Провадження № 11-кп/824/5116/2025 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

31 липня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва на вирок Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва на вирок Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2025 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року та Печерського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року, визначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Перевіривши вказану апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст. 396 КПК України, суддя-доповідач встановив, що апеляційна скарга подана без додержання вимог вказаного закону.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі, окрім іншого, мають бути зазначені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

В поданій прокурором апеляційній скарзі наведені доводи про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а також вказано про те, що суд першої інстанцій прийшов до помилкового висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, однак зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання положення ст. 75 КК України застосовані не були та його не було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Крім того, як вбачається з оскаржуваного вироку, остаточне покарання ОСОБА_3 призначено на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року та Печерського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року, однак в апеляційній скарзі прокурор просить остаточне покарання ОСОБА_3 призначити лише шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання Печерського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року, без зазначення мотивів неврахування вироку Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року.

Наведені обставини свідчать про суперечливість доводів апеляційної скарги прокурора, викладених в прохальній та мотивувальній її частині.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості визначити межі перегляду рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою прокурора та є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому вважаю за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без руху з наданням відповідного строку для усунення недоліків.

Згідно з ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на судове рішення суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху з наданням відповідного строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва на вирок Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2025 року - залишити без руху.

Для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали, встановити строк, тривалістю 5 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2