31.07.2025 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/598/25
Провадження № 1-кп/533/91/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина, Кременчуцького району Полтавської області кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000414 від 17.07.2025 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Висока Вакулівка Козельщинського району Полтавської області, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , офіційно не одруженого, освіта вища, працює ТОВ «Агротехнологія» бригадиром автотранспортного парку, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України,

У С Т А Н О В И В

Згідно обвинувального акта вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Наказом № 1-к від 15 січня 2024 року ОСОБА_4 , призначений на посаду бригадира автотранспортного парку ТОВ «Агротехнологія» (юридична адреса підприємства: Полтавська область, Кременчуцький район, село Приліпка, .

ТОВ «Агротехнологія» є юридичною особою. Головним завданням підприємства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11).

Підприємство отримало Дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки №256.20.53 від 12 травня 2020 року у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.13 ЗУ «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до ст.14 ЗУ «Про охорону праці» працівник зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства, знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами колективного та індивідуального захисту.

Відповідно до ст.18 ЗУ «Про охорону праці» працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії. Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є

потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці. Перелік робіт з підвищеною небезпекою затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці. Посадові особи, діяльність яких пов`язана з організацією безпечного ведення робіт, під час прийняття на роботу і періодично, один раз на три роки, проходять навчання, а також перевірку знань з питань охорони праці за участю профспілок. Порядок проведення навчання та перевірки знань посадових осіб з питань охорони праці визначається типовим положенням, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці. Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці. У разі виявлення у працівників, у тому числі посадових осіб, незадовільних знань з питань охорони праці, вони повинні у місячний строк пройти повторне навчання і перевірку знань. Вивчення основ охорони праці, а також підготовка та підвищення кваліфікації спеціалістів з охорони праці з урахуванням особливостей виробництва відповідних об`єктів економіки забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти і науки, в усіх навчальних закладах за програмами, погодженими із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Відповідно до ст.153 Кодексу законів України про працю власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Відповідно до наказу №5-к від 25 січня 2023 року ОСОБА_3 було прийнято на посаду підсобного робітника ТОВ «Агротехнологія».

11 червня 2024 року, близько 09 години 40 хвилин ОСОБА_3 не маючи при собі засобів індивідуального захисту, а саме каски, запобіжного поясу, верхолазного спорядження, страхувальних засобів під час виконання робіт у безопорному просторі, прибув до села Михайлики Кременчуцького району Полтавської області, на виконання виробничого завдання бригадира ОСОБА_4 піднявся на висоту в навантажувальному ковші трактору МТЗ 70 на дах складського приміщення ТОВ «Агротехнологія».

Там, близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_3 перебуваючи на даху складського приміщення, під час виконання робіт з ремонту покрівлі (шиферу), в селі Михайлики Кременчуцького району Полтавської області, на висоті 8 м, допустив падіння на асфальтне покриття у середину складського приміщення внаслідок чого отримав відповідно до висновку експерта №1308 від 22.10.2024, ТЯЖКІ тілесні ушкодження у вигляді: кататравми; полтіравми; відкритої черепно-мозкової травми, перелому правої скроневої кістки з переходом комірки соскоподібного відростку та потиличну кістку з справа з формуванням епідуральної гематоми; правобічного гематомастоїдеуму полігематосинусу, розриву правої барабанної перетинки; закритої травми грудної клітини; забою обох легень, скалкових переломів ІІ-Х ребер справа по паравертебральній та середньо-ключичній лініях, правобічного гемопневмотораксу; міжтканевої емфіземи справа, забою серця, травмавтичного пульмоніту; закритого склакового перелому правої ключиці зі зміщенням; відкритого перелому обох кісток правого передпліччя в нижній третині зі зміщенням; закритого перелому обох кісток лівого передпліччя в нижній третині зі зміщенням; закритої травми черевної порожнини; травматичного шоку; гематоми навколо правого ока, рани в ділянці нижньої третини правого передпліччя, множинних саден тіла, які могли утворитися одномоментно, від ударної дії тупих твердих предметів, внаслідок падіння з висоти, можливо з даху ангару.

Таким чином, ОСОБА_3 виконував роботи по ремонту даху складського приміщення ТОВ «Агротехнологія» на висоті 8 м. Згідно визначення наведеному в п.2.1 Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті такі роботи відносяться до робіт на висоті. Відповідно до п.94 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, роботи верхолазні та на висоті відносяться до категорії робіт з підвищеною небезпекою. Виходячи з цього, ОСОБА_3 для виконання таких робіт повинен був пройти медичний огляд та спеціальне навчання з питань охорони праці.

Отже, ОСОБА_3 був допущений до виконання робіт на висоті без проведення спеціального навчання та перевірки знань Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті, чим не виконано вимоги п.п. 4.1 та 4.3 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці.

Виконання правил охорони праці та безпеки життєдіяльності при проведенні робіт з підвищеною небезпекою на висоті по ремонту даху складського приміщення ТОВ «Агротехнологія» покладено на відповідального керівника робіт бригадира автотранспортного парку ТОВ «Агротехнологія» ОСОБА_4 , який 11.06.2024 без видачі наряду-допуску для виконання робіт на висоті, без проведення цільового інструктажу та без розробленого проекту виконання робіт по ремонту даху складського приміщення видав виробниче завдання на проведення робіт на висоті водію ОСОБА_7 , різноробочим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , що не відповідає діючим нормативним актам з охорони праці.

ОСОБА_4 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своєї бездіяльності, хоча повинен був і міг їх передбачити:

- видаючи виробниче завдання для виконання робіт з підвищеною небезпекою на висоті, не дбав про безпеку працівників, чим не виконав вимоги ст.14 ЗУ «Про охорону праці».

Згідно висновку експерту судової інженерно-технічної експертизи безпеки життєдіяльності №1047 від 10.04.2025 вказана бездіяльність бригадира автотранспортного парку ТОВ «Агротехнологія» ОСОБА_4 з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням досліджуваного нещасного випадку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані ч.2 ст.272 КК України, а саме в порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, що спричинило тяжкі наслідки.

17 липня 2025 року у вищезазначеному кримінальному провадженні між обвинуваченим та прокурором укладена угода про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням встановленим судом та додатковим покаранням у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України вбачається, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Далі судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.272 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 17.07.2025 відповідає вимогам ст.472 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.272 КК України, вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушенні визнає повністю, погоджується на призначення узгодженого покарання. Цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, які були роз`ясненні судом. Усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч.1 ст.473 КПК України.

Прокурор та захисник обвинуваченого в судовому засіданні прохали затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки остання відповідає вимогам норм КПК України та КК України.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що добровільно надавав згоду на укладання угоди між прокурором та обвинуваченим.

Далі, судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України вбачається, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди від 17 липня 2025 року про визнання винуватості між обвинуваченим та державним обвинувачем.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого органом досудового слідства не встановлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ

Затвердити угоду від 17 липня 2025 року між начальником Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000414 від 17.07.2025.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, з позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік.

В порядку ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно п.п.1 і 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Полтавського апеляційного суду впродовж 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок надрукований суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя ОСОБА_1