Номер провадження:1-кс/521/2772/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2025 року м. Одеса
Своє клопотання заявник обґрунтувує тим, що він є користувачем земельної ділянки за адресою: м.Одеса, вул.Краснова, 4Б, на якій розташоване належнє йому нерухоме майно на праві власності.
Вважає, що арешт зазначеного майна впливає на його право користувтися своїм нерухомим майном, право власності на яке ТОВ ЕКАТЕЛ АВТО набуло на підставі договору купівлі - продажу від 09.03.2021 року. На час набуття права власності на нерухоме майно земельна ділянка під цим нерухомим майном не була сформована, товариство розпочало виконання своїх обов`язків як землекористувача по оформленню права оренди земельної ділянки та звернулося з відповідним клопотанням до Одеської міської ради. 29.11.2023 рішенням Одеської міської ради №1674-VIІI ТОВ «Екател авто» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,1000 га, за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 4-Б. Таким чином, знаходження на арештованій земельній ділянці нерухомого майна ТОВ ЕКАТЕЛ АВТО означає, що арешт земельної ділянки та заборона її використання безпосередньо порушують права та законні інтереси ТОВ ЕКАТЕЛ АВТО.
Крім того, зазначає, що розгляд клопотання прокурора здійснювався судом без виклику ТОВ «ЕКАТЕЛ АВТО» з метою забезпечення арешту та його збереження відповідно до ч.2 ст.172 КПК України. ТОВ «ЕКАТЕЛ АВТО» в особі представника не мало можливості надати докази, які спростовують твердження прокурора, а прокурор не надав суду документи та інформацію, які повністю відповідають обставинам справи. Таким чином, суд при вирішенні питання про арешт майна не мав та не міг мати доступу до всіх доказів по справі, що унеможливило правильне вирішення питання.
Відповідно до ст.32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» з метою захисту традиційного характеру середовища окремих пам`яток, історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій та об`єктів всесвітньої спадщини визначаються зони охорони (охоронні зони, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару) і буферні зони. Тобто, зона охорони археологічного культурного шару є одним з різновидів зони охорони відповідної пам`ятки.Відповідно до ст.14-1 Закорну України «Про охорону культурної спадщини» територія пам`ятки - це територія, історично і топографічно пов`язана з розпланувально-просторовою еволюцією пам`ятки, для якої визначається спеціальний охоронний режим її використання з метою збереження цілісності пам`ятки. Отже законодавець розділив нормативні визначення термінів «територія пам`ятки» та «зона охорони», до якої відноситься зона охорони археологічного культурного шару.
Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ «Екател авто», в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні. Зазначив, що вказана земельна ділянка не розташована на території пам`ятки археології, будь-яких рішень про виділення земельної ділянки заявнику на сесії Одеської міської ради не приймалося, а сам арешт перешкоджає товариству користуватися своїим майном.
Прокурор Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання товариства, але не заперечував проти скасування арешту майна в чатині користування товариству майном. Зазначив, що посилання заявника на те, що земельна ділянка відповідно до Перехідних положень до ЗК України не перейшла автоматично до комунальної власності, оскільки розташована не за межами міста, а в середені міста. Також зазначив, що дійсно на сайті Одеської міської ради було розміщено проект рішення від 02.07.2025 року про видведення земельної ділянки товариству, яке мало було прийнятим на сесії ради, але в подальшому таке рішення прийнято не було. На цей час у кримінальному провадженні призначено судову історико-археологічну експертизу постановою слідчого від 16.07.2025 року з питання наявності або відсутності об`єкта археологічної чи історичної спадщини у межах даної земельної ділянки та інші питання. Оскільки досудове розслідування триває, то відсутніть арешту майна буде перешкоджати проведення експерному дослідженню та збереженню речового доказу.
Крім того прокурором ОСОБА_3 слуду надані письвоі заперечення, у яких зазначачено, що клопотання ТОВ «Екател авто» обґрунтовано тим, що відповідно до генерального плану міста Одеси та Плану зонування території на арештованій земельній ділянці відсутні пам`ятки археології, а сама земельна ділянка частково розташована в зоні охорони археологічного культурного шару, а також тим що земельна ділянка в силу вимог ЗК перебуває у комунальній власності. Разом з цим, з такими доводами ТОВ «Екател авто» не можна погодитись з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Частиною 4 даної статті визначено, що для населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, у межах визначених історичних ареалів у складі генерального плану населеного пункту визначаються режими регулювання забудови та розробляється історико-архітектурний опорний план, в якому зазначається інформація про об`єкти культурної спадщини та зони їх охорони. Місто Одеса, відповідно до Постанови КМУ від 26 липня 2001 року № 878, включена до Списку історичних населених місць України. Одночасно, відповідно до ст.141 Закону України «Про охорону культурної спадщини» територія пам`ятки - це територія, історично і топографічно пов`язана з розпланувально-просторовою еволюцією пам`ятки, для якої визначається спеціальний охоронний режим її використання з метою збереження цілісності пам`ятки. Межі та режими використання території пам`ятки визначаються науково-проектною документацією, що складається за результатами проведених досліджень. Таким чином, в даному випадку інформація про об`єкти культурної спадщини та зони їх охорони, а також межі та режими використання території пам`ятки територію визначаються історико-архітектурним опорним планом (науково-проектною документацією). Такою документацією є науково-проектна документація «Одеса. Історико-архітектурний опорний план. Проект зон охорони», розробленою Науково-дослідним інститутом пам`яткоохоронних досліджень та Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст «Діпромісто», яка затверджена Наказом Міністерства культури і туризму України від 20.06.2008 №728/0/16-08. Цією документацією визначено, що арештована земельна ділянка за адресою: м.