Справа № 405/3323/25
УХВАЛА

06.06.2025 м. Кропивницький

Колегія суддів Подільського районного суду міста Кропивницького в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000936 від 12.04.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володимирівка, Волноваського району, Донецької області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працевлаштованого, не одруженого, який не є особою з інвалідністю, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не маючий постійного місця проживаючого, раніше неодноразово судимого,останній раз 24.02.2021 Волноваським районним судом Донецької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, згідно ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання - позбавлення волі строком 5 років 5 місяців,

у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

(в режимі відео конференції)

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

встановила:

прокурором подано письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 не має постійного місця реєстрації, не має сталих соціальних зв`язків (роботи, дружини, дітей), уникаючи відповідальності може покинути місце свого проживання, а також може здійснювати незаконний вплив на свідків з метою подальшої зміни ними показів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення з метою уникнення від відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вбачається в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, не має сталих соціальних зв`язків (роботи, дружини, дітей), тому враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання обвинуваченого винуватим ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності може змінити своє тимчасове місце проживання, не повідомивши про це органи прокуратури або суд, що унеможливить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вбачається в тому, що ОСОБА_5 являється товаришем ОСОБА_8 , який являється свідком у даному кримінальному провадженню, а тому володіє даними про місце проживання останнього, крім того при отриманні копій матеріалів кримінального провадження, доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу, має достовірні дані про місця проживання інших свідків у цьому кримінальному провадженні, тому при обранні запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, обвинувачений може незаконно впливати на свідків, аби вони змінили покази з метою уникнення відповідальності, яка загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вбачається в тому, що ОСОБА_5 не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, про те після відбування покарання на шлях виправлення не став, не зробив для себе належних висновків щодо своєї подальшої поведінки в суспільстві та вчинив новий умисний особливо тяжкий злочин, що доводить його схильність вчинювати нові злочини. Крім того, нездатність обвинуваченого вирішувати конфлікти мирним шляхом, являється існуванням передумови для вчинення обвинуваченим нових насильницьких злочинів у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою.

На думку прокурора обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та об`єктивно не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому.

Обвинувачений і його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Захисник зауважив, що прокурором не надано жодних доказів наявності ризиків, на які послався останній, тому достатнім буде обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою останнього місця проживання ОСОБА_5 : АДРЕСА_2 . Обвинувачений на запитання суду додатково зазначив, що він є інвалідом з дитинства, але документальні підтвердження цього статусу на даний час у нього відсутні. Також, обвинувачений зазначив, що по АДРЕСА_2 проживає його знайомий, чи належить це житло останньому і чи не заперечує знайомий проти того, щоб він там проживав він не знає. На даний час у нього відсутні накопичення та постійне місце проживання, він неодружений, не працює та не має утриманців, звільнився з місць позбавлення волі приблизно у жовтні 2024 року.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 14.04.2025 до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 години 00 хвилин 10 червня 2025 року.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України відносно ОСОБА_5 , колегія суддів констатує наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені в ухвалі слідчого судді від 14.04.2025, і які, на думку колегії суддів, є наявними і не відпали. Так, обвинувачений ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, не має сталих соціальних зв`язків (роботи, дружини, утриманців), тому враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи (зокрема довічне позбавлення волі),з метою уникнення відповідальності може змінити своє тимчасове місце проживання, не повідомивши про це суд, що унеможливить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Крім того, ОСОБА_5 являється товаришем свідка ОСОБА_8 , а тому володіє даними про місце проживання останнього та інших свідків у цьому кримінальному провадженні. Відповідно при обранні запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі є ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків, аби вони змінили покази з метою уникнення відповідальності, яка загрожує обвинуваченому у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Також ОСОБА_5 не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів (зокрема корисливих), про те після відбування покарання він обвинувачується у вчиненні нового умисного особливо тяжкого злочину, що вказує на ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Також, колегія суддів погоджується з доводами сторони обвинувачення, яка звернула увагу на нездатність обвинуваченого вирішувати конфлікти мирним шляхом, так як обвинувачений має судимості за вчинення умисного тяжкого і особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що вказує на існування ризику вчинення обвинуваченим нових насильницьких злочинів у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно доводи сторони захисту про можливість обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не знайшли свого підтвердження під час підготовчого судового засідання. Зокрема захистом не надано доказів про наявність житла, де обвинувачений міг би перебувати під домашнім арештом, та не спростовані твердження прокурора про наявність ризиків згідно ст. 177 КПК України. Також захистом не надано підтвердження про наявність у обвинуваченого статусу особи з інвалідністю та підтвердження того, що робився запит по встановленню такого статусу обвинуваченому.

Також, доводи сторін у справі та їх позиція не надали підстав для можливості застосування особистого зобов`язання, оскільки обрання такого запобіжного заходу не забезпечить в повній мірі дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, не може бути застосована, так як осіб які б могли взяти ОСОБА_5 на поруки не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 не вказав на можливість внесення застави, зазначаючи про відсутність накопичень, як і не вказав на осіб, які можуть внести кошти, застава, як самостійний вид запобіжного заходу не може бути застосована.

Відповідно, обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпали, суду не надано.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає не лише особі обвинуваченого, а і характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку існує реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження і завершення судового розгляду по кримінальному провадженню, які незважаючи на презумпцію винуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів підлягає задоволенню.

Крім того, колегія суддів, враховуючі положення ч.4 ст.183 КПК України, не вбачає підстав для визначення обвинуваченому ОСОБА_5 розміру застави, оскільки останній обвинувачується у вчиненні вбивства, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 197, 314-316, 369 КПК України, колегія суддів,

постановила:

клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою задовольнити.

Дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто з 06 червня 2025 року до 04 серпня 2025 року включно.

Строк дії ухвали визначити до 04 серпня 2025 року включно.

Розмір застави не визначається.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченими - в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя-доповідач ОСОБА_9

Суддя ОСОБА_10

Суддя ОСОБА_11