Справа № 133/1905/24
Ухвала

Іменем України

30 квітня 2025 року місто КАЛИНІВКА

Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участі: прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , його законного представника - мати ОСОБА_5 , та захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області, клопотання прокурора Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 , підтримане в судовому засіданні прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 , та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_9 та його законним представником - ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 01 травня 2024 року, відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння,

ВСТАНОВИВ:

15.07.2024 року до Калинівського районного суду Вінницької області згідно ухвали Вінницького апеляційного суду від 08.07.2024 року надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 01 травня 2024 року, відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2024 року, визначено склад суду з розгляду кримінального провадження: головуючого суддю ОСОБА_12 .

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 19.07.2024 року, кримінальне провадження призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Прокурор Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 подала клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 01 травня 2024 року, відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 подала аналогічне клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 01 травня 2024 року, відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 та захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 підтримали вищезазначені клопотання.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу /частина третя статті 479-2 КПК України/.

На виконання вимог процесуального закону, судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_9 положення статті 479-2 КПК України, а саме те, що суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Обвинувачений ОСОБА_9 зазначив, що йому положення ст.479-2 КПК України зрозумілі, та він не заперечує проти закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Дану позицію підтримали законний представник - ОСОБА_11 та захисник - адвокат ОСОБА_10 .

Потерпілий ОСОБА_13 у переданій суду телефонограмі зазначив, що не заперечує проти закриття даного кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_9 - будучи обізнаним, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на території України з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан, дія якого продовжена на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану України» від 05 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ, з 05год.30хв. 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, - 12 квітня 2024 року близько 14год.00хв. перебуваючи на вулиці Винниченка в місті Козятин Вінницької області, поблизу з магазином «Тинок», побачив громадянина ОСОБА_13 , який спав на лавочці. Помітивши, що на столі поряд із останнім лежить мобільний телефон, у нього виник умисел на його таємне викрадення. Реалізуючи даний умисел, ОСОБА_9 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав мобільний телефон марки (моделі) «Xiaomi Redmi» 9C NFC, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта від 20.05.2024 року № СЕ-19/102-24/8763-ТВ, становить 2033грн.33коп., в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «лайфселл» НОМЕР_3 , вартість якого згідно довідки вартості, становить 150грн.00коп. (без грошових коштів на рахунку), та який знаходився в силіконовому чохлі типу «Бампер», вартість якого згідно довідки вартості, становить 170грн.00коп. Вподальшому, ОСОБА_9 з викраденим зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши власнику ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 2353грн.33коп. Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

Частиною першою статті 2 КК України визначено, що підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» від 18.07.2024 № 3886-IX.

Вказаним Законом внесені зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому положення частини третьої статті 3 КК України визначають, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно із частиною другою статті 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Як вже зазначалось, суд роз`яснив обвинуваченому положення статті 479-2 КПК України, його право не надавати згоду на закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, наявність в нього права за судовий розгляд на загальних підставах, в ході якого сторона обвинувачення буде зобов`язана довести обґрунтованість обвинувачення, а обвинувачений буде мати всю сукупність прав, визначених Конституцією та КПК України. Судом роз`яснено обвинуваченому суть поняття «декриміналізація діяння», відмінність між закриттям з підстав декриміналізації та за відсутності події кримінального правопорушення, відмінність такого виду судового рішення від виправдувального вироку.

Обвинувачений надав суду добровільну згоду на закриття, зазначивши, що вказані положення йому зрозумілі.

Також при вирішенні клопотання, судом враховано правову позицію Об`єднаної палати Верховного Суду від 07.10.2024 року з вказаного питання. Так, Верховний Суд визначив, що частиною другою статті 51 КУпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою статті 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (НМДГ). Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становила від 0,5 до 2 НМДГ.

Як зазначив Верховний Суд, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статтею 51 КУпАП, а саме 2 НМДГ.

Положеннями частини першої статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина шоста статті 3 КК України).