Одеса, вул.Краснова, 4Б, повністю розташована в зоні охорони археологічного культурного шару та частково розташована на території пам`ятки археології Курганної групи. При цьому, визначені іншою містобудівною документацією режими забудови цієї земельної ділянки, ніяким чином не спростовують факт знаходження на земельній ділянці пам`ятки археології, а тим більше не змінюють правового статусу такої земельної ділянки. Стосовно перебування земельної ділянки у комунальній власності варто зазначити наступне. Згідно з ч. 6 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» землі, на яких розташовані пам`ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються (викуповуються) у державну власність в установленому законом порядку, за винятком земельних ділянок, на яких розташовуються пам`ятки археології - поля давніх битв. Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного суду, викладеної у постанові від 12.03.2024 у справі № 927/1206/21, пам`ятки археології зазвичай знаходяться безпосередньо у глибині земної поверхні, в зв`язку з чим нерозривно пов`язані з земельними ділянками, на яких вони розташовані. Правовий режим земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології, не має відрізнятися від правового режиму самої пам`ятки, яка згідно з Законом України «Про охорону культурної спадщини» не може перебувати в приватній чи комунальній власності. Статтею 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» гарантовано право державної власності на пам`ятки археології. Відчуження з державної власності земельної ділянки, на якій розташовані пам`ятки археології, фактично унеможливлює здійснення державою права користування та розпорядження цими пам`ятками археології, у зв`язку з невіддільністю пам`ятки археології від земельної ділянки, на якій вона розташована. Зазначає, що земельна ділянка за адресою: м.Одеса, вул.Краснова, 4Б на якій розташована пам`ятка археології, перебуває у державній власності відповідно до прямої норми спеціального закону. Не сформованість в натуру земельної ділянки, а так само і відсутність державної реєстрації права власності держави на таку земельну ділянку не змінює її правовий статус, оскільки він пов`язаний з іншими чинниками - з розташуванням невіддільної пам`ятки археології. Посилання у клопотанні на пункт 24 Перехідних положень Земельного кодексу не може бути застосований в даній ситуації, оскільки він стосується земель за межами населеного пункту. У будь-якому разі, навіть якби пам`ятка археології була розташована за межами населеного пункту форма власності земельної ділянки не змінилась би, оскільки, як зазначалось раніше правовий режим земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології, не має відрізнятися від правового режиму самої пам`ятки, а конкуренція норм права вирішується на основі принципу «lех specialis derogat legi generali", що означає, що спеціальний закон має перевагу над загальним. Стосовно проведених на замовлення ТОВ «Екател авто» археологічних досліджень варто зазначити, що їх результат не може свідчити про відсутність на земельній ділянці пам`ятки археології та бути підставою для вилучення пам`ятки з Реєстру нерухомих пам`яток України, оскільки положеннями ст.13 Закону України «Про охорону культурної спадщини» для цього повинно бути проведено дослідження на всій площі і по всій глибині культурного шару і при цьому не виявлено об`єктів культурної спадщини, які підлягають консервації або музеєфікації на місці та подальшому використанню, чого не було зроблено. Стосовно не прийняття Одеською міською радою рішення про надання в оренду земельної ділянки за адресою: м.Одеса, вул.Краснова, 4Б, у зв`язку із забороною встановленою ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.07.2025, то вказана обставина не впливає на якісні ознаки доказу, на який накладено арешт, а також на обґрунтованість підозри вважати, що вчинено (вчиняється) злочин, оскільки наявні підстави вважати, що Одеська міська рада незаконно реалізує право власності на земельну ділянку, яка перебуває у державній власності, шляхом реалізації процедури надання її в оренду (надання дозволу на розробку проекту землеустрою, розгляду питання надання земельної ділянки у користування у виконавчих органах Одеської міської ради, включення такого питання у порядок денний Одеської міської ради для, голосування тощо).
Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно із ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, в яких зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Дія заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Рішення про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, обгрунтовано необхідністю збереження майна - речових доказів.

