Справа № 464/30/25
пр.№ 1-кп/464/329/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 03.01.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_3 02.01.2025 близько 20.10 год., керуючи автомобілем марки «Volkswagen» модель «Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по пр. Ч. Калини поблизу будинку 109, у м. Львові, в напрямку до вул. Коломийська у м. Львові, всупереч ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху грубо порушив вимоги чинних правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, а саме: - розділу 1, пункту 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків); - розділу 2, пунктів 2.3 (підпунктів «б» (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі) та «д» (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); - розділу 18, пункту 18.4 (якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека);

Таким чином, ОСОБА_3 , під час керування технічно справним транспортним засобом, був неуважним, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, зокрема наближаючись до пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, не зменшив швидкість руху свого автомобіля, не відреагував на те, що в правій смузі для руху зупинився автомобіль щоб дати дорогу пішоходу, продовжив рух та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину дороги по пішохідному переході з ліва на право по ходу руху автомобіля.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом латерального виростку правої великогомілкової кістки, внутрішньосуглобовий перелом міжвиросткового підвищення, ліпогемартроз колінного суглобу, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

Потерпіла ОСОБА_5 , її законний представник ОСОБА_6 звернулись до суду з заявою, відповідно до якої просять звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України, оскільки останній повністю відшкодував матеріальну та моральну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не мають, з ним примирились.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав до суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав в повному обсязі, просив суд задовольнити його клопотання та заяву сторони потерпілої, звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з нею.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив суд таке задовольнити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням його з потерпілим.

Потерпіла ОСОБА_5 судовому засіданні просила суд звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із їх примиренням, шкоду їй ним відшкодовано, претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Просила задовольнити подану нею заяву та клопотання обвинуваченого.

Законний представник потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні просила суд звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із тим, що потерпіла примирилася із обвинуваченим, претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не мають.

Прокурор не заперечила щодо розгляду заяви сторони потерпілого та клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у судовому засіданні, вважає таке клопотання є підставним, так як обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинив необережний нетяжкий злочин, щиро покаявся у вчиненому, шкоду у кримінальному провадженні відшкодував, примирився з потерпілою, що остання та її законний представник підтвердили у судовому засіданні. У зв`язку із цим не заперечила щодо задоволення клопотань учасників провадження, захисника та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши прокурора, потерпілої, законного представника неповнолітньої потерпілої, захисника та обвинуваченого, дослідивши клопотання потерпілої та її представника, сторони захисту, матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що такі клопотання є підставними та підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, тому вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі, якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (ч. 3 ст. 285 КПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності визначено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

При цьому, потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до положень КПК України.

Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Передбачене у ст. 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

На підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні необережного нетяжкого злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, суд бере за основу покази обвинуваченого, з котрих встановлено, що останній повністю визнає вину.

Так як ОСОБА_3 порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, суд прийшов до переконання, що дії останнього кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 286 КК України.

На час розгляду справи в суді, ОСОБА_3 правильно та об`єктивно оцінює свою поведінку після вчинення кримінального правопорушення, щиро розкаюється у вчиненому, примирився з потерпілою та відшкодував спричинену їй шкоду.

В судовому засіданні потерпіла підтвердила, що примирилася з обвинуваченим, заявлене нею клопотання є добровільним, потерпіла вибачила обвинуваченого, а також отримала відшкодування від нього шкоди.

Згідно з вимогою про притягнення до кримінальної відповідальності та довідкою від 07.01.2025 встановлено, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.05.2016 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі, на підставі ст. 105 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання, застосувавши до нього примусові заходи у виді застереження та заборони відвідувати розважальні заклади протягом одного року з дня винесення вироку.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських припаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000021 від 02.01.2025 встановлено, що ОСОБА_3 у стані сп`яніння не перебував.

За таких обставин, при вирішенні клопотання суд приймає до уваги те, що обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, що є необережним нетяжким злочином, котре не являється корупційним кримінальним правопорушенням, кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, є порушенням правил безпеки дорожнього руху однак, допущених особою, яка керувала транспортним засобом не перебуваючи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, спричинив фізичну та майнову шкоду фізичній особі, повністю визнає свою вину у його вчинені за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, осудив свою поведінку, спричинену внаслідок протиправних дій обвинуваченого, шкоду потерпілій відшкодував, з нею примирився.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Львові, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює у ТОВ «Торгова компанія «Агропродпром-сервіс», за місцем праці характеризується позитивно, на обліках у КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» та КНП ЛОР «ЛОКПД» не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Відповідно до заяви, поданої потерпілою та її законним представником, потерпіла та обвинувачений примирились, завдана шкода останнім відшкодована, сторона потерпілого будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

Таким чином суд приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

За вказаних обставин суд вважає, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 03.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, слід закрити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, судом не встановлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Також, судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні понесено витрати на проведення судових інженерно-транспортних експертиз №СЕ-19/114-25/528-ІТ від 16.01.2025, №СЕ-19/114-25/526-ІТ від 21.01.2025, вартість яких становила по 3 979,50 грн., комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи №КСЕ-19/114-25/1125 від 17.02.2025, вартістю 7 959,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави стягуються документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.

Водночас, згідно з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (постанова від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23) закриття провадження з нереабілітувальних підстав не звільняє обвинуваченого від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз, оскільки ці витрати необхідні для здійснення провадження, яке призвело до примирення.

Зважаючи на те, що суд прийшов до переконання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 46 КК України, разом з тим встановив, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто витрати понесено у зв`язку із вчиненням злочину, з урахуванням вищевикладеного та в силу положень ст. 124 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 15 918,00 грн.

Питання речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Також, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

При дослідженні речових доказів встановлено, що речовим доказом у даному кримінальному провадженні визнано автомобіль марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 .

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 07.01.2025 накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 , у цілому, який на праві власності належить ОСОБА_3 .

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 12, 44, 46, ч. 1 ст. 286 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 288 КПК України, керуючись ст. ст. 372, 376, 392, 395, 532 КПК України, суд,

постановив:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за №0000008 від 03.01.2025, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта у розмірі 15 918 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень (одержувач: ГУК Львів/Львівська тг/24060300; код отримувача: 38008294; банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); р/р: UA0013933).

Речовий доказ у справі, після набрання ухвалою законної сили, а саме: автомобіль марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 , повернути власнику ОСОБА_3 .

Після набрання ухвалою законної сили зняти арешт з автомобіля марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали негайно, після її проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1