Провадження №1-кс/127/7292/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну підозрюваному раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в рамках кримінального провадження № 0000599 внесеного до ЄРДР 01.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000599 внесеного до ЄРДР 01.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Зі змісту клопотання адвоката ОСОБА_3 слідує, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2025 задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області та відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів по 01.07.2025 включно, з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень.

09 травня 2025 року колегією суддів Вінницького апеляційного суду апеляційні скарги адвокатів залишені без задоволення, а ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2025 без змін.

У зв`язку з встановленням судом непомірного розміру застави, підозрюваний ОСОБА_5 до цього часу її не вніс та продовжує знаходитися в ДП «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)».

У своєму клопотанні захисник зазначає, що суди констатували, що визначаючи заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, виходили з того, що згідно з декларацією сім`ї ОСОБА_5 належить, зокрема, дві квартири, три земельні ділянки та достатні грошові кошти, а тому визначений розмір застави не є занадто високим та помірний для нього.

Як зазначає захисник, такі твердження суду не відповідають фактичним обставинам, а тому це, на його переконання є новими підставами, які дають право клопотати про зміну запобіжного заходу.

Щодо майнового стану підозрюваного адвокат зазначив, що в умовах війни важко продати квартири, земельні ділянки, а тим більше за реальну їх вартість та швидко. Судами належно не було досліджено майновий стан і безпідставно вказано, що ОСОБА_5 на праві власності належать 2 квартири. Навіть якби вони йому і належали, то їх вартість згідно з декларацією за 2024 рік не більше 50 тис. грн. Проте, квартира 43,2 м2, набута у власність 17.11.2021, належить ОСОБА_5 лише на 25 % (1/4). Земельні ділянки їх дві. Це колгоспні паї 1,7 га та 1,4 га, загальної вартістю 103 тис. грн. Третя земельна ділянка належить дружині на праві приватної власності і ОСОБА_5 не має на неї майнових прав, а тому не вправі нею розпоряджатися. Достатні грошові кошти пенсія по інвалідності 907,80 грн. і 17 тис. грн. дохід від надання майна в оренду. Підсумовуючи доводи про майновий стан ОСОБА_5 , захисник стверджує, що якщо би все продати і добавити пенсію і оренду, то загальна сума була б близько 260 тис. грн. Маючи трьох малолітніх дітей, дружину інваліда, сам інвалід, одиноку матір похилого віку, для ОСОБА_5 встановлений судом розмір застави більше 900 тис. грн. є надто високим та непомірним для нього.

Дружина ОСОБА_5 ОСОБА_7 , являється інвалідом третьої групи, не працює, має трьох дітей (одна із них до року), після арешту чоловіка хворіє, зараз знаходиться на лікуванні і малолітні діти залишилися без догляду батьків. Довідка про знаходження на лікуванні ОСОБА_7 додана захисником до матеріалів клопотання.

Захисник також зазначає, що як судом першої інстанції, так і апеляційної інстанції, взагалі не досліджені документи і не надана їм оцінка про стан здоров`я ОСОБА_5 , його послужний список.

Він є інвалідом 3 групи, з перших днів війни добровільно призвався до лав Збройних Сил України, воював на нулі, хоча мав право на непризов до ЗСУ (діти, інвалідність). Має безліч нагород за службу, ворогу і смерті дивився у вічі. Півтора року добросовісно виконував військовий обов`язок, надав перевагу служінню Батьківщині перед сім`єю, малолітніми дітьми. В даний час є підполковником, комісаром ВГО «Українська Служба Порятунку» Вінницької області, інспектором правозахисту. Сторона захисту в подальшому буде оскаржувати повідомлення про підозру, а тому в цьому клопотанні не зупиняється на необґрунтованості повідомлення про підозру, а доводить до поважного суду обставини, які свідчать про непомірний розмір застави, неможливість її внести, що є свідченням того, що ОСОБА_5 вже відбуває міру покарання, а не міру запобіжного заходу. Він готовий понести міру покарання, але за вироком суду.

