Справа № 952/1016/24
Провадження № 1-кп/635/769/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року с-ще Покотилівка

Колегія суддів Харківського районного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

потерпілих: ОСОБА_8

ОСОБА_9

представника потерпілих - ОСОБА_10

педагога ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Харківського районного суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000931

від 24 вересня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

смт. Зачепилівка, Зачепилівського району, Харківської області, громадянина України, українця, має вищу освіту, розлучений, працюючого старшим кладовщиком комбінату « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП: НОМЕР_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000931 від 24 вересня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою колегії суддів Харківського районного суду Харківської області

від 11 лютого 2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000931 від 24 вересня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України призначений до судового розгляду.

Формулювання обвинувачення:

ОСОБА_6 , 23.09.2024 близько 22 години 14 хвилин, перебуваючи біля магазину ФОП « ОСОБА_13 » (далі - магазин) розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, де під час спілкування з раніше знайомими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , у ОСОБА_6 раптово виник конфлікт з останніми

на ґрунті ревнощів своєї колишньої співмешканки ОСОБА_14 до ОСОБА_15 .. В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_6 виник прямий умисел на позбавлення життя

ОСОБА_14 та ОСОБА_15 шляхом нанесення їм тілесних ушкоджень за допомогою ножа.

Далі, з метою реалізації свого прямого злочинного умислу ОСОБА_6 , виразивши погрози життю ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , на мопеді «Honda Tact», реєстраційний номер НОМЕР_2 повернувся до свого місця проживання за адресою:

АДРЕСА_1 , де вживши спиртні напої, обдумав план своїх дій щодо реалізації свого прямого умислу на позбавлення життя ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , після чого, через короткий проміжок часу, знову сів на мопед і поїхав до магазину за адресою: АДРЕСА_2 , де

на його думку, продовжували перебувати ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Зупинившись о 22 годині 26 хвилині неподалік від магазину за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 , реалізуючи свій прямий умисел на позбавлення життя ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , дістав з багажника мопеда ніж та, заховавши його під власним одягом, пішки направився до магазину, де на його думку продовжували перебувати ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Підійшовши до магазину за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 , не побачивши ОСОБА_14 , спочатку направився до ОСОБА_15 та продовжив з ним конфлікт, в ході якого, висловлюючи погрози життю останньому, з метою доведення свого прямого злочинного умислу, спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_15 та ОСОБА_14 до кінця, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, дістав ніж з під одягу та реалізуючи свій злочинний умисел, тримаючи ніж у правій руці, наніс ним ОСОБА_15 чотири удари в область тулуба та грудної клітини, чим спричинив, згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-23/51-КРт-24 від 03.12.2024 наступні тілесні ушкодження, а саме: дві колото різані рани грудної клітини - № 1 проникаюча в ліву плевральну порожнину (375 мл рідкої крові та згортків) з ушкодженням серця, рана № 2 проникаюча в ліву плевральну порожнину з ушкодженням діафрагми, дві колото-різані рани черевної стінки (№ 3, № 4), проникаючі у черевну порожнину (100 мл рідкої крові),

з ушкодженням брижі та петель кишківника з утворенням заочеревної гематоми, які відповідно до вказаного висновку судово-медичної експертизи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечності для життя згідно п.п. 2.1.1 а, 2.1.2, 2.1.3 й, к, о «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_15 помер на місці. Відповідно до вищевказаного висновку судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_15 настала внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням серця, тампонади серцевої сорочки кров`ю, що призвело до гострої серцево-судинної недостатності, що і явилося безпосередньою причиною смерті і між спричиненням колото-різаних ран

та настанням смерті мається причинний зв`язок.

Далі, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого прямого злочинного умислу, спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_14 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, помітивши ОСОБА_14 , яка в цей час повернулась до магазину за вищевказаною адресою оскільки почула конфлікт між ОСОБА_15 та ОСОБА_6 , останній, продовжуючи тримати ніж в правій руці, почав бігти за ОСОБА_14 , яка намагалася втекти від нього, але ОСОБА_6 наздогнавши ОСОБА_14 біля входу у вищезазначений магазин, схопив лівою рукою її за одяг та, тримаючи в правій руці ніж, наніс ним ОСОБА_14 дев`ять ударів в область тулуба та грудної клітини, спричинивши згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-23/50-КРт/24 від 03.12.2024 наступні тілесні ушкодження, а саме: рану грудної клітини - одна (рана № 4) колото-різана проникаюча рана в праву плевральну (650 мл крові) та черевну (1000 мл рідкої крові та 250 мл згортків крові) порожнини з ушкодженням діафрагми, правої долі печінки та три (№1, №2, №5) не проникаючі колото-різані рани передньої поверхні грудної клітини, та поверхнева колота рана № 3, живота - колото-різана рана черевної стінки (№6) проникаюча в черевну порожнину (1000 мл рідкої крові та 250 мл згортків крові) з ушкодженням брижі та петель кишківника, з утворенням заочеревної гематоми, правої руки - чотири сліпих колото-різаних рани правого плеча та передпліччя, одна різана рана правого передпліччя, одна наскрізна колото-різана рана правого передпліччя, лівої руки- одна наскрізна колото-різана рана лівого передпліччя. Проникаючі рани в плевральну та черевну порожнини мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечності для життя, згідно п.п. 21.1. а, 2.1.2, 2.1.3 й, к, о «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, не проникаючі колото різані, колото-різані рани верхніх кінцівок та різана рана тильної поверхні правої кисті має ознаки легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткостроковий розлад здоров`я згідно п.п. 2.3.2а, 2.3.3. вище зазначеного наказу МОЗ України.

Від сукупності отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_14 померла на місці. Відповідно до вищевказаного висновку судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_14 настала внаслідок сукупності вищевказаних колото-різаних ран грудної та черевної порожнини з ушкодженням внутрішніх органів, які ускладнились гострою крововтратою і між спричиненням колото-різаних ран та настанням смерті мається причинний зв`язок.

Статті (частини статей) Закону України про кримінальну відповідальність, що

передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення винним у

вчиненні якого визнається обвинувачений:

Встановивши обставини кримінального провадження та перевіривши їх доказами, колегія суддів за наведених нижче висновків визнає винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме - умисному вбивстві двох осіб.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що умисне вбивство двох або більше осіб - кваліфікований різновид умисного вбивства, характеризується тим, що має місце умисел щодо смерті кожної потерпілої особи (може бути одночасним або послідовним, але в межах єдиного умислу), наслідок - смерть щонайменше двох осіб, спосіб і знаряддя значення для кваліфікації не мають, важливі умисел і наслідок, потрібен причинний зв`язок між діями винного та смертями обох потерпілих.

Узагальнені позиція сторін та доводи учасників судового розгляду:

Сторона обвинувачення: прокурор підтримує обвинувачення у повному обсязі, вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю, вважає всі докази допустимими, просить визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді довічного позбавлення волі, посилаючись на обставини, що обтяжують вину обвинуваченого, а саме: вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, у присутності дитини, щодо колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах. Прокурор, попри те, що зазначав у обвинувальному акті пом`якшуючу вину обставину - щире каяття, висловив сумнів у тому, що це каяття щире, оскільки ОСОБА_6 впродовж судового розгляду не просив вибачення у родичів потерпілих.

Представник цивільних позивачів (потерпілих) ОСОБА_10 підтримав прокурора та просив призначити обвинуваченому покарання у виді довічного позбавлення волі та задовольнити цивільні позови у повному обсязі

Потерпілі (цивільні позивачі) ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , підтримали прокурора, просили призначити ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі та задовольнити цивільні позови у повністю.

Потерпілий (цивільний позивач) ОСОБА_16 в судове засідання не з`явився.

Сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_6 визнав вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю, фактичні обставини кримінального правопорушення та законність кримінального провадження не оспорював. Просив вибачення у родичів загиблих особисто під час судового засідання, висловив жаль із своїх дій та їх наслідків

Адвокат ОСОБА_7 , здійснюючи захист обвинуваченого, не заперечував факту вчинення ОСОБА_6 інкримінованого злочину, однак звернув увагу суду на наявність зовнішніх факторів, які, на його переконання, істотно вплинули на поведінку підзахисного. Зокрема, захисник зазначив, що перед трагедією ОСОБА_6 звернувся до потерпілого ОСОБА_15 із запитанням, чи знає той про те, що у ОСОБА_14 є хлопець. Отримавши у відповідь демонстративно байдужу реакцію, яка, на думку адвоката, принизила почуття обвинуваченого, ОСОБА_6 вчинив умисні дії щодо позбавлення життя як ОСОБА_14 , котру вважав своєю дівчиною, так і ОСОБА_15 , якого він сприймав її новим обранцем.

Захисник наголошував, що трагедії можна було б уникнути, якби потерпілі особисто

і відверто пояснили ОСОБА_6 своє ставлення до нього, а не знехтували його почуттями.

На підставі викладеного адвокат дійшов висновку, що хоча підзахисний і заслуговує на суворе покарання, однак призначення йому довічного позбавлення волі не є виправданим. На переконання захисника, справедливим і достатнім покаранням за сукупністю встановлених обставин буде 12 років позбавлення волі.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин,

висновки суду щодо доведеності вини,

правильності кваліфікації дій обвинуваченою допустимості доказів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину

у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 під час допиту пояснив, що

з ОСОБА_14 познайомився у 2023 році на сайті знайомств, спільно проживали чотири місяці, згодом розійшлися за обоюдним рішенням, через деякий час стосунки відновилися так як були у обох почуття. Приймали разом рішення про реєстрацію відношень та купівлю обручок, обговорювали питання придбання автомобіля в кредит для ОСОБА_14, у зв`язку з чим навчав її керуванню авто.

23.09.2024 ОСОБА_14 зателефонувала та просила привезти бензин для бензопили, який він привіз його додому в смт. Зачепилівка, Харківської області, де ОСОБА_14 перебувала разом із матір`ю, бабусею та дитиною. Домовилися зустрітися близько 20:00 для тренувань з водіння. Перед виїздом він багато разів телефонував ОСОБА_14 , однак відповідала її сестра ОСОБА_19 , що для нього було незвичним, телефонував і дочці ОСОБА_20 (ІНФОРМАЦІЯ_12) - безуспішно. Через занепокоєння близько 22:00 приїхав до будинку ОСОБА_14 , але її не застав, «почав закіпати», після чого поїхав у с. Миколаївка, Харківської області на скутері. Залишивши скутер біля дороги, пішки підійшов до магазину, де побачив ОСОБА_14 , яка обіймалася з хлопцем. Звернувся до неї (вона мовчала), потім запитав у хлопця, чи знає той, що в ОСОБА_14 є хлопець, на що отримав, зі слів обвинуваченого, байдужу відповідь.

Після цього, повернувся додому та швидко випив близько 3 літрів пива. Вирішив знову їхати до магазину, «набити морду». Повертаючись, припускав бійку; відкрив бардачок скутера, аби залишити телефон, щоб не розбити, і, побачивши там ніж, взяв його та поклав

у кишеню. Скільки ударів завдав ОСОБА_15 і ОСОБА_14 , не пам`ятає, пояснюючи, що діяв «ніби уві сні». За його словами, отямився, коли тримав ОСОБА_14 на руках, поруч було багато людей. Додав, що знає сестру ОСОБА_14 - ОСОБА_19 , яка, на його сприйняття, виглядає повнолітньою.

Обвинувачений заявив про щире каяття, злочин вчинив у стані сильного душевного хвилювання, висловив жаль з приводу скоєного та наголосив, що «вранці все було добре, а ввечері - все погано, і вже нічого не змінити».

Окрім повного визнання вини, провина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими безпосередньо судом доказами, а саме показами свідків:

У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_23 пояснив, що 23.09.2024 близько 19:00 год. із ОСОБА_24 приїхали на автомобілі до магазину розташованого в центрі с. Миколаївка, Берестинського району, Харківської області, де перебували ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , її брат ОСОБА_27 , ОСОБА_28 згодом на авто приїхали ОСОБА_15 та ОСОБА_14 . Близько 22:00 год. під`їхав на мопеді чоловік, якого свідок упізнав,

як ОСОБА_6 , останній почав з`ясовувати стосунки з ОСОБА_14 , на що йому були зроблені зауваження та він поїхав, при від`їзді образив її словами. Через 10-15 хв. ОСОБА_6 повернувся пішки, запитував про ОСОБА_14 , самовільно відчинив задні пасажирські двері автомобіля ОСОБА_25 , з метою знайти ОСОБА_14 . Після чого, біля багажника автомобіля між ним і ОСОБА_15 виник конфлікт. ОСОБА_6 долонею штовхнув ОСОБА_15 в обличчя, далі - обома руками в плечі ( ОСОБА_29 упав і підвівся), завів праву руку за спину та завдав удари в тулуб ОСОБА_15 . Свідок першим підійшов розтягувати, почув крик ОСОБА_15 «У нього ніж, уходите!» і в цей момент отримав удар у праву кисть руки від ОСОБА_6 , ОСОБА_15 відходячи впав на коліна та руки. Після цього, ОСОБА_6 , тримаючи ніж у правій руці, переслідував ОСОБА_14 наздогнав біля магазину навколо автомобілів, лівою рукою схопив за комір і завдав кілька ударів ножем у тулуб, далі присів біля неї, промовляв: «Больно? … Пробач, мені також було больно». Свідок разом із

ОСОБА_24 намагалися допомогти ОСОБА_15 , який невдовзі помер, карета швидкої допомоги прибула за кілька хвилин, надала допомогу ОСОБА_14 , однак остання померла на місці.

Показання свідка ОСОБА_23 є послідовними, відображають двічі підтверджене впізнання ОСОБА_6 , ініціацію ним конфлікту, застосування ножа спочатку щодо

ОСОБА_15 , а згодом до ОСОБА_14 , та безпосередній причинний зв`язок між цими діями і наслідками.

У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_26 , (у своїй фактичній канві майже повторюють показання ОСОБА_23 ), пояснила, що увечері 23.09.2024 вона була біля магазину в центрі с. Миколаївка, Берестинського району, Харківської області, близько

22:00 год. упізнала ОСОБА_6 , який приїхав на мопеді, з`ясовував стосунки

з ОСОБА_14 та поїхав. Приблизно за 15 хвилин повернувся пішки, розшукував

ОСОБА_14 , самовільно відчинив задні двері авто ОСОБА_25 , після чого біля багажника автомобіля виник конфлікт із ОСОБА_15 , що перейшов у сутичку. Свідок почула крик ОСОБА_31 «У нього ніж, уходите!», бачила, як він відходив і падав на коліна та руки, а ОСОБА_6 з ножем переслідував ОСОБА_14 , вигукуючи «ОСОБА_19, тварь, де ти є?», наздогнав біля магазину, лівою рукою схопив за комір і завдав їй щонайменше трьох ударів ножем у тулуб, вона викликала поліцію, згодом, коли ОСОБА_6 затримали, побачила ніж біля правого колеса авто, ОСОБА_15 ознак життя не подавав, а ОСОБА_14 померла на місці. Додатково свідок зазначила, що того дня ОСОБА_14 розповідала їй про припинення стосунків із ОСОБА_6 та про придбані ним каблучки.

Показання ОСОБА_26 є послідовними, базуються на безпосередньому спостереженні та підтверджують використання ножа обвинуваченим, переслідування

й нанесення ударів потерпілим, а також перебіг подій, що передував смерті обох потерпілих.

У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_25 пояснив, що 23.09.2024 близько 19:30 год. разом із ОСОБА_26 та ОСОБА_32 прибув на автомобілі ВАЗ-2104, реєстраційний номер НОМЕР_3 до магазину, розташованого в центрі с. Миколаївка, Берестинського району, Харківської області, для зустрічі з ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , пили каву. Близько 22:00 год. приїхав на мопеді

ОСОБА_6 , між ним та ОСОБА_14 виникла словесна суперечка, після чого він поїхав. Приблизно за 15 хв. повернувся пішки, двічі впізнаний свідком зі світла фар. Шукаючи ОСОБА_14 , самовільно відчинив задні двері авто свідка, біля багажника автомобіля між ним та ОСОБА_15 стався конфлікт. ОСОБА_6 намагався вдарити ОСОБА_15 , останній його відштовхнув, ОСОБА_6 та ОСОБА_15 відійшли в темряву. Свідок почув крик ОСОБА_15 «У нього ніж, уходите!», бачив, як той відходив і упав на коліна та руки. Далі, спостерігав, як ОСОБА_6 з ножем переслідував ОСОБА_14 у напрямку магазину, з міркувань безпеки свідок відніс ОСОБА_33 на відстань. Згодом побачив ОСОБА_15 лежачим, біля ОСОБА_14 знаходився ОСОБА_6 . Місцеві хлопці затримали останнього та викликали карету швидкої допомоги та поліцію. До приїзду карети швидкої допомоги ОСОБА_15 помер, ОСОБА_14 ще була жива.

Показання ОСОБА_25 є послідовними, базуються на безпосередньому спостереженні та підтверджують використання ножа обвинуваченим, переслідування

й нанесення ударів потерпілим, а також перебіг подій, що передував смерті обох потерпілих.

У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_24 пояснив, що 23.09.2024 близько 19:00 год. разом із ОСОБА_23 приїхав на авто до магазину в центрі с. Миколаївка, Берестинського району, Харківської області, де перебували ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ,

її брат ОСОБА_27 , та ОСОБА_28 , згодом на автомобілі прибули ОСОБА_15 разом із

ОСОБА_14 . Близько 22:00 год. під`їхав на мопеді ОСОБА_6 , між ним та

ОСОБА_14 виникла словесна суперечка, після чого він поїхав, при від`їзді образив

її словом. Через 10-15 хв. повернувся пішки, запитував про ОСОБА_14 , самовільно відчинив задні двері авто ОСОБА_25 , з метою знайти ОСОБА_14 . Після чого, біля багажника стався конфлікт між ОСОБА_15 та ОСОБА_6 останній штовхнув його

в обличчя, далі - обома руками в плечі ( ОСОБА_29 упав і підвівся), ОСОБА_6 завів праву руку за спину і завдав кілька ударів у тулуб ОСОБА_15 . Свідок почув крик ОСОБА_15

«У нього ніж, уходите», бачив, як той упав на коліна та руки. ОСОБА_6 , тримаючи ніж

у правій руці, переслідував ОСОБА_14 наздогнав біля магазину, навколо авто, схопив лівою рукою за комір і наніс близько дев`яти ударів ножем у тулуб, згодом присів поруч, промовляв «Больно? … Пробач, мені також було больно». Місцеві хлопці затримали

ОСОБА_6 , свідок із ОСОБА_23 намагалися допомогти ОСОБА_15 , який за кілька хвилин помер. Карета швидкої допомоги прибула за кілька хвилин, надала допомогу ОСОБА_14 , однак остання померла на місці.

Показання ОСОБА_24 є послідовними, базуються на безпосередньому спостереженні

та підтверджують використання ножа обвинуваченим, переслідування й нанесення ударів потерпілим, а також перебіг подій, що передував смерті обох потерпілих.

У судовому засіданні (за участю педагога) допитано неповнолітнього свідка

ОСОБА_28 , яка є рідною сестрою потерпілої ОСОБА_14 пояснила, що ввечері 23.09.2024 о 18.00 год. вийшла гуляти з сестрою та її друзями, у неї був мобільний телефон сестри так як власний зламаний, на який 3-4 рази дзвонив ОСОБА_6 вона на прохання сестри відповідала, що ОСОБА_14 немає або вона не може говорити. Близько 19:00 год. перебувала біля магазинів у центрі с. Миколаївка, Берестинського району, Харківської області, з друзями та сестрою. До компанії приїхав на мопеді ОСОБА_6 , упізнаний свідком, як колишній хлопець сестри. Після з`ясування стосунків поїхав, при від`їзді образив ОСОБА_14 , а через 10-15 хв. повернувся пішки. Коли свідок із ОСОБА_14 відійшли до туалету й поверталися, ОСОБА_28 почула крики («викликайте швидку», «де ОСОБА_19 …»), в цей момент ОСОБА_14 побігла в сторону магазину, побачивши її ОСОБА_6 почав її переслідувати, біля магазину він наздогнав та здійснював рухи руками в ділянці її тулуба (предмет не розгледіла, відстань

?10 м, освітлення - фари авто). Згодом побачила ОСОБА_14 на землі з кровотечою. ОСОБА_6 затримали присутні, прибули карета швидкої допомоги та поліція.

Показання неповнолітнього свідка ОСОБА_28 є послідовними, конкретними, візуально безпосередні, кореспондують з показаннями інших свідків і підтверджують умисні дії обвинуваченого з ножем, причинний зв`язок і мотив.

Оцінка суду показань свідків:

Свідки ( ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 ) допитані безпосередньо в суді, їхні показання взаємно узгоджуються щодо ключових обставин: перший приїзд ОСОБА_6 , його від`їзд і повернення через 10-15 хв, пошук ОСОБА_14 , самовільне відкриття дверей автомобіля, конфлікт і удари ножем по ОСОБА_15 , подальше переслідування та нанесення ударів ОСОБА_14 , затримання обвинуваченого, прибуття карети швидкої допомоги та настання смерті обох потерпілих.

Наявність ножа та його використання підтверджено кількома свідками, чули крик

«У нього ніж, уходите!», що кореспондує механізм поранень і причинний зв`язок.

Різниця у деталях (зокрема кількість ударів, кут огляду, дистанція, освітлення фарами) пояснюється умовами сприйняття та не впливає на достовірність основних фактів.

Можлива зацікавленість окремих свідків (дружні зв`язки) нейтралізується перехресною підтверджуваністю різних, незалежних один від одного показань, ОСОБА_28 пояснила ситуацію з телефонними дзвінками (відповідала на прохання сестри), що логічно вписується у загальну канву подій.

Свідки послідовно вказують на поведінкові ознаки ревнощів (образливі вислови, пошук ОСОБА_14 ), а також на цілеспрямованість дій обвинуваченого після повернення.

Враховуючи наведене, колегія суддів визнає показання свідків належними, допустимими, достовірними та такими, що безпосередньо підтверджують винуватість

ОСОБА_6 у вчиненні умисних убивств двох осіб.

Крім того, у судовому засіданні була допитана в якості свідка мати обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_37 , яка пояснила, що має сина - ОСОБА_6 , ОСОБА_38 після розірвання шлюбу з дружиною певний час мешкав із батьками, з 2023 року проживав спільно з ОСОБА_14 , останнім часом - за її адресою у смт. Зачепилівка, Харківської області. За словами свідка, під час їхнього співжиття сварок чи непорозумінь між ОСОБА_39 та ОСОБА_14 вона не спостерігала і про такі їй не повідомляли. Син, зі слів матері, "дуже любив ОСОБА_14 ". Також, свідок охарактеризувала його як стриманого, ввічливого, доброзичливого та сімейного, який «завжди готовий допомогти». Пояснюючи власне розуміння причин події, свідок заявила, що вчинене "суперечить самому характеру її сина"і на її думку, "мабуть, у нього вселився сатана". Також, вона пояснила, що час від часу користувалася мопедом, яким ввечері 23 вересня 2024 року пересувався її син, але ножа

у бардачку мопеда не бачила.

Колегія суддів бере наведені показання до уваги як такі, що характеризують особу обвинуваченого та відображають його стосунки з потерпілою. Водночас, свідок не намагалася спростовувати інші докази та не висувала альтернативної версії подій, її вислів про те, що вчинене «суперечить характеру сина» і що «мабуть, у нього вселився сатана», колегія суддів оцінює як емоційне судження, що фактично свідчить про відсутність у свідка будь-яких раціональних пояснень причин події, і яке не має самостійного доказового значення щодо обставин злочину.

У судовому засіданні допитано в якості потерпілого батька ОСОБА_15 -

ОСОБА_9 пояснив, що його син ОСОБА_42 був життєрадісним, дотепним хлопцем. Напередодні події, відповідаючи матері на жартівливе запитання про можливу дівчину, він

з усмішкою сказав, що дівчина «має певні сімейні обставини (ймовірно - дитину)», одразу уточнивши, що це лише жарт. Загалом батько охарактеризував сина як позитивну, виховану та доброзичливу молоду людину.

У судовому засіданні допитано в якості потерпілої тітку загиблої ОСОБА_14 ОСОБА_8 яка пояснила, що племінниця з дитинства виховувалася у неї. Їй відомо, що ОСОБА_14 та ОСОБА_6 певний час спільно проживали в її будинку під час перебування потерпілої за кордоном. Після повернення вона деякий час також мешкала разом із ними до їх розставання. ОСОБА_8 охарактеризувала обвинуваченого як особу, що після роботи вживала пиво та «бурчала» на племінницю. За її словами, причиною розриву стало підняття ОСОБА_6 руки на племінницю ОСОБА_14 та нерівне ставлення до дітей (випадок під час поїздки на ринок, коли купівлі здійснювалися лише для його дитини, але не для дитини ОСОБА_14 ), що серед іншого, вплинуло на рішення ОСОБА_14 припинити спільне проживання.

Колегія суддів, не надає «безсумнівної» довіри показанням потерпілої ОСОБА_8 лише тому, що вона є цивільною позивачкою. Відповідно до ст. 94 КПК України докази оцінюються за внутрішнім переконанням суду з урахуванням, зокрема, можливої зацікавленості особи, джерела її відомостей, їхньої узгодженості з іншими доказами

та способу одержання. Показання з чужих слів мають допоміжний характер і самостійно вирок не обґрунтовують (ч. 4 ст. 95 КПК).

Поміж тим, колегія суддів оцінює показання ОСОБА_8 критично і вибірково:

у частині власних спостережень (факт спільного проживання, побутові конфлікти, розрив стосунків) вони логічні, внутрішньо несуперечливі та кореспондують іншим доказам (поясненням свідків про «колишні» стосунки, мотив ревнощів, версіям самих учасників).

У частині, що відтворює слова племінниці або містить оцінні судження (епізод «підняв руку», «нерівне ставлення до дітей»), колегія суддів сприймає їх як інформацію про фон стосунків і мотив, але не покладає на них вирішальної доказової ваги.

Ключові ж обставини вини ОСОБА_6 (факт і механізм нападів, застосування ножа, послідовність дій, причинний зв`язок між пораненнями та смертю обох потерпілих) доведені незалежними та взаємоузгодженими джерелами: показаннями безпосередніх очевидців ( ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 ), відеозаписом з камер спостереження, висновками судово-медичних експертиз, імунологічними дослідженнями крові на руках та одязі обвинуваченого, а також вилученим ножем і іншими речовими доказами. Навіть за гіпотетичного виключення показань ОСОБА_8 із доказового масиву сукупність наведених доказів є достатньою та переконливою для висновку про винуватість обвинуваченого.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_6 , встановлені колегією суддів обставини повністю підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами, які колегія суддів вважає належними та допустимими, а саме:

Протокол огляду місця події від 24.09.2024 з ілюстративною таблицею, карткою пам`яті з відео з огляду місця події відповідно до якого вилучено:

1.змив речовини бурого кольору з ґрунту біля трупу жінки, нейтральний змив та зразок марлі;

2.мобільний телефон Redmi у зеленому чохлі;

3.зв`язку ключів з ґрунту біля магазину;

4.ніж з дерев`яним руків`ям з ґрунту автомобіля ВАЗ 2104, з нашаруванням речовини бурого кольору, загальною довжиною 24 см. (дерев`яна руків`я 11.5 см та клинок 12.5 см);

5.кофта синього кольору, фірмова з надписом «Поліція», з ґрунту біля автомобіля Opel Astra;

6.мопед марки Honda Tact рожево-фіолетового кольору, реєстраційний номер

НОМЕР_4 ;

7.ключ на мотузці від багажного відділення мопеду марки Honda Tact рожево-фіолетового кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

8.мобільний телефон марки Redmi, який знаходився у багажному відділенні мопеду марки Honda Tact, із захисним чохлом - книжкою із шкіряного замісника синього кольору;

9.змив з лівої ручки керма мопеду марки Honda Tact;

10.змив з правої ручки керма мопеду марки Honda Tact.

Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 28.09.2024 проведений на підставі ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 27.09.2024 про тимчасовий доступ до відео зображення подій, що мали місце по

АДРЕСА_2 23.09.2024 у період часу із 20:00 год. по 24:00 год. з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді. Відповідно до якого за допомогою персонального комп`ютера зроблено копію відео зображення за 23.09.2024 та поміщено на DVD-R диск Verbatin, загальний об`єм інформації становить 2,20 Гб.

Колегією суддів переглянутий зазначений відеозапис встановлено, що у хронологічній послідовності зафіксовано підхід чоловіка, впізнаного свідками, як ОСОБА_6 , до групи осіб біля автомобілів; подальше віддалення його разом із ОСОБА_15 у менш освітлену ділянку та падіння останнього; далі - переслідування ОСОБА_6 жінки ( ОСОБА_14 ) навколо автомобіля, наздоганяння біля входу до магазину і завдання їй багаторазових ударів предметом, схожим на ніж, у ділянку тулуба. Хронометраж основної події - завдання ударів обом потерпілим нарізно складає близько двох хвилин , а зафіксована послідовність повністю узгоджується з узагальненими показаннями свідків: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 та ОСОБА_28 щодо дій обвинуваченого та місць нанесення поранень.

Висновок експерта№ 12-23/50-КРт/24 від 24.11.2024 трупа ОСОБА_14 ,ІНФОРМАЦІЯ_4., відповідно до якого при дослідженні трупа ОСОБА_14 встановлені наступні тілесні ушкодження: множинні колото-різані ушкодження грудної й черевної порожнин (із ушкодженням діафрагми, печінки, брижі та кишківника) та оборонні рани на руках - були завдані значною силою колюче-ріжучим однолезовим предметом, узгодженим із наданим ножем, спричинили гостру масивну крововтрату з настанням смерті

у перші хвилини (22:41 23.09.2024), за умов якої врятувати потерпілу було неможливо; встановлено причинний зв`язок, а також те, що під час нападу потерпіла була у вертикальному положенні та ще могла нетривалий час рухатися. Смерть ОСОБА_14 настала внаслідок сукупності вищевказаних колото-різаних ран грудної та черевної порожнин з ушкодженням внутрішніх органів, які ускладнились гострою крововтратою, які по ступеню тяжкості мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечності для життя згідно п.п. 2.1.1 а, 2.1.2, 2.1.3 й, к, о «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.

Висновок експерта № 12-17/189-КРт/24 від 24.09.2024 трупа ОСОБА_14 ,ІНФОРМАЦІЯ_4., відповідно до якого при дослідженні трупа ОСОБА_14 встановлені наступні тілесні ушкодження: прижиттєві ушкодження у вигляді однієї проникаючої колото-різаної рани грудної клітки з проникненням у праву плевральну та черевну порожнини й ушкодженням діафрагми та правої долі печінки, однієї проникаючої рани черевної стінки з ушкодженням брижі та петель кишківника і заочеревною гематомою, трьох непроникаючих колото-різаних ран передньої поверхні грудної клітки, однієї поверхневої колотої рани та множинних колото-різаних/різаних ран обох передпліч (ознаки оборонних ушкоджень); у плевральній і черевній порожнинах наявна кров, внутрішні органи з ознаками малокрів`я; причиною смерті є сукупність колото-різаних поранень грудної та черевної порожнин з ушкодженням внутрішніх органів, ускладнена гострою крововтратою (за картою ШМД - 22:41 23.09.2024), із наявним причинним зв`язком; знаряддям був колюче-ріжучий однолезовий плоский клинок із П-подібним обушком і вираженими ребрами (відповідає ножу), на шкірному клапті черевної стінки виявлені синтетичні чорні волокна, реакції на метали не виявлено, морфологія ран типова (щілиноподібні, рівні краї, один кінець «М-подібний», інший гострокутний); проникаючі ушкодження кваліфікуються як тяжкі, ушкодження верхніх кінцівок - легкі (короткочасний розлад здоров`я); на момент поранень потерпіла могла бути у вертикальному положенні, обернена передньою/правою боковою поверхнями, певний час після поранень могла самостійно рухатися та відчувала біль; послідовність поранень не встановлена, поза тіла до огляду не змінювалась, ушкодження одягу відповідають тілесним; токсикологічно легкі спирти не виявлені, імунологічно - група крові В (анти-A), гістологічно - ознаки гострого розладу кровообігу, артеріальної ішемії міокарда, субендокардіальних крововиливів, набряку мозку/легень та дистрофічних змін міокарда.

