Справа №155/92/24
Провадження №1-кп/155/45/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000294 від 03 листопада 2023 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ківерці Волинської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичнопроживає в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України,з повною загальною середньою освітою, не працюючого, на утриманні в якого перебуває три малолітні дитини, раніше судимого вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 лютого 2016 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 06 березня 2017 року, за ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, 25 червня 2019 року звільненого з місць позбавлення волі, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 26 вересня 2023 року у не встановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність свого діяння, керуючись прямим умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №2102-IX від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX, Указом від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX, Указом від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року №2915-IX, Указом від 01 травня 2023 року №254/2023, затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року №3057-IX, та Указом від 26 липня 2023 року №451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року №3275-IX, шляхом вільного доступу, таємно викрав для власних потреб мобільний телефон марки «ОРРО», моделі «А96», ІМЕІ»: НОМЕР_1 , який попередньо, за усним проханням свого знайомого ОСОБА_6 , підключив до зарядного пристрою в будинку свого проживання, вартість якого, відповідно до висновку експерта від 13 листопада 2023 року становить 5416,67 гривень, із вставленою сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , яка для потерпілої матеріальної шкоди не становить, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 , майнової шкоди на вище вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що в цей день перебував вдома разом з двома своїми дітьми. До нього прийшов ОСОБА_6 зі знайомим на ім`я ОСОБА_7 та попросив поставити на зарядку телефон. Обвинувачений погодився та взяв телефон і поставив його в кухні на зарядку. Коли телефон заряджався всі перебували на вулиці. Діти в цей момент були біля обвинуваченого. Згодом обвинувачений разом з ОСОБА_6 зайшли в кухню, де останній під час розмови сказав йому, щоб цей телефон заставити в ломбард. Його діти даний телефон не брали. Чий це телефон ОСОБА_6 не повідомляв. Наступного дня обвинувачений поїхав в місто Луцьк і заставив даний телефон в ломбард. За отримані кошти придбав ліки для своїх дітей, оскільки вони перебували в лікарні. Також ОСОБА_5 показав, що через декілька днів дав ОСОБА_6 500 гривень. Зазначив, що в подальшому він разом з мамою повернув для потерпілої інший телефон, оскільки його почали звинувачувати у крадіжці у зв`язку з чим викликали поліцію. Показав, що визнає факт здачі телефону в ломбард, однак крадіжки телефону не визнає, оскільки даний телефон йому дав сам ОСОБА_6 і попросив здати його в ломбард.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні:

показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні показала, що в вересні 2023 року в місті Берестечко перебувала в гостях разом з ОСОБА_6 з яким перебуває в товариських відносинах. В цей час в неї розрядився телефон і вона віддала його ОСОБА_6 для того, щоб зарядити. ОСОБА_6 повідомив, що віддав телефон на зарядку жінці на ім`я ОСОБА_8 . Через добу ОСОБА_6 прийшов і повідомив, що телефон зник. 09 березня 2024 року приїхала мати обвинуваченого ОСОБА_5 , яку звати ОСОБА_8 , та віддала новий телефон та грошову компенсацію в сумі 300 гривень і попросила написати розписку про відсутність претензій. При цьому остання пояснила, що ОСОБА_5 її телефону не крав. Також зазначила, що їй нічого не відомо про те, хто і коли здав її телефон в ломбард. Від працівників поліції їй стало відомо, що даний телефон знайшли в ломбарді, але він вже був проданий за 5000 гривень. Також зазначила, що від ОСОБА_6 їй стало відомо, що під час слідства обвинувачений ОСОБА_5 просив ОСОБА_6 сказати працівникам поліції про те, що останній просив обвинуваченого здати телефон в ломбард. Зазначила, що обвинуваченого ОСОБА_5 особисто не знає. На даний час до нього будь-яких претензій не має. При обранні міри покарання просила суд суворо не карати обвинуваченого;