Згідно з пунктом 5 підрозділу І Перехідних положень Податкового кодексу України (далі ПК), у разі, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК, з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто розмір податкової соціальної пільги в розумінні пункту 5 підрозділу І Перехідних положень ПК дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на один місяць працездатних осіб з 01 січня 2024 року становив 3028грн.00коп. Отже, розмір податкової соціальної пільги у 2024 році для кримінально-правової кваліфікації становив 1514грн.00коп.

Таким чином, для вирішення питання щодо наявності в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення або ж складу адміністративного правопорушення необхідно визначити, чи перевищує вартість майна, що стало предметом посягання, 2 НМДГ, тобто 3028грн.00коп.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та вартість викраденого ним майна є меншою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність, а саме 3028грн.00коп.

З урахуванням наведеного, наявність згоди обвинуваченого в сукупності з наведеними нормами Конституції та КК України, висновками Об`єднаної палати Верховного Суду у наведеній вище постанові, є підставою для закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

У будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 року у справі № 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20).

Речовий доказ, тимчасово вилучений в рамках кримінального провадження, а саме мобільний телефон марки (моделі) «Xiaomi Redmi» 9C NFC, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «лайфселл» НОМЕР_3 , та який знаходився в силіконовому чохлі типу «Бампер», які було повернуто потерпілому ОСОБА_13 під зберігальну розписку, після набрання ухвалою законної сили, необхідно залишити у власника (законного володільця).

Речові докази, тимчасово вилучені в рамках кримінального провадження, а саме три СD-диски із інформацією операторів мобільного зв`язку, які долучено до матеріалів кримінального провадження, після набрання ухвалою законної сили, необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_14 від 03.05.2024 року у справі № 133/1323/24 (номер провадження 1-кс/133/311/24) на мобільний телефон марки (моделі) «Xiaomi Redmi» 9C NFC, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «лайфселл» НОМЕР_3 , та який знаходився в силіконовому чохлі типу «Бампер», необхідно скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1514грн.56коп. згідно висновку експерта від 20.05.2024 року № СЕ-19/102-24/8763-ТВ, необхідно компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд керується вимогами ст.ст.124, 126 КПК України і постановою Верховного Суду від 07.10.2021 року, якою зроблено висновок щодо застосування норм права із зазначеного питання (справа №584/800/20).

Так, Верховний Суд зазначив, що закриття провадження у зв`язку з декриміналізацією статті кримінального закону, за якою обвинувачувалась особа, є реабілітуючою обставиною, а тому процесуальні витрати мають бути віднесені на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 371, 479-2 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 , підтримане в судовому засіданні прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 , та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_9 та його законним представником - ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 01 травня 2024 року, відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 01 травня 2024 року, відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ, тимчасово вилучений в рамках кримінального провадження, а саме мобільний телефон марки (моделі) «Xiaomi Redmi» 9C NFC, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «лайфселл» НОМЕР_3 , та який знаходився в силіконовому чохлі типу «Бампер», які було повернуто потерпілому ОСОБА_13 під зберігальну розписку, після набрання ухвалою законної сили, залишити у власника (законного володільця).

Речові докази, тимчасово вилучені в рамках кримінального провадження, а саме три СD-диски із інформацією операторів мобільного зв`язку, які долучено до матеріалів кримінального провадження, після набрання ухвалою законної сили, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_14 від 03.05.2024 року у справі № 133/1323/24 (номер провадження 1-кс/133/311/24) на мобільний телефон марки (моделі) «Xiaomi Redmi» 9C NFC, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «лайфселл» НОМЕР_3 , та який знаходився в силіконовому чохлі типу «Бампер», скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1514грн.56коп. згідно висновку експерта від 20.05.2024 року № СЕ-19/102-24/8763-ТВ, компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Копію даної ухвали, після набрання нею законної сили, невідкладно направити до Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, для вирішення питання про притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП, за вчинення діяння, кримінальне провадження щодо яких закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя