уразливий стан, у зв`язку з чим вплив ОСОБА_5 на вказаних осіб може негативно позначитися на подальшому досудовому розслідуванні.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , існує на тій підставі, що підозрюваному інкримінується вчинення кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4, 5 ст. 190 КК України. Попри проведений обшук у 2023 році та вилучення частини доказів, ОСОБА_5 не припинив своєї злочинної діяльності, що свідчить про його рішучість продовжувати протиправні дії, високий рівень злочинної мотивації та нехтування правовими наслідками.

За таких обставин у слідства є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Таким чином, з метою запобігання зазначеним ризикам та неможливістю застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою сторона обвинувачення вважає за доцільне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав зазначене клопотання у повному обсязі.

Підозрюваний у судовому засіданні причетність до інкримінованого кримінального правопорушення визнав, відмовився давати пояснення, однак зазначив, що тільки здійснював зняття грошових коштів та віддавав їх Сичову. Щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, зазначив, що має захворювання та має необхідність у постійному лікуванні.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі або визначити мінімальний розмір застави. Зазначив, що ризики зазначені слідчим не доведені, переховуватись його підзахисний наміру немає, підозрюваному вже давно було відомо про наявність кримінального провадження, однак він не переховувався.

Слідчий суддя, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Слідчими СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2023 за № 0000147, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4, 5 ст. 190 КК України.

Постановою виконувача обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури від 09.05.2025 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 18.06.2025.

16.06.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 18.09.2025.

25 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 190 КК України.

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 25.06.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 190 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації його дій, виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, які перелічені вище у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 190 КК України.

У світлі обставин цього кримінального провадження досліджених матеріалів достатньо для того, щоб у рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність «обґрунтованої підозри».

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження чи продовження строку його дії, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Висновок про обґрунтованість підозри не констатує винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину та відповідно не порушує принципу «презумпції невинуватості».

Щодо наявності ризиків.

Частиною 5 ст. 9 КПК визначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Прецедентне право Європейської конвенції з прав людини сформулювало підстави, за наявності яких допускається безперервне тримання особи під вартою.

До цих підстав віднесені: наявність ризику, що підозрюваний не з`явиться до суду; вчинить дії, які перешкоджають правосуддю; скоїть інше кримінальне правопорушення; стане причиною громадських заворушень (Tironv. Romania, § 37; Smirnovav. Russia, § 59; Piruzyanv. Armenia, § 94).

Ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, має оцінюватись також з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити цей ризик, або продемонструвати, що він наскільки незначний, що не виправдовує попереднє ув`язнення особи. (Panchenkov. Russia, § 106).

Вказаний ризик підлягає врахуванню у світлі таких чинників, як характер людини, його моральні принципи, місце мешкання, робота, сімейні зв`язки та будь-які інші зв`язки з країною, у якій ведеться її переслідування. (Beccievv. Moldova, § 58).

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Cloothv. Belgium» серйозність звинувачень може примусити судові органи помістити обвинуваченого під варту з метою попередження спроб подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб цей ризик був очевидним, а захід таким, що відповідає обставинам справи, зокрема, минулому та особі обвинуваченого.

Вказані підстави враховані у національному законодавстві.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати проведенню досудового слідства та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_5 переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, ч. 5 ст. 190 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, може вдатися до відповідних дій. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Водночас, окрім врахування ступеня тяжкості кримінального правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_5 , не залишається поза увагою слідчого судді те, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Також вимоги ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та роз`яснення, надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, що як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Наведені вище обставини у сукупності дають підстави стверджувати, що підозрюваний у разі не обрання йому запобіжного заходу, який належним чином не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків, зможе за необхідності переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Співставлення негативних для підозрюваного наслідків переховування у виді його покарання у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, із засудженням до покарання у разі доведення прокурором його винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

У свою чергу сторона захисту не змогла навести достатні аргументи того, щоб взагалі виключити такий ризик.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих, свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Наведені обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу на учасників цього кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя встановив недоведеність ризиків знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки сторона обвинувачення не обґрунтувала, що саме може бути знищено, сховано або спотворено підозрюваним.

Обґрунтовуючи ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_5 сторона обвинувачення звернула увагу на те, що попри проведений обшук у 2023 році та вилучення частини доказів, ОСОБА_5 не припинив своєї злочинної діяльності, що свідчить про його рішучість продовжувати протиправні дії, високий рівень злочинної мотивації та нехтування правовими наслідками.

Із таким обґрунтуванням вказаного вище ризику слідчий суддя погодитись не може, у зв`язку з тим, що жодних доказів, які підтверджують вірогідність вчинення ОСОБА_5 означених дій на теперішній час стороною обвинувачення, слідчому судді надано не було. Крім того, ОСОБА_5 раніше не судимий, а тому ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється суд вважає недоведеним.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховування від органів досудового розслідування та суду; 3) незаконного впливу на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, однак вперше притягається до кримінальної відповідальності, має зареєстроване та фактичне місце проживання, проживає з матір`ю похилого віку.

Між тим, доводи сторони обвинувачення, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, про наявність яких зазначено прокурором, не підтверджуються наданими стороною обвинувачення матеріалами і прокурором у судовому засіданні не доведені.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, викладеної у пункті 80 рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що тримання підозрюваного під вартою в якості запобіжного заходу не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 .

Враховуючи вагомість доказів щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , наявність постійного місця проживання, слідчий суддя вважає, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 194 КПК України щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, шляхом заборони залишати житло в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., оскільки вказаний запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Статтею 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Домашній арешт відноситься до ізоляційної категорії запобіжних заходів, адже враховуючи його сутність, передбачає для особи, відносно якої обраний, заборону не залишати місце свого проживання протягом певних годин доби або цілодобово, тим самим ізолюючи її від звичайного для неї середовища (яке знаходиться за межами її житла) на певний проміжок часу доби або цілодобово. Отже, з урахування зазначеного, цілком очевидно, що домашній арешт є загальним заходом особистого забезпечення м`якого ізоляційного характеру, що виконується в умовах житла особи.

Таким чином, прихожу до висновку про доцільність обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 із забороною покидати місце проживання в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, в межах строку досудового розслідування, оскільки наявність обґрунтованої підозри та ризиків , передбачених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, тому що жоден із таких, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи - захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Між тим клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню.

А з урахуванням обставин справи, особистості підозрюваного, до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000147 від 03.04.2023 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 із забороною покидати місце проживання в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин (за виключенням випадків необхідності перебування у безпечному місці під час оголошення сирени «Повітряна тривога») в межах строку досудового розслідування до 27серпня 2025 року включно.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатись з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин без дозволу слідчого, прокурора, чи суду, крім випадків необхідності перебування у безпечному місці під час оголошення сирени «Повітряна тривога»; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утримуватись від спілкування зі свідками, експертами у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до органів поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що в разі невиконання ОСОБА_5 вказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 27серпня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

.

Слідчий суддя ОСОБА_1