показаннями свідка ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що разом з потерпілою ОСОБА_4 перебували в гостях в знайомої. Потерпіла ОСОБА_4 дала йому свій мобільний телефон разом з зарядним для того, щоб зарядити, оскільки там де вони перебували було відсутнє електропостачання. Взявши телефон пішов до знайомого, однак останнього вдома не було. Коли повертався назад зустрів ОСОБА_5 і запитав його чи можна в нього зарядити. Останній погодився та в коридорі будинку поставив телефон на зарядку. Крім обвинуваченого вдома також перебувала дитина. Після цього, всі разом стояли на вулиці і чекали поки зарядиться телефон. Згодом ОСОБА_6 зайшов, щоб забрати телефон, однак виявив, що він відсутній, був лише зарядний пристрій. Обвинувачений сказав, що не знає де телефон, однак висловив припущення, що можливо вказаний телефон взяла дитина. При цьому, ОСОБА_9 показав, що ні він, ні обвинувачений будь-яких заходів щодо пошуку телефону не здійснювали. В подальшому, ОСОБА_6 забрав зарядний пристрій та пішов додому. Через добу останній повідомив потерпілу ОСОБА_4 про зникнення телефону. Яка подальша доля телефону він не знає. Також показав, що потерпіла йому повідомила, що телефон їй повернуто ОСОБА_5 . Який саме телефон було повернуто потерпілій йому невідомо. Також ствердив, що він не просив обвинуваченого ОСОБА_5 здавати телефон в ломбард. Показав, що під час слідства обвинувачений просив його сказати про те, що він попросив обвинуваченого здати телефон в ломбард;

показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні показав, що потерпіла ОСОБА_4 повідомила йому, що вдома в ОСОБА_5 зник її мобільний телефон. Безпосередньо на місці події, коли шукали даний телефон, він присутній не був. Показав, що йому відомо, що даний телефон в подальшому був зданий в ломбард в місті Луцьку. Хто його здав в ломбард йому невідомо. Також показав, що йому нічого невідомо про факт відшкодування потерпілій завданої шкоди.

Окрім показань вищевказаних осіб, вина ОСОБА_5 підтверджується дослідженими доказами, а саме:

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 03 листопада 2023 року зареєстровано кримінальне провадження №0000294 з приводу вчинення ОСОБА_5 крадіжки мобільного телефону, належного ОСОБА_4 ;

протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02 листопада 2023 року відповідно до якого ОСОБА_4 звернулася з усною заявою до працівників поліції з приводу викрадення у неї мобільного телефону;

висновком експерта №CE-19/103-23/103-23/12900-ТВ від 13 листопада 2023 року, згідно з яким ринкова вартість бувшого у користуванні мобільного телефону марки «ОРРО» модель «А96 4G» (СРН2333)» з об`ємом пам`яті 8/256 GВ станом на 26 вересня 2023 року могла складати 5416,67 гривень.

Щодо посилання обвинуваченого на той факт, що вчинив кримінальне правопорушення на прохання ОСОБА_6 , то до таких пояснень суд відноситься критично і розцінює як обраний обвинуваченим спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення. Такі доводи спростовуються дослідженими в ході судового розгляду доказами, зокрема, показаннями свідка ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_4 .

Судом не покладено в основу вироку досліджені в судовому засіданні протокол одночасного допиту свідка ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_5 від 17 листопада 2023 року та протокол одночасного допиту свідка ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_5 від 17 листопада 2023 року з огляду на п. 16 ст. 7 КПК України, норму ст. 23 КПК України, яка визначає, що показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, перше речення ч. 4 ст. 95 КПК України, яка передбачає, що суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст. 255 цього Кодексу і визнає такі докази недопустимими.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, також положення ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування збитку.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд бере до уваги, що останній раніше судимий, покарання відбув повністю, однак судимість не погашена, в судових дебатах вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, добровільно відшкодував завдану шкоду, має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо, не працює, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, також враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. З урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті кримінального закону, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням правил ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням максимального іспитового строку і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду таке покарання відповідає принципам законності, справедливості, індивідуалізації, буде співмірним вчиненому та необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а контроль держави за поведінкою засудженого протягом іспитового строку буде дієвим стримуючим фактором від вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

У відповідності до ст. 124 КПК України суд приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення експертизи, які слід стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення товарознавчої експертизи в сумі 717 (сімсот сімнадцять) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1