КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/2731/2025 Категорія: ст. 126-1 КК України
ЄУН: 358/1803/23 Суддя у суді І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали у кримінальному провадженні № 0000290за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ехабі, Сахалінської області рф, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово непрацюючого, з середньою освітою, одруженого, немаючого на утриманні дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Богуславського районного суду м. Києва від 5 листопада 2024 року,

за участю сторін апеляційного провадження:

прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та йому призначено покарання у вигляді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, з покладенням відповідно до ст. 76 КК України покласти обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

На підставі статті 91-1 КК України до ОСОБА_6 застосовано обмежувальний захід у вигляді покладення на нього обов`язку пройти програму для кривдників строком на 3 місяці.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї дружини - ОСОБА_9 , з якою він проживає в одному помешканні, в будинку по АДРЕСА_2 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої.

Зокрема, ОСОБА_6 неодноразово, без будь-якого приводу, вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_9 , а саме: словесно ображав нецензурними висловлюваннями, принижував людську честь та гідність, висловлював погрози в бік останньої, чим спричинив ОСОБА_9 психологічні (моральні) страждання, тобто викликав у неї побоювання за свою безпеку, емоційні переживання, образливості, емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.

Так, 13 лютого 2023 року близько 15 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в будинку по АДРЕСА_2 , маючи умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, вчинив дії психологічного насильства відносно своєї дружини ОСОБА_9 , що виразились у словесних образах та висловлюванні нецензурних слів, що принижують честь та гідність потерпілої, у зв`язку з чим останньою були викликані працівники поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_6 , та відповідно до постанови Богуславського районного суду Київської області від 16 лютого 2023 року ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 23 березня 2023 року близько 19 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, повторно вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_9 , а саме: словесно ображав нецензурними висловлюваннями, принижував людську честь та гідність, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 психологічні страждання, у зв`язку з чим останньою були викликані працівники поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_6 , та у подальшому його відповідно до постанови Богуславського районного суду Київської області від 29 березня 2023 року притягнуто де адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. (вчинення домашнього насильства).

Крім того, 12 травня 2023 року близько 17.30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, повторно вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_9 , а саме: словесно ображав нецензурними висловлюваннями, принижував людську честь та гідність, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 , психологічні страждання. В зв`язку з чим останньою були викликані працівники поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_6 , та в подальшому його, відповідно до постанови Богуславського районного суду Київської області від 15 травня 2023 року притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. (вчинення домашнього насильства).

Крім того, 29 серпня 2023 року близько 20.50 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань ОСОБА_9 , висловлював в адресу останньої словесні образи нецензурною лайкою, принижував честь та гідність своєї жінки ОСОБА_9 , чим заподіяв їй психологічних страждань, що у свою чергу погіршує її якість життя. В зв`язку з чим останньою були викликані працівники поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_6 .

Таким чином, у період часу з 13 лютого 2023 року по 29 серпня 2023 року ОСОБА_6 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою погіршення якості життя потерпілої, систематично, на протязі тривалого часу вчиняє домашнє насильство відносно останньої, яке виражається у психологічному насильстві, у виді словесних образах та нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності в бік потерпілої.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій обвинуваченого, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключити з описової частини вироку суду посилання суду на те, що контроль за поведінкою обвинуваченого віднесено до повноважень органу з питань пробацїї за місцем його проживання; доповнити резолютивну частину вироку суду словами «Організацію, забезпечення проходження ОСОБА_6 програми для кривдників покласти на Кагарлицьку міську раду Київської області»; в іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на те, що вирок суду є незаконним і підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та незастосуванням закону України, який підлягав застосуванню. Так, як зазначає прокурор, кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 126-1 КК України, є домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників.

З огляду на вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, керуючись ч. 2 ст. 76 КК України, на переконання прокурора, суд дійшов вірного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України. Разом з цим, як наголошує апелянт, незважаючи на те, що зі ст. 91-1 КК України Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень», виключено норму щодо покладення контролю за поведінкою засуджених, до яких застосовано обмежувальні заходи, на орган пробації за місцем проживання засудженого, судом застосовано не чинну на час ухвалення судового рішення норму закону, на яку і послався суд в описовій частині вироку про те, що контроль за поведінкою обвинуваченого віднесено до повноважень органу з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Згідно з вимогами ч. 1, ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», відповідальними за виконання програми для кривдників є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, які забезпечують підготовку фахівців для реалізації таких програм. Село Іванівка Обухівського району Київської області, де зареєстрований та проживає ОСОБА_6 , відноситься до Кагарлицької міської громади.

Таким чином, як наголошує апелянт, суд, не поклавши організацію забезпечення проходження ОСОБА_6 програми для кривдників на Кагарлицьку міську раду Київської області, також не застосував закон, який підлягає застосуванню, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Потерпіла та обвинувачений, належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду, до суду апеляційної не з`явились, будь-яких клопотань не подавали.

Зважаючи на позицію прокурора, положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності потерпілої та обвинуваченого, оскільки в апеляційній скарзі прокурора не ставиться питання про погіршення становища останнього.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції, з дотриманням положень ст. 337 КПК України, заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, дослідивши наявні у справі докази, забезпечивши сторонам усі можливості для реалізації їхніх прав у судовому засіданні в рамках кримінального процесуального закону, дослідив надані сторонами докази, повно, всебічно та неупереджено дослідив всі обставини даного кримінального провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням оцінив кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, детально навів досліджені докази у вироку, дав їм належну оцінку та, на переконання колегії суддів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Призначене ОСОБА_9 покарання відповідає вимогам ст. 50, 65 КК України.

Прокурором в апеляційній скарзі не оспорюються обставини кримінального провадження, встановлені судом, кваліфікація дій обвинуваченого та призначене ОСОБА_6 покарання.

Разом з тим, прокурор не погоджується з тим, що за вироком судуконтроль за поведінкою обвинуваченого віднесено до повноважень органу з питань пробацїї за місцем проживання ОСОБА_6 , і колегія суддів вважає такі доводи прокурора обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ч. 10 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у разі порушення кримінального провадження у зв`язку з вчиненням домашнього насильства перелік заходів щодо тимчасового обмеження прав або покладення обов`язків на особу, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, або визнана винною у його вчиненні, а також порядок застосування таких заходів визначаються КК України та КПК України.

У цьому кримінальному провадженні одним з кримінально-правових наслідків вчиненого ОСОБА_6 діяння є покладення на нього судом обмежувальних заходів у виді проходження програми для кривдників, тому вони мають визначатися положеннями КК України та КПК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд дійшов висновку прозастосування до обвинуваченого ОСОБА_6 вимог ч.1 ст. 91-1 КК України, відповідно до яких в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаному з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, суд може застосовувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до яких на засудженого можуть бути покладені певні обов`язки. Враховуючи систематичність вчинення домашнього насильства ОСОБА_6 та страждання від нього потерпілої, суд вважав необхідним застосувати щодо нього обмежувальний захід та направити його для проходження програми для кривдників, контроль за виконанням якої віднесений до повноважень органу пробації за місцем його проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 91-1 КК України (в редакції Закону України від 28 квітня 2023 року) контроль за поведінкою засуджених, до яких застосовано обмежувальні заходи, покладався на орган пробації за місцем проживання засудженого, а в разі вчинення злочину військовослужбовцем - командира військової частини.

Однак, Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень» № 3233-IXвід 13 липня 2023 року, який набрав чинності 11 серпня 2023 року, частина 4 ст. 91-1 КК України виключена.

Водночас положеннями ч. 1, ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIIIвід 7 грудня 2017 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством, і суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2023 року № 2362/5 затверджено пробаційну програму: «Подолання домашнього насильства» для повнолітніх та неповнолітніх суб`єктів пробації. Проходження пробаційної програми призначається за рішенням суду особі, звільненій від відбування покарання з випробуванням або особі засудженій до пробаційного нагляду, та передбачає комплекс заходів, спрямованих на корекцію соціальної поведінки або її окремих проявів, формування соціально сприятливих змін особистості, які можливо об`єктивно перевірити.

Відповідно до ст. 3 Переліку заходів щодо реалізації пробаційних програм, затверджених наказом Міністерства Юстиції України 28 березня 2018 року № 926/5, при отриманні рішення суду, який поклав на кривдника обов`язок проходження пробаційної програми, орган пробації надсилає інформаційне повідомлення районним, районним у мм. Києві та Севастополі держадміністраціям та виконавчим органам сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад, за місцем проживання кривдника у триденний строк з дня надходження рішення суду.

Таким чином, колегія судів доходить висновку, що доводи прокурора про те, що судом не вірно визначена юридична особа, на яку слід було покласти контроль за виконаннямобвинуваченим проходження програми для кривдників, є обґрунтованими.

З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 зареєстрований та проживає у селі Іванівка Обухівського району Київської області, що відноситься до Кагарлицької міської громади, на переконання колегії суддів, організацію, забезпечення проходження ОСОБА_6 програми для кривдників слід покласти на Кагарлицьку міську раду Київської області.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а вирок суду на підставі п. 4 ст. 409 КПК України підлягає зміні, а саме, з мотивувальної частини вироку суду підлягає виключенню посилання суду на те, що контроль за поведінкою обвинуваченого віднесено до повноважень органу з питань пробацїї за місцем його проживання, з вказівкою у резолютивній частині вироку про покладення на Кагарлицьку міську раду Київської області організацію, забезпечення проходження ОСОБА_6 програми для кривдників.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Богуславського районного суду м. Києва від 5 листопада 2024 року щодо ОСОБА_6 за ст. 126-1 КК України змінити:

Виключити з мотивувальної частини вироку суду посилання суду на те, що контроль за поведінкою обвинуваченого віднесено до повноважень органу з питань пробацїї за місцем його проживання

У резолютивній частині вироку зазначити: організацію, забезпечення проходження ОСОБА_6 програми для кривдників покласти на Кагарлицьку міську раду Київської області.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4