Справа №361/3051/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3622/2025 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

27 травня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 зі змінами на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком у кримінальному провадженні №0000093 обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів Київської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, не особу з інвалідністю, не адвоката, не депутата, судимого 24.12.2024 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з випробуванням, з іспитовим строком на два роки,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України та призначенойому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2024 року, призначеноОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільненоОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки з покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України, а саме:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України, за наступних обставин.

Так, 25.01.2024 близько 10 години 23 хвилин, ОСОБА_8 перебуваючи у кафе «Макдональдс», розташоване в торговому центрі "Маркмол", що за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 239, де звернув увагу на стілець, на якому знаходилась сумка чорного кольору, в якій знаходилась банківська картка банку "Monobank" № НОМЕР_1 (номер рахунку НОМЕР_2 ) належні ОСОБА_9 , які він в подальшому таємно викрав. В цей же час, а саме 25.01.2023 року о 10 годині 25 хвилині ОСОБА_8 діючи з корисливих мотивів, незаконно привласнив банківську картку банку "Monobank" № НОМЕР_1 (номер рахунку НОМЕР_2 ) належну ОСОБА_9 , яка знаходилась в сумці чорного кольору та яка згідно ст.1 Закону України «Про інформацію», № 657 - ХП від 02.10.1992 року, п.п. 1.4, 1.14,1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" № 2346 ІІІ від 05.04.2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" № 2121-Ш від 07.12.2000 року, документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним з видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби (платіжні картки тощо). Окрім того, під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру , чи може бути використана як документ-докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноваженими (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно -правової форми.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 357 КК України.

09.07.2024 близько 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 перебуваючи за адресою: Київська область, м. Бровари вул. Грушевського, біля будинку № 3Б помітив, як у ОСОБА_10 із карману штанів, в які останній був одягнутий, випала на землю банківська картка банку "Пумб" № НОМЕР_3 , в цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на викрадення офіційних документів належних ОСОБА_10 . В цей же час, а саме 09.07.2024 року о 14 годині 02 хвилини ОСОБА_8 діючи з корисливих мотивів, незаконно привласнив банківську картку банку "Пумб" № НОМЕР_3 з номером рахунку НОМЕР_4 належну ОСОБА_10 , яка знаходилась на землі біля будинку № 3Б по вулиці Грушевського в м. Бровари Київської області та яка згідно ст.1 Закону України «Про інформацію», № 657 - ХП від 02.10.1992 року, п.п. 1.4, 1.14,1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" № 2346 ІІІ від 05.04.2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" № 2121-Ш від 07.12.2000 року, документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним з видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби (платіжні картки тощо). Окрім того, під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру , чи може бути використана як документ-докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноваженими (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно -правової форми.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 357 КК України.

Суд погодився з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 357 КК України.

На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу зі змінами, в якій просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Зазначає, що згідно обвинувального акта дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів. Разом з тим, у вироку суд першої інстанції визнав доведеною вину ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 357 КК України без формулювання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а саме викрадення офіційних документів.

Вважає, що за відсутності належної кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 357 КК України судом неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, що свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та є підставою для скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу зі змінами, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при ухваленні вироку, з посиланням на викладення в мотивувальній частині вироку, формулювання обвинувачення пред`явленого органом досудового розслідування, є слушними.

З вироку суду вбачається, що за результатами судового розгляду суд першої інстанції прийшов до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_8 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються, окрім іншого: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Вказані приписи зазначені також в роз`ясненнях, що містяться у п. 15 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 29.06.1990 року, з наступними змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та в яких зокрема зазначається, що в мотивувальній частині обвинувального вироку потрібно викласти весь обсяг обвинувачення, визнаного доведеним, а також обставини, які визначають ступінь винності кожного з підсудних, їх роль у вчиненні злочину, а після цього - докази, покладені судом в обґрунтування своїх висновків.

Аналогічна позиція сформульована й у правових висновках ККС ВС, наведених у постанові від 17 грудня 2020 року (справа № 426/14810/18, провадження № 51-2486км20).

Однак, суд першої інстанції, всупереч зазначеним нормам кримінального процесуального закону та правозастосовній практиці Верховного Суду, в мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення пред`явлене ОСОБА_8 органом досудового розслідування, при цьому не зробивши свого висновку щодо встановлення фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, що свідчить про істотне порушення судом кримінального процесуального закону.

Допущене судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального законодавства є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У зв`язку з цим, оскаржуваний вирок суду на підставі ст.ст. 407, 409, 410, 412 КПК України підлягає безумовному скасуванню.

Діючи в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів не може виправити вказані недоліки, тому, виходячи із засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст. 7-9 КПК України, скасовуючи вирок суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене, повно та всебічно дослідити обставини провадження та, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргупрокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 зі змінами - задовольнити.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2025 року щодо ОСОБА_8 - скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя