Дата документу 02.06.2025 Справа № 334/3614/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/3614/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/450/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2025 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Красний Луч Луганської області, маючого середню-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 липня 2025 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , в порушення вимог ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Постанови Кабінету Міністрів Україні №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів в особливо великих розмірах, з метою подальшого збуту, діючи умисно, у невстановлений слідством час, але не пізніше 12 травня 2025 року, незаконно виготовив наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - канабіс, в особливо великих розмірах, за місцем свого мешкання, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , який став незаконно зберігати за вказаною адресою, з метою подальшого збуту.

У подальшому, 12 травня 2025 року з 06 год. 56 хв. по 16 год. 39 хв. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 виявлено та вилучено речовину сіро-зеленого кольору рослинного походження, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою 2952, 408 г, в перерахунку на висушену речовину, що є особливо великим розміром.

Зазначений наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс в особливо великих розмірах ОСОБА_7 незаконно виготовив та зберігав за вказаною адресою з метою подальшого збуту, до моменту вилучення співробітниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному виготовленні та зберіганні наркотичного засобу в особливо великих розмірах, з метою збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 , в порушення вимог ст.ст. 7, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом» затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 589 від 03.06.2009, згідно яких діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, зазначених у Таблиці 1 Переліку психотропних речовин, затвердженої Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 307 КК України, не маючи відповідного дозволу, умисно, з метою незаконного посіву та вирощування рослини роду конопель, з метою подальшого збуту, у невстановлений слідством час, у гаражі, розташованому на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а також у приміщенні кухні вказаного будинку, незаконно посіяв насіння рослини роду конопель, після чого став доглядати за посівами та сходами рослин, та культивувати їх з метою доведення до стадії дозрівання, тим самим незаконно вирощував рослини роду конопель.

У подальшому, 12 травня 2025 року з 06 год. 56 хв. по 16 год. 39 хв. у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме у приміщеннях гаражу та кухні вказаного будинку, за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 , виявлено та вилучено 43 (сорок три) рослини роду коноплі, які останній незаконно посіяв та вирощував, з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному посіві та вирощуванні конопель у кількості сорок три рослини особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 307 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

9 серпня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001641 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України (а.с. 8-10).

13 травня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України (а.с. 146-149).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування до підозрюваного більш м якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї скарги вказує, що висновки слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, пред`явленої ОСОБА_7 є помилковими, підозрюваний заперечує той факт, що він мав умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах, останній пояснив, що вилучене під час обшуку речовини та обладнання для вирощування рослин він зберігав за місцем свого проживання за проханням знайомих, доказів того, що умисел дій підозрюваного був спрямований саме на збут немає.

Зазначає про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та недоведеність застосування до ОСОБА_7 такого суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Крім того, звертає увагу на те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, має підробітки водієм, має хвороби серця та підвищений тиск, приймає медичні препарати.

Вказав про порушення слідчим суддею вимог ст. 183 КПК України, оскільки не визначено розміру застави.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу та зазначив про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, відсутність ризиків, підозрюваний надав покази, з яких випливає про причетність до злочинів інших осіб. Просив звернути увагу на стан здоров`я ОСОБА_7 , який вже звертався за медичної допомогою в межах слідчого ізолятору.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав подану апеляційну скаргу та заперечував про його причетність до злочинів, зазначив, що ним було надано в оренду приміщення, де зберігалось вилучене майно, проте, він не збував наркотичні засоби. На оренду свого приміщення він погодився для погашення своєї заборгованості за комунальні послуги та про те, що в його приміщенні буде вирощувати конопля він не знав. Зазначив про поганий свій стан здоров`я через, що звертався до медичної установи, де йому були надані ліки.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів убачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

Колегія суддів вважає, що надані слідчому судді стороною обвинувачення докази на обґрунтування підозри є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку щодо причетності ОСОБА_7 до подій вищевказаних кримінальних правопорушень.

Так, вирішуючи питання щодо встановлення наявності обґрунтованої підозри слідчим суддею під час перевірки було дотримано стандарту доказування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

При цьому, поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, у рішенні в справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom від 30.08.1990, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86, § 32; у рішенні в справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, заява № 42310/04, § 175) термін «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України підтверджується наступними доказами:

- відомостями, викладеними в протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 19 квітня 2025 року, з якого випливає, що оскільки він періодично вживає наркотичні засоби, йому відомо про те, що ОСОБА_11 разом з іншими особами організували вирощування та збут наркотичних засобів, зокрема, ОСОБА_11 надав своє приміщення для вирощування рослин канабісу та маючи навички садовода здійснює культивування та обробку канабісу. Також пояснив, що він приходив до будинку ОСОБА_12 та бачив, що в кімнаті будинку знаходився «гровбокс», в середині якого були горщики з рослинами канабісу, а також вентилятор та лампи освітлення (а.с. 20-23);