Висновок експерта№ 12-23/51-КРт/24 від 29.11.2024 трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3., відповідно до якого при дослідженні трупа ОСОБА_15 встановлені наступні тілесні ушкодження: голова - садна обличчя; грудної клітини - дві колото-різані рани проникаюча в ліву плевральну порожнину в ушкодження серця, проникаюча в ліву плевральну порожнину з ушкодженням діафрагми, задній поверхні грудної клітини, не проникаюча; живота -дві колото-різані рани черевної стінки, проникаючи у черевну порожнину з ушкодженням брижі та петель кишківника. Смерть ОСОБА_15 настала внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням серця тампонади серцевої сорочки кров`ю, що призвело до гострої серцево-судинної недостатності, що і явилося безпосередньою причиною смерті, які по ступеню тяжкості мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечності для життя згідно п.п. 2.1.1 а, 2.1.2, 2.1.3 й, к, о «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.

Висновок експерта № 12-17/188-КРт-24 від 24.09.2024 судово-медична експертиза трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3., відповідно до якого при дослідженні трупа ОСОБА_15 встановлені наступні тілесні ушкодження: прижиттєво спричинені ушкодження у вигляді двох проникаючих колото-різаних ран грудної клітки (одна - з ушкодженням серця, інша - з ушкодженням діафрагми), двох проникаючих ран черевної стінки з ушкодженням брижі та петель кишківника і заочеревною гематомою, непроникаючої рани по задній поверхні грудної клітки та саден обличчя; наявність гемоперикарда близько 370 мл і крові

у плевральній/черевній порожнинах; причиною смерті є проникаюче поранення грудної клітки з ушкодженням серця та тампонадою перикарда, що спричинило гостру серцево-судинну недостатність (за картою ШМД - 22:42 23.09.2024); знаряддям був колюче-ріжучий однолезовий плоский предмет із П-подібним обухом (відповідає ножу), тоді як садна зумовлені дією тупого твердого предмета; проникаючі ушкодження кваліфікуються як тяжкі, садна обличчя та непроникаюча рана спини - як легкі; під час поранень потерпілий перебував у вертикальному або близькому до нього положенні, обернений передньою/лівою боковою поверхнями, певний час після поранень міг самостійно рухатися й відчував біль, послідовність нанесення поранень не встановлена, ушкодження одягу відповідають тілесним; лабораторно виявлено ознаки гострого розладу кровообігу, набряк мозку та легень, летких спиртів не виявлено, група крові - В (ізогемаглютинін анти-A). Часовий інтервал смерті. Смерть могла настати в перші хвилини після поранень, у наявних умовах урятувати було неможливо.

Висновок експерта № 14/2844-Дм/24 від 10.10.2024 судово-медичної імунологічної експертизи (змиви з рук підозрюваного; зразки крові потерпілих) відповідно до якого: кров від трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить до групи AB (IV); кров від трупа

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відноситься до групи B (III), ізогемаглютинін анти-A. Змив

з правої руки підозрюваного (об`єкт №1): виявлено кров людини з антигеном B - B (III); походження від ОСОБА_14 не виключається; від ОСОБА_15 (AB) - виключено. Змив з лівої руки підозрюваного (об`єкт №2): виявлено кров групи AB (IV); походження від ОСОБА_15 не виключається; також не можна виключити домішку крові B (III) (можливе походження від ОСОБА_14 ).

Висновок експерта № 14/2845-Дм/24 від 16.10.2024 судово-медичної імунологічної експертизи (капці підозрюваного; контрольні зразки крові потерпілих) відповідно до якого: кров від трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить до групи AB (IV); кров від трупа ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відноситься до групи B (III), ізогемаглютинін анти-A. На капцях полімерних (гумових) чорного кольору у підозрюваного ОСОБА_6 виявлено кров людини групи B(III) - походження від ОСОБА_14 не виключається. Від ОСОБА_15 (AB) - дана кров виникнути не могла. На капцях полімерних ОСОБА_6 , а саме: на капці на праву ногу, виявлено кров людини групи AB(IV) - походження від ОСОБА_15 не виключається. Оцінювати можливу домішку ОСОБА_43 ) недоцільно через дуже малий розмір плями.

Висновок експерта № 14/2846-Дм/24 від 17.10.2024 судово-медичної імунологічної експертизи (плями крові на штанах підозрюваного) відповідно до якого: кров від трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить до групи AB (IV); кров від трупа ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відноситься до групи B (III), ізогемаглютинін анти-A. На штанах ОСОБА_6 знайдена кров людини групи В, з ізогемаглютиніном анти-A, походження від ОСОБА_14 не виключається. Від ОСОБА_15 виникнути не могла. Штани: виявлено антигени A і B ? кров групи AB (ймовірно ОСОБА_15 ), змішана з кров`ю групи B (анти-A) (можлива ОСОБА_14 ). Штани: кров людини, групову належність не встановлено.

Висновком експерта № 14/2847-Дм/24 від 10.10.2024 судово-медичної імунологічної експертизи (джемпер спортивний з капюшоном підозрюваного), відповідно до якого: кров від трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить до групи AB (IV); кров від трупа ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відноситься до групи B (III), ізогемаглютинін анти-A. Джемпер (правий рукав; лівий рукав капюшон): кров групи B (анти-A) - походження від ОСОБА_14 не виключається; від ОСОБА_15 - виключено. Джемпер: кров групи AB - можливе походження від ОСОБА_15 .. Оцінювати домішку групи B (анти-A) недоцільно через малі розміри плями. Джемпер: змішана кров - B (анти-A) + AB - можливе спільне походження від ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Джемпер: кров групи O (виявлені анти-A і анти-B) - не може походити від обох потерпілих. Джемпер: виявлено лише антиген H - кров групи O (анти-A, анти-B), не від потерпілих.

Висновок судово-психіатричного експерта № 741 від 23.10.2024 відповідно до якого: ОСОБА_6 хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявлено. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення ОСОБА_6 , перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації. Поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На обліку у психіатра/нарколога не перебував, за матеріалами справи - даних про неадекватну поведінку до події немає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Колегія суддів, сприймає цей висновок як належний, обґрунтований та послідовний доказовий документ і покладає його в основу висновок про осудність ОСОБА_6 та відсутність медичних підстав для звільнення від кримінальної відповідальності чи застосування примусових заходів медичного характеру.

Дослідивши та оцінивши у сукупності висновки експертиз №№ 12-23/50-КРт/24, 12-23/51-КРт/24, 12-17/188-КРт-24, 12-17/189-КРт/24, 14/2844-Дм/24, 14/2845-Дм/24, 14/2846-Дм/24, 14/2847-Дм/24, колегія суддів, дійшла висновків.

Факт і механізм спричинення смерті ОСОБА_14 та ОСОБА_15 встановлений множинними колото-різані поранення життєво важливих ділянок (грудна й черевна порожнини), завдані колюче-ріжучим однолезовим плоским клинком із П-подібним обушком; ушкодження узгоджуються з ножем, наданим на експертизу, усі ушкодження - прижиттєві; удари наносилися значною силою. У ОСОБА_14 фіксуються оборонні поранення верхніх кінцівок; у ОСОБА_15 смертельне ушкодження серця з тампонадою перикарда. Причинний зв`язок між пораненнями та смертю - прямий; смерть настала в перші хвилини після отримання проникаючих поранень (за картами ШМД: 22:41 та 22:42 23.09.2024), у наявних умовах врятувати потерпілих було неможливо. Токсикологічне у ОСОБА_14 етиловий та інші легкі спирти не виявлені.

Імунологічною експертизою встановлено: кров ОСОБА_15 - групи AB(IV); кров ОСОБА_14 - групи B(III) з ізогемаглютиніном анти-A. На правій руці обвинуваченого, на рукавах і капюшоні його джемпера, на штанах і частині капців виявлено кров B(III) (походження від ОСОБА_14 не виключається; від ОСОБА_15 виключено). На лівій руці, окремих ділянках джемпера та на одному з капців - кров AB(IV) (походження від ОСОБА_15 не виключається). У низці об`єктів зафіксовано змішані сліди B(III)+AB(IV), що вказує на контакт з кров`ю обох потерпілих. Поодинокі сліди групи O(I) не належать потерпілим і доказового значення для спростування наведених висновків не мають.

Висновки судово-медичних, гістологічних і імунологічних досліджень між собою узгоджуються, виконані з дотриманням загальноприйнятих методик, суперечностей не містять та кореспондують встановленому перебігу подій і показанням свідків. Сукупно вони підтверджують безпосередній фізичний контакт обвинуваченого з обома потерпілими

у момент нанесення поранень, прицільне застосування ножа до життєве важливих органів

і заподіяння смерті кожному з потерпілих.

Наведені експертні дані свідчать про умисний характер дій обвинуваченого, спрямованих на позбавлення життя двох осіб, та повністю узгоджуються з кваліфікацією за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Окрім показів свідків, висновків експертів, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується сукупністю речових доказів, вилучених під час огляду місця події 24.09.2024 та визнаних речовими доказами постановою слідчого СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_44 від 24.09.2024 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000931. Вилучення здійснено у порядку КПК України, об`єкти належним чином упаковані, опечатані та передані на зберігання. Наведені речові докази узгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами (у т.ч. висновками судово-медичних і імунологічних експертиз, показаннями свідків) і в сукупності підтверджують обставини події, використання ножа як знаряддя злочину, безпосередній контакт обвинуваченого з потерпілими та його участь

у вчиненні інкримінованого злочину.

Загальна оцінка доказів і правова кваліфікація:

Оцінкою доказів за Кримінально процесуальним кодексом України, колегія суддів керуючись ст.ст. 84, 86-87, 94-95, 98-102 КПК України, визнає, що:

- показання свідків ( ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 ) отримані безпосередньо у суді, є послідовними, взаємоузгодженими та кореспондують іншим доказам;

- відеозаписом із камери спостереження відтворено у судовому засіданні, безперервно фіксує ключову послідовність подій і підтверджує пояснення свідків;

- висновки судово-медичних, імунологічних та психіатричної експертиз складені уповноваженими експертами, за належних вихідних даних і методик, між собою узгоджуються та підтверджують механізм і наслідки нападів;

- речові докази (зокрема ніж, змиви, одяг та взуття, мопед, телефони) вилучені, упаковані, опечатані й визнані речовими доказами постановою слідчого у порядку ст.ст. 98-100, 104-107, 110 КПК, даних про істотні порушення порядку збирання чи зберігання не встановлено;

- доводів, що свідчили б про недопустимість будь-якого з ключових доказів за ст. 87 КПК, стороною захисту не наведено і судом не встановлено.

Доведеність вини: сукупність доказів переконливо встановлює, що ОСОБА_6 , повернувшись до місця події з ножем, спочатку завдав ОСОБА_15 проникаючих поранень грудної клітки (смертельне ушкодження в серця), а далі переслідував і багаторазово вдарив ножем ОСОБА_14 у ділянку грудної та черевної порожнин, що спричинило їхню смерть у перші хвилини. Імунологічні дослідження виявили на руках, одязі та взутті обвинуваченого кров обох потерпілих, що підтверджує безпосередній контакт у момент нападів. Пояснення обвинуваченого про стан сп`яніння і «ніби уві сні» спростовані висновком судово-психіатричної експертизи: він усвідомлював свої дії та міг керувати ними.

Правова кваліфікація:

Колегія суддів кваліфікує дії ОСОБА_6 за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство двох осіб. Стан алкогольного сп`яніння не виключає і не пом`якшує відповідальності; за змістом п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України враховується як обставина, що обтяжує покарання. Обставини, встановлені судом (щире каяття, визнання вини), можуть бути оцінені при призначенні покарання в порядку ст. 66 КК України і не впливають на кваліфікацію.

Вивчивши особу обвинуваченого колегія суддів встановила:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, на психіатричних та наркологічних обліках не перебуває. Відповідно до довідки-характеристики заступника селищного голови ІНФОРМАЦІЯ_6 проживає один, виховує доньку ОСОБА_45 , 2014 року народження, працює у м. Дніпро, на комбінату « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшим кладовщиком. За місцем проживання характеризується позитивно, скарги від сусідів не надходили, компрометуючих матеріалів на нього селищна рада не має. На обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 громадянин ОСОБА_6 не перебуває. Згідно із повідомленням ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 обвинувачений визнаний обмежено придатним у воєнний час за гр. 1 ст. 54 «В» згідно розкладу хворіб відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_9 № 402 від 14.08.2008, яка передбачає хвороби печінки К70-К77 (алкогольна хвороба печінки, токсичне ураження печінки, печінкова недостатність, хронічні гепатити, фіброз та цироз); хвороби жовчного міхура, жовчовивідних шляхів та підшлункової залози К 80-К87 ( холецистит, халантит, панкреатит та інші).

Мотиви призначення покарання/ оцінка доводів сторін щодо покарання:

Керуючись ст. 50, 64, 65, 66, 67 КК України та загальними засадами індивідуалізації покарання, колегія суддів вважає, що у цій справі, попри кваліфікацію за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК (дві потерпілі особи), не встановлено таких додаткових, особливо обтяжливих компонентів, які б у своїй сукупності робили необхідним виняткове покарання у виді довічного позбавлення волі.

Зокрема відсутні ознаки особливої жорстокості, мучення, тортур, глузування або знущання над потерпілими, подія тривала короткий проміжок часу, без тривалого спричинення страждань.

Відсутні корисливий, терористичний чи інший суспільно небезпечний мотив, змова групи, повторність чи рецидив, обвинувачений раніше не судимий, характеризується позитивно.

Немає даних про спроби уникнути відповідальності шляхом переховування, знищення доказів чи протидії слідству, навпаки - обвинувачений був затриманий на місці, визнав вину, співпрацював із слідством і судом, висловив каяття.

Хоча в обвинувальному акті як пом`якшуючу обставину зазначено лише щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України), колегія суддів, керуючись статтями 65-66 КК України та принципом індивідуалізації покарання, визнає також пом`якшуючими обставинами повне визнання вини, активну співпрацю зі слідством і судом, позитивні характеристики та відсутність попередніх судимостей, які у своїй сукупності переважають установлені обтяжуючі.

За змістом ст. 64 КК України довічне позбавлення волі за особливо тяжкі злочини застосовується лише тоді, коли колегія суддів не вважає можливим досягти мети покарання строковим позбавленням волі. Практика ЄСПЛ (зокрема рішення у справах Вінтер та інші проти Сполученого Королівства, Мюррей проти Нідерландів, Хатчінсон проти Сполученого Королівства) підкреслює, що найсуворіше покарання є винятковим заходом, яке має призначатися лише за наявності надзвичайної суспільної небезпечності особи та обставин, і за умови дотримання принципів гуманізму, пропорційності й перспективи ресоціалізації.

У цій справі колегія суддів не встановив беззаперечних підстав робити висновок про таку ступінь невиправності чи стійкої небезпечності обвинуваченого, яка б вимагала довічного ув`язнення. При цьому, строкове покарання 15 років позбавлення волі є співмірним тяжкості посягання, відповідає цілям кари, загальної і спеціальної превенції, забезпечує реалістичну перспективу виправлення та узгоджується із принципом необхідності та достатності покарання без вдавання до надмірної репресії.

Санкція п.1 ч.2 ст.115 КК передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

У межах строкового діапазону обирається міра, що найточніше відображає тяжкість (ст.65 КК).

Дві умисні смерті поспіль, цілеспрямовані удари ножем у життєво важливі ділянки - підвищена суспільна небезпечність епізоду.

Повернення на місце з ножем після паузи свідчить про сформований прямий умисел,

а не ситуативний афект.

Пом`якшуючі обставини (визнання вини, каяття, співпраця, позитивні дані) превалюють обтяжуючі (у присутності дитини; щодо близьких; у стані сп`яніння) - утримує від довічного, але за наведених фактичних обставин не виправдовує нижчу межу строкового покарання.

Отже, п`ятнадцять років позбавлення волі є пропорційним і достатнім для досягнення цілей покарання (ст.50, 65 КК): забезпечує справедливу оцінку подвійного умисного позбавлення життя й необхідний строк ізоляції, водночас залишаючи реалістичну перспективу ресоціалізації, чого дванадцять років, які просив призначити адвокат за цих обставин

не гарантує.

З огляду на відсутність «виняткових» обставин, які б унеможливлювали досягнення цілей покарання менш суворим заходом, а також на превалювання сутнісних пом`якшуючих обставин над обтяжуючими, призначення п`ятнадцять років позбавлення волі є законним, справедливим і достатнім.

Прокурор у дебатах висловив сумнів у щирому каятті обвинуваченого, який поводив себе стримано впродовж судового процесу та не просив вибачення у родичів загиблих. Колегія суддів не погоджується з доводами прокурора щодо відсутності щирого каяття, оскільки оцінює не зовнішню експресію, а послідовну процесуальну поведінку обвинуваченого протягом усього розгляду, яка свідчить про реальне усвідомлення провини та жаль за вчинене. Під час допиту обвинувачений заявив про щире каяття, висловив жаль з приводу скоєного та наголосив, що «вранці все було добре, а ввечері - все погано, і вже нічого не змінити». Колегія суддів вважає, що це емоційний підсумок тобто раптове переростання звичного дня в трагедію та усвідомлення незворотності наслідків. Цей вислів відображає каяття, але не пояснює причин і не має самостійного виправдувального значення.

Доводи захисника обвинуваченого про призначення дванадцять років не переконують, оскільки вони не відображають реальної ваги шкоди (дві людські смерті), способу вчинення, а також стану алкогольного сп`яніння як обтяжуючої обставини. Водночас, щире каяття, повне визнання, співпраця зі слідством і позитивні дані про особу враховані судом як пом`якшуючі та саме вони виключають довічне позбавлення волі, але не знижують покарання до рівня, що нівелював би превенцію та справедливий баланс між правами обвинуваченого і суспільним інтересом. З огляду на принципи законності, індивідуалізації, пропорційності й необхідності та достатності (ст. 65 КК), строк п`ятнадцять років позбавлення волі є суворим, але не надмірним: він адекватно реагує на подвійну загибель, спосіб і мотивацію дій, ураховує обтяжуючі обставини, і водночас залишає обвинуваченому реалістичну перспективу ресоціалізації. Посилання на емоційний стан, «образу» та каяття не нівелюють доведеного прямого умислу на позбавлення життя двох осіб і тому не виправдовують зниження покарання