Провадження № 1-кс/752/3837/25
У Х В А Л А

Іменем України

08 травня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Києва клопотання прокурора Дарницької мпеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000087, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000087, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру судових розслідувань 16.04.2025, в якому він просить накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку, а саме: мобільний телефон «Iphone», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Iphone» у корпусі рожевого кольору, у вимкненому стані, без можливості ідентифікації; ксерокопії наступних документів: акт про встановлення факту здійснення особою постійного нагляду щодо ОСОБА_5 ; висновок № 99678 щодо ОСОБА_6 ; довідка про реєстрації місця проживання особи щодо ОСОБА_7 ; копія паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_7 ; копія паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_8 ; копія договору оренди квартири від 01.04.2025 № 01/04/2025 між ОСОБА_9 . Та ОСОБА_8 ; автомобіль «Land Rover Range Rover Sport», д.н.з. НОМЕР_3 , 2019 р.в., інд. номер НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 ; ключі від автомобіля з брелком.

В обгрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СУ ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 16.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

25.04.2025 о 18 год. 47 хв. ОСОБА_10 затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

25.04.2025 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У порядку ст. 233 КПК України, у зв`язку із невідкладним випадком, пов`язаним із врятуванням майна, речових доказів, недопущення їх знищення,

зникнення чи спотворення, безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення 25.04.2025 слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 у присутності двох запрошених понятих проведено невідкладний обшук автомобіля «Land Rover Range Rover Sport», д.н.з. НОМЕР_3 , 2019 р.в. У ході проведення вказаного обшуку вилучено: мобільний телефон «Iphone», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Iphone» у корпусі рожевого кольору, у вимкненому стані, без можливості ідентифікації; ксерокопії наступних документів: акт про встановлення факту здійснення особою постійного нагляду щодо ОСОБА_5 ; висновок № 99678 щодо ОСОБА_6 ; довідка про реєстрації місця проживання особи щодо ОСОБА_7 ; копія паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_7 ; копія паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_8 ; копія договору оренди квартири від 01.04.2025 № 01/04/2025 між ОСОБА_9 . Та ОСОБА_8 ; автомобіль «Land Rover Range Rover Sport», д.н.з. НОМЕР_3 , 2019 р.в., інд. номер НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 ; ключі від автомобіля з брелком.

Виявлені та вилучені речі визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження, про що слідчим винесено відповідну постанову.

Беручи до уваги, що вилучені 25.04.2025 під час невідкладеного обшуку речі мають силу речових доказів, оскільки є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а також з метою забезпечення подальшого виконання вироку в частині конфіскації майна, слідчий звернувся з даним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник власника майна транспортного засобу в судовому засіданні заперечила проти задоволенян клопотання, надавши письмові заперечення.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обгрунтовується, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000087 від 16.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У порядку ст. 233 КПК Україну 25.04.2025 у період часу з 20 годин 14 хвилин

по 21 годин 20 хвилин старшим слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 проведено невідкладний обшук автомобіля «Land Rover Range Rover Sport», д.н.з. НОМЕР_3 , 2019 р.в., який перебуває у користуванні підозрюваної ОСОБА_10 , та на час проведення обшуку знаходився поряд із будинком № 11 по вул. Радунській у м. Києві.

У ході проведення вказаного обшуку вилучено: мобільний телефон «Iphone», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Iphone» у корпусі рожевого кольору, у вимкненому стані, без можливості ідентифікації; ксерокопії наступних документів: акт про встановлення факту здійснення особою постійного нагляду щодо ОСОБА_5 ; висновок № 99678 щодо ОСОБА_6 ; довідка про реєстрації місця проживання особи щодо ОСОБА_7 ; копія паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_7 ; копія паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_8 ; копія договору оренди квартири від 01.04.2025 № 01/04/2025 між ОСОБА_9 . Та ОСОБА_8 ; автомобіль «Land Rover Range Rover Sport», д.н.з. НОМЕР_3 , 2019 р.в., інд. номер НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 ; ключі від автомобіля з брелком.

З метою забезпечення збереження речових доказів, а також з метою забезпечення подальшого виконання вироку в частині конфіскації майна, прокурор просить накласти арешт на вказані вище речі та документи.

Частиною першою статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення/

Додатками до клопотання підтверджується, що мобільний телефон «Iphone», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Iphone» у корпусі рожевого кольору, у вимкненому стані, без можливості ідентифікації; ксерокопії наступних документів: акт про встановлення факту здійснення особою постійного нагляду щодо ОСОБА_5 ; висновок № 99678 щодо ОСОБА_6 ; довідка про реєстрації місця проживання особи щодо ОСОБА_7 ; копія паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_7 ; копія паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_8 ; копія договору оренди квартири від 01.04.2025 № 01/04/2025 між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 містять наявну слідову інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення, мають значення для забезпечення кримінального провадження, існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Разом з тим, автомобіль «Land Rover Range Rover Sport», д.н.з. НОМЕР_3 , 2019 р.в., інд. номер НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 ; ключі від автомобіля з брелком, вилучені під час обшуку в даному кримінальному провадженні, не відповідають критерію речових доказів у розумінні ст. 98 КПК України, а саме не доведено, що вони були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також слід зазначити, що згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яка передбачає відповідальність у вигляді позбавлення позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Разом з цим, до клопотання не долучено належних та допустимих доказів того, що автомобіль «Land Rover Range Rover Sport», д.н.з. НОМЕР_3 , 2019 р.в., інд. номер НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 ; ключі від автомобіля з брелком, на які слід накласти арешт, належить ОСОБА_10 .

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Із змісту вищезазначених норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що захист прав власника чи законного володільця майна, яке має значення для кримінального провадження, є пріоритетним, і ступінь втручання у право власності особи має бути співмірним потребам досудового розслідування.

Органом досудового розслідування належним чином не доведено, що автомобіль «Land Rover Range Rover Sport», д.н.з. НОМЕР_3 , 2019 р.в., інд. номер НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 ; ключі від автомобіля з брелком, на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , тобто обґрунтована можливість накласти арешт на вказане майно, як на майно підозрюваної, з метою забезпечення виконання передбаченого покарання за ч. 3 ст. 368 КК України у виді конфіскації майна відсутня.

Беручи до уваги вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання задовольнити частково.

2. Накласти арешт на мобільний телефон «Iphone», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Iphone» у корпусі рожевого кольору, у вимкненому стані, без можливості ідентифікації; ксерокопії наступних документів: акт про встановлення факту здійснення особою постійного нагляду щодо ОСОБА_5 ; висновок № 99678 щодо ОСОБА_6 ; довідка про

реєстрації місця проживання особи щодо ОСОБА_7 ; копія паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_7 ; копія паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_8 ; копія договору оренди квартири від 01.04.2025 № 01/04/2025 між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 .

3. В іншій частині клопотання відмовити.

4. Слідчий суддя роз`яснює, що в порядку ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, тобто підлягає до негайного виконання до набрання ухвалою законної сили.

4. На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_13