При цьому під час розгляду клопотання про скасування арешту майна встановлено, що рішення на XLI сесії Одеської міської ради VIII скликання 02.07.2025 рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,0148 га, за адресою: м.Одеса, вул.Краснова, 4-Б та надання її в оренду ТОВ «Екател авто», Одеською міською радою не приймалося, на яке, як підставу арешту майна у кримінальному провадженні, малося посилання у клопотанні про арешт майна. Відсутність такого рішення на час розгляду питання про скасування арешту майна прокурором не заперечується.

Крім того, відповідно до моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 року скасовані заходи забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 01.07.2025 року у справі № 420/20933/25, шляхом зупинення дії рішення Одеської міської ради №1674-VIII від 29.11.2023 року про надання дозволу ТОВ «ЕКАТЕЛ АВТО» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,0148 га за адресою: м.Одеса, вул.Краснова, 4-Б та заборонено Одеській міській раді вчиняти будь-які дії щодо розгляду та затвердження проекту рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,0148 га, за адресою: м.Одеса, вул.Краснова 4-Б та надання її в оренду ТОВ «ЕКАТЕЛ АВТО».

Слідчий суддя зазначає, що на час прийняття рішення про арешт мана серед іншого, крім наявності рішення суду від 01.07.2025 року про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Одеської міської ради №1674-VIII від 29.11.2023 року та заборону вчиняти будь-які дії щодо розгляду та затвердження проекту рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, посилання на рішення (проєкт) Одеської міської ради від 02.07.2025 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянкиза адресою: м.Одеса, вул.Краснова 4-Б та надання її в оренду ТОВ «ЕКАТЕЛ АВТО», слідчому судді надавалися доводи органу досудового розслідування про наявність статусу земельної ділянки, як археологічної пам`ятки.

Під час розгляду клопотання про скасування арешту майна з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим у кримінальному провадженні призначено судову історико-археологічну експертизу постановою від 16.07.2025 року з питання наявності або відсутності об`єкта археологічної чи історичної спадщини у межах даної земельної ділянки, наявності або відсутності об`єкта археологічної спадщини у межах земельної ділянки та інші питання. Таким чином на цей час остаточне питання щодо статусу зазначеної земелної ділянки не вирішено.

Слідчий суддя звертає увагу, що арешт майна у криінальному провадженні був накладений серед іншого з метою його збереження, враховуючи фабулу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, у криінальному провадженні, яка містить посилання на незаконну передачу земельної ділянки державної форми власності в користування третім особам.

Питаня вирішення належності земельної ділянки до певних категорій, її статус, права власності не віднесено до компетенції слідчого судді під час здійснення контролю у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що обставини, які мали місце на час прийняття рішення про арешт майна, а саме рішення (проєкт) органу місцевого самоврядування щодо розпорядження земельної ділянкою, на яке посилався орган досуового розслідування, та рішення адміністративного суду про заборону вчиняти такі дії, як заходу забезпечення позову, на цей час відсутні, органом досудового розслідування на цей час з`ясовуєтья питання наявності або відсутності певних категорій земельної ділянки, а саме чи є вона археологічною пам`яткою, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідність подальшого утримання арештованого майна для виконання завдання кримінального провадження відпала. У кримінальному провадженні будь-яких аргументів, які б свідчили про необхідність подальшого утримання арештованого майна для виконання завдання кримінального провадження, відсутні.

За таких обставин, враховуючи, що подальше збереження арешту на майно матиме характер надмірного тягаря, невиправдано обмежуватиме права власника та користувача майном, інших осіб, порушуватиме справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, суд приходить до переконання, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132, 170,173, 174 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ТОВ «Екател авто» про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м.Одеса від 09.07.02025 року на земельну ділянку кадастровий номер :51:010:0005, площею 1.0148га, розташовану за адресою: м.Одеса, вул.Краснова, 4Б, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000065 від 07.07.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України, який полягав в обмеженні відчуження, користування та розпорядження, а саме: забороні відчуження та розпорядження, поділу та зміни цільового призначення земельної ділянки, забороні будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії або вносити будь які відомості щодо відповідного об`єкту нерухомого майна, зокрема щодо його поділу, розмежування, зміни цільового призначення, із забороною будь-яким особам проведення будь-яких підготовчих/будівельних робіт, а також земельних робіт та археологічних досліджень, а також у забороні відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1