- відомостями, викладеними в протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 19 квітня 2025 року, з якого убачається, що остання підтвердила про наявність вдома у ОСОБА_12 «гровбокс», в якому вирощуються рослини «канабісу» (а.с. 24-26);

- відомостями, отриманими з протоколу обшуку від 12 травня 2025 року, з якого слідує, що в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено у тому числі рослини роду коноплі, вентилятор, електронні ваги, гроубокс та інше обладнання (а.с. 50-59);

- відомостями, отриманими з протоколу огляду від 13 травня 2025 року, предметом огляду якого був вилучений під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» (а.с. 74-82);

- відомостями, отриманими з висновку експерта №СЕ-19/108-25/10442-НЗПРАП від 13 травня 2025 року (а.с. 111-114);

- відомостями, отриманими з висновку експерта №СЕ-19/108-25/10444-НЗПРАП від 13 травня 2025 року (а.с. 118-120);

- відомостями, отриманими з висновку експерта №СЕ-19/108-25/10439-НЗПРАП від 13 травня 2025 року (а.с. 124-126);

- відомостями, отриманими з висновку експерта №СЕ-19/108-25/10440-НЗПРАП від 13 травня 2025 року (а.с. 130-132);

- відомостями, отриманими з висновку експерта №СЕ-19/108-25/10441-НЗПРАП від 13 травня 2025 року (а.с. 136-138);

- відомостями, отриманими з висновку експерта №СЕ-19/108-25/10443-НЗПРАП від 13 травня 2025 року (а.с. 142-145).

Із наведеного, можливо зробити висновок, що із наданих до клопотання доказів, існують підстави, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 міг вчинити кримінальні правопорушення, в яких він підозрюється, оскільки аналіз вищевказаних доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованими йому злочинів.

Крім того, окремо слід зазначити про те, що надані у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 пояснення не узгоджуються з викладеними в протоколі його допиту як підозрюваного показами. Зокрема, із протоколу допиту ОСОБА_7 як підозрюваного випливає, що останній зазначає про обізнаність вирощування в його гаражі рослини роду коноплі, разом з цим, у судовому засіданні апеляційного суду останній заперечував про те, що був обізнаний про вирощування в його приміщенні такої рослини.

На переконання колегії суддів, стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про очевидну недопустимість поданих стороною обвинувачення доказів, а остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам і, за наявності правових підстав, визнання їх недопустимими може бути здійснено під час розгляду кримінального провадження по суті.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого в цій частині є обґрунтованими, з чим погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Отже, ризик полягає не в настанні певних негативних для кримінального провадження обставин, а в можливості підозрюваного чи обвинуваченого вчинити спроби на досягнення такого результату. Тому суд має оцінювати існування такої можливості саме на теоретичному рівні відповідно до наявних в провадженні відомостей, передбачених в статті 178 КПК України.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вказані кримінальні правопорушення є тяжким та особливо тяжким злочинами, санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, у зв`язку із чим, ураховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, колегією суддів не здобуто і стійких соціальних зв`язків підозрюваного у місці свого проживання, які б були для нього стримуючим фактором від переховування.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлюється тим, що всі обставини у даному кримінальному провадженні не встановлені, зокрема, органом досудового розслідування не встановлено всі можливі причетні особи до вчинення вказаного кримінального провадження, які можуть за можливим тиском ОСОБА_7 знищити або сховати предмети злочинної діяльності, які мають доказове значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів, і ризик незаконного впливу на свідків є занадто високим, адже, як випливає із матеріалів клопотання, деякі свідки у даному кримінальному провадженні, або особисто спілкувались з підозрюваним, або знають про ОСОБА_7 через спільних знайомих, а тому будучі обізнаним про анкетні дані свідків, підозрюваний може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності, а факт їх допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вони повинні бути допитані безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, скоєних з метою збуту, тобто для власного збагачення, отримання матеріальних благ та наживи, що в сукупності з тим, що підозрюваний не працює, не отримує офіційного доходу, свідчить про можливість ОСОБА_7 продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовані та підтверджені.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які б могли у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Щодо посилань на стан здоров`я підозрюваного, то колегією суддів не здобуто на даний час доказів, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятору.

Крім того, колегія суддів вважає, що застосований щодо ОСОБА_7 запобіжний захід не є перешкодою для реалізації заходів щодо охорони його здоров`я, оскільки Порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, достатньо урегульовано питання отримання медичної допомоги (у т.ч. хірургічне втручання чи необхідної госпіталізації) особами, які перебувають в слідчих ізоляторах.

Більш того, у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 зазначив, що на його прохання, він отримує медичну допомогу в умовах слідчого ізолятору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, урахувавши обґрунтованість пред`явленої останньому підозри, наявність вказаних ризиків, а тому законних підстав для скасування ухвали і прийняття нової, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів захисника, апеляційний суд не убачає.

Крім того, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді щодо не визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні, що узгоджується з п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, адже обумовлюється фактичними обставинами справи, зокрема, вчиненням особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2025 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 липня 2025 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4