Щодо виключних обставин, на підставі яких ОСОБА_5 визначено заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 грн. захисник зазначив наступне. Під час визначення ОСОБА_5 застави у розмірі 908 400 грн., що перевищує максимальний її розмір 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб суд послався на встановлений ним виключний випадок у даному кримінальному провадженні те, що ОСОБА_5 є депутатом Могилів-Подільської районної ради 8 скликання. Утім, те, що ОСОБА_5 є депутатом районної ради на переконання захисника не спростовує тих фактів, що він достойно захищав Україну від російської агресії та воював на передовій, характеризується виключне позитивно як керівництвом Збройних Сил України, так і за місцем проживання, продовжував відстоювати активну державницьку позицію, надаючи велику матеріальну допомогу ЗСУ, є комісаром на громадських засадах. Те що він є депутатом районної ради ніяким чином не спростовує тієї обставини, що він та його дружина є інвалідами, мають трьох малолітніх дітей . Наведені обставини беззаперечно свідчать про те, що він не збирається ухилятися від органів досудового розслідування та суду і не збирається залишати своїх малолітніх дітей, тікаючи від кримінального переслідування. Більш того, в результаті ДТП ОСОБА_5 став інвалідом і в цій аварії загинула його малолітня дитина, могилу якої він постійно відвідує і теж не збирається залишати. На переконання сторони захисту життєва ситуація ОСОБА_5 є набагато більшим доказом виключних обставин, які дозволяють застосувати до нього розмір застави, який передбачений КПК України і не виходити за її максимальні межі.

Враховуючи вищевказані обставини захисник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даним клопотанням про зміну запобіжного заходу та просив його задовольнити, а саме зменшити розмір застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

04.05.2025 захисником ОСОБА_3 було подано доповнення до клопотання про зміну запобіжного заходу, в яких останній зазначив, що після подання клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 йому стали відомі нові обставини, які свідчать про непомірний розмір застави, визначений судом для ОСОБА_5 , а саме: 18 квітня 2025 року о 05 год. 08 хв. збройні сили російської федерації здійснили обстріл будинку АДРЕСА_1 , у якому знаходиться квартира АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (подарована згідно з договором дарування від 04.12.2007). Квартира зазнала ушкодження, до цього часу не ремонтується і не може бути проданою з метою отримання коштів для внесення застави. Більше того, згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав, ухвалою суду у справі № 127/13841/25 від 07.05.2025 Вінницьким міським судом Вінницької області накладено арешт на вказану квартиру (номер запису про обтяження: 59797300 (спеціальний розділ). Про накладення арешту на квартиру сторона захисту дізналася лише 04.06.2025.

Також, 05.06.2025 захисником ОСОБА_3 подані додаткові пояснення до клопотання про зміну запобіжного заходу, в яких зазначив, що на його переконання наведені вагомі аргументи, підтверджені долученими документами, які свідчать про непомірний розмір застави, визначений для підозрюваного ОСОБА_5 . Це відбулося тому, що судами не були досліджені і не враховані обставини, які мали місце на день ухвалення судових рішень, і нові обставини, які з`явилися після застосування міри запобіжного заходу. Обставиною, яка не була врахована слідчими суддями, хоча вже мала місце, є те, що 18 квітня 2025 року відбулося попадання снаряду в квартиру АДРЕСА_3 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 сторона захисту про цей факт дізналася лише 04.06.2025 року. Квартира зазнала руйнувань. У ній не можна проживати, до цього часу не розпочато її відновлення. Тому продати вказану квартиру не є можливим з метою внесення застави. В ухвалах суду, визначаючи розмір застави, можливість її внести, суди врахували дану квартиру. Постановляючи ухвалу про застосування міри запобіжного заходу, взагалі не був врахований соціальний статус ОСОБА_5 в суспільстві, його відданість Батьківщині в період бойових дій на передовій. Слідчий суддя взагалі не досліджував, а тому й не врахував, майновий стан ОСОБА_5 , про що свідчить ухвала слідчого судді від 03.05.2025 року. Колегія суддів Вінницького апеляційного суду, 09.05.2025 року замість слідчого судді, вказала на помірність визначеної застави, лише навівши дані з декларації ОСОБА_5 за 2024 рік, не перевіривши їх і не дослідивши. А тому ці відомості суперечать інформаційній довідці № 42535017 від 05.05.2025 з Державного реєстру речових прав. Зокрема, про наявність двох квартир, трьох земельних ділянок. Щодо однієї квартири описано вище, щодо іншої, то в ній лише 1/4 належить ОСОБА_5 . В ОСОБА_5 немає 3-х земельних ділянок і це підтверджено вищенаведеною інформаційною довідкою № 42535017 від 05.05.2025, клопотанням слідчого від 05.05.2025 про накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді від 07.05.2025 року справа № 127/13841/25. Достатні грошові кошти це пенсія по інвалідності. Щодо нових обставин, яких не було на момент застосування міри запобіжного заходу, то це: 1) Ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.05.2025 про накладення арешту на все нерухоме майно ОСОБА_5 . Виходячи з цього, ОСОБА_5 позбавлений можливості їх продати і внести непомірну заставу. 2) Хвороба дружини ОСОБА_5 ОСОБА_8 , інваліда 3 групи, знаходження її на лікуванні під крапельницями і троє малолітніх дітей зараз залишилися без батьківського піклування.

Крім того, 05.06.20205 захисником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 було подано клопотання про зміну запобіжного заходу. Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_9 від 03.05.2025 року у справі №127/13725/25 задоволено клопотання слідчого, погодженого з прокурором та застосовано відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Одночасно визначено заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень.

Рішенням колегії суддів Вінницького апеляційного суду у справі №127/13725/25 від 09.05.2025 року у задоволенні апеляційних скарг захисників ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відмовлено, а рішення суду першої інстанції від 03.05.2025 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін.

03.06.2025 року адвокатом ОСОБА_3 подано до суду клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .

Дане клопотання ґрунтується, перш за все, на тих обставинах, що на даному етапі досудового розслідування встановлені та з`ясовані обставини, які суттєво впливають на незаконність та безпідставність обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 з визначенням непомірної та не передбаченої п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розміром застави.

Так, у вину інкриміновані діяння за ч. 3 ст. 332 КК України, а саме сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненого щодо кількох осіб, за попередньою змовою із організатором злочину ОСОБА_10 та співвиконавцем ОСОБА_11 .

При цьому, слідчим суддею ОСОБА_9 , який обирав запобіжний захід усім трьом учасникам у даному кримінальному провадженні, у справі №127/13724/25 03.05.2025 року застосовано відносно ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень. Рішенням Вінницького апеляційного суду 14.05.2025 року ухвала від 03.05.2025 року скасована та застосовано до ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 гривень.

Відносно організатора даного кримінального правопорушення ОСОБА_10 , який, окрім організації кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України вчиненого спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , вчинив інший злочин за ч. 3 ст.332 КК України спільно з ОСОБА_11 про що цим же слідчим розслідується кримінальне провадження за №0000072 від 07.04.2025 року та відносно нього, ОСОБА_10 , розслідується кримінальне провадження за ч. 5 ст. 407 КК України за №0000239 від 18.10.2023 року та відносно нього, ОСОБА_10 . 15.05.2025 року слідчим суддею ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200 гривень. Рішення набуло законної сили.

Таким чином, обраний 03.05.2025 року відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 908400 гривень, та яка не внесена протягом місяця з моменту його затримання та перебування в СІЗО, оскільки являється завідомо непомірною, має за мету - покарання особи та ставлення до нього, як до потенційного злочинця.

Слідчий суддя взагалі не перевіряв майновий стан підозрюваного, в свою чергу апеляційний суд 09.05.2025 року заохочуючи дії і рішення суду першої інстанції, використав як достатній розмір застави, надану стороною захисту декларацію ОСОБА_5 як депутата та послався на статки сім`ї ОСОБА_5 , як наявність двох квартир, три земельні ділянки та достатність грошових доходів. Це за умови, що 06.05.2025 року слідчим суддею накладено арешт шляхом заборони розпорядження на одну земельну ділянку та два автомобіля. Крім того, 07.05.2025 року слідчим суддею у справі №127/13841/25 накладено арешт на частку квартири, загальною площею 44,9 кв.м. та земельну ділянку.

Повертаючись до обставин фактичного відбування покарання без рішення суду що набрало законної сили, оскільки відсутні доходи і статки, які б могли бути сплачені родиною ОСОБА_5 , захисник зазначив, що згідно річної декларація депутата районної ради подана 18.03.2025 року, яка охоплює 2024 звітний рік, де грошовими доходами є пенсія в сумі 90 780 гривень за рік, здача в оренду квартири в сумі 17357 гривень, соціальна допомога дружині у зв`язку із народженням дитини в сумі 30380 та 67242 гривень, нерухомість у виді квартири вартістю на дату набуття в сумі 23147 гривень, частка квартири у спільній частковій власності та дві земельні ділянки, як спадщина від померлого батька з 2021 року загальною вартістю 104 тисячі гривень.

Тобто, захиснику не зрозуміло, як з огляду на такі доходи можливо вважати помірною і не занадто високою заставу в сумі 90 8400 гривень та якими критеріями керувалися суди двох інстанцій 03 та 09 травня 2025 року при визначенні «виключності випадку» застосування застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Адже навіть, якщо реалізувати усе наявне у власності ОСОБА_5 майно, хоча квартири та земельні ділянки арештовані, долучити пенсію отриману за інвалідність та соціальні виплати при народженні меншої доньки у 2024 році, а також долучити пенсію дружини отриману по інвалідності та пенсію мами ОСОБА_5 , яка отримує її за віком, загальна сума статків не перевищить 250 000 гривень, що засвідчує про те. що ОСОБА_5 , або його рідні ні коли не зможуть звільнити його з-під варти під заставу.

Тому клопотання про зміну запобіжного заходу, в першу чергу, обумовлено неможливістю підозрюваного або інших осіб внести такий непосильний розмір застави, тому підозрюваний з 02.05.2025 року утримується під вартою та ним, або іншим заставодавцем не буде внесений саме такий розмір застави, оскільки не враховано достатність у підозрюваного фінансових можливостей для внесення такого розміру застави.

Згідно даних про особу ОСОБА_5 , його соціального статусу, громадянської позиції та реального вкладу у державність, допомоги Збройним Силам України, громадянам незахищених верств населення, тим хто потребує цієї допомоги засвідчують, що ті ризики, на які посилається сторона обвинувачення є мінімальними, а наявність міцних соціальних зв`язків, багатодітної родини і виховання трьох малолітніх дітей і наявності дружини з інвалідністю - повністю спростовують ті, не чим не обґрунтовані ризики сторони обвинувачення, як можливі спроби ухилитися від слідства чи суду, враховуючи репутацію ОСОБА_5 , обіймання виборчої посади депутата Могилів - Подільської районної ради 8 скликання та інших даних про його особу, як служба в органах Міністерства внутрішніх справ, добровільної служби за призовом під час мобілізації у ЗСУ при наявності інвалідності з 2012 року, участі у бойових діях, тощо.

Враховуючи вищевказані обставини захисник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з даним клопотанням про зміну запобіжного заходу та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засідання клопотання про зміну запобіжного заходу підтримав та просив задовольнити з підстав, що у ньому наведено.

Захисник ОСОБА_4 також просив клопотання задовольнити та зменшити підозрюваному розмір застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб .

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити, на запитання суду повідомив, що на момент обрання йому запобіжного заходу йому було відомо про обставини пошкодження його квартири, що знаходиться у м. Харкові.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання. Вказав, що підстав для зміни запобіжного заходу немає, оскільки ризики не зменшились та продовжують існувати. Зазначив, що ухвала суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу пройшла перевірку на предмет її законності в суді апеляційної інстанції. Станом на день розгляду цього клопотання не пройшло навіть місяця з часу набуття ухвалою суду про обрання запобіжного заходу законної сили.

Вислухавши позиції учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що слідчими СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000599 від 01.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_9 від 03.05.2025 року у справі №127/13725/25 задоволено клопотання слідчого, погодженого з прокурором та застосовано відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Одночасно визначено заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень. У разі внесення застави визначено ряд відповідних процесуальних обов`язків.

Рішенням колегії суддів Вінницького апеляційного суду у справі №127/13725/25 від 09.05.2025 року у задоволенні апеляційних скарг захисників ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відмовлено, а рішення суду першої інстанції від 03.05.2025 року щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з визначенням відповідного розміру застави в сумі 908 400 грн., - залишено без змін.

У відповідності до вимог ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

До клопотання мають бути додані:

1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання;

2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання;

3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Оскільки розгляд поданого захистом клопотання здійснюється за загальними правилами застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має дослідити 1) наявність обґрунтованої підозри, 2) наявність ризиків кримінального провадження, 3) за наявності ризиків неможливість їх нівелювання менш суворим запобіжним заходом та 4) індивідуальні особливості підозрюваного відповідно до ст. 178 КПК України. Ці критерії мають досліджуватися слідчим суддею при розгляді даного клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 201 КПК України до клопотання мають бути додані, зокрема, копії матеріалів, якими підозрюваний обґрунтовує доводи клопотання.

Оцінюючи доводи захисників підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 , на визначення ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2025 у справі №127/13724/25 завідомо непомірної суми застави підозрюваному ОСОБА_5 , суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Зазначене свідчить, що сторона захисту не була обмежена у праві подати слідчому судді, у провадженні якого перебувало клопотання про застосування запобіжного заходу, усі необхідні докази на підтвердження матеріального становища підозрюваного ОСОБА_5 , які могли вплинути на розмір застави, що визначає слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, даними правами сторона захисту наділена також при оскаржені судового рішення, та оскаржуючи рішення слідчого судді у справі №127/13724/25 сторона захисту мала можливість повідомити про усі відомі їм обставини, викласти свою незгоду з рішенням слідчого судді, вказати на обставини, які не були враховані слідчим суддею при визначені розміру застави.

Як зазначив в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 на запитання суду, йому, станом на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, що відбулось 03.05.2025 уже було відомо, про пошкодження його квартири внаслідок бойових дій які проводить відносно України російська федерація, ця обставина не є новою, та виникла до постановлення ухвали слідчого суду про застосування запобіжного заходу.

З огляду на викладене суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що обставина пошкодження нерухомого майна підозрюваного внаслідок бойових дій стала відома стороні захисту після постановлення ухвали суду про обрання запобіжного заходу.

Як вбачається зі змісту ухвали Вінницького апеляційного суду від 09.05.2025 у справі №127/13725/25, колегія суддів перевіривши матеріали судового провадження та апеляційні доводи, прийшла до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Зокрема у даному рішенні колегія суддів зазначила наступне - « Також на переконання апеляційного суду розмір застави, визначений слідчим суддею згідно вимог КПК України є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного та обставинами кримінального провадження. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. За змістом статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в цілому та її 3 пункту вбачається, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06 листопада 2007 року, заява №42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12 квітня 2009 року, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain). Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 , який є депутатом Могилів-Подільської районної ради 8 скликання, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок своїх злочинних дій отримав грошові кошти в сумі 14000 США, що згідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України станом на 02.05.2025 становить 582323 гривні. З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що ним встановлено виключний випадок в даному кримінальному провадженні, який давав йому підстави призначити заставу у розмірі, що перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Визначаючи розмір застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що передбачений процесуальним законодавством граничний розмір застави в даному випадку не здатен забезпечити покладені на особу обов`язки, а визначений розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.».

Отже колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про правомірність застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 та підтвердила обґрунтованість висновків слідчого судді щодо необхідності та співмірності визначення підозрюваному застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При цьому, в судовому засіданні захисником не було повідомлено про обставини, які не існували на момент розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, та з`явились лише після застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .

Застосування у клопотанні сторони захисту таких формулювань, як: «твердження суду не відповідають фактичним обставинам справи….», «судами неналежно перевірено майновий стан….», «як судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції взагалі не досліджені документи….», і таке інше, свідчать про те, що сторона захисту, просить в порядку розгляду питання про зміну застосування запобіжного заходу, фактично переоцінити (виступити судом вищої інстанції), та переглянути попередні рішення судів, які ухвалювались у справі №127/13725/25, що є недопустимим.

Доводи клопотання про зміну запобіжного заходу фактично зводяться до незгоди сторони захисту з рішеннями суду першої та апеляційної інстанції про застосування запобіжного заходу і визначення відповідного розміру застави.

Пояснення підозрюваного ОСОБА_5 з приводу того, що йому було відомо про руйнування квартири від ракетного обстрілу, проте дану обставину він не повідомив суду з незрозумілих йому підстав, розцінюються судом як недостатня підстава, яка могла впливати на розмір застави, визначений слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу.

Подальше накладення арешту на майно підозрюваного відповідає нормам Кримінального процесуального кодексу України, а тому також не може слугувати підставою для зміни запобіжного заходу.

Поряд з цим, суд акцентує увагу на тому, що при визначенні розміру застави її сума повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

При визначенні розміру застави суд враховує загальний майновий стан, щоб визначити матеріальну спроможність підозрюваної особи, внести відповідний розмір застави, а нерухоме майно, яке набуто особою та належить їй на праві приватної власності, є лише одним з багатьох критеріїв, які враховуються при визначенні відповідного розміру застави.

З огляду на диспозицію ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є, в тому числі, забезпечення балансу між правами і інтересами окремої особи (підозрюваного) та суспільними інтересами (захист особи, суспільства і держави), а також застосування належної правової процедури. Виходячи із представлених в судовому засідання аргументів, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням підозрюваному застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є таким балансоутворюючим фактором, який забезпечує виконання завдань кримінального провадження.

Разом з тим, враховуючи практику ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що з моменту оголошення підозри ОСОБА_5 та застосування до нього запобіжного заходу, пройшов незначний проміжок часу, що не дозволяє наразі стверджувати про недостатність існуючих підстав для продовження перебування підозрюваного під вартою (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).

Враховуючи зазначене, доводи зазначені у клопотаннях захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не в достатній мірі аргументовані та обґрунтовані, а тому не можуть бути підставами для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу, зокрема й у частині визначення меншого розміру застави.

З огляду на викладене, в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 194, 201, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну підозрюваному раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в рамках кримінального провадження № 0000599 внесеного до ЄРДР 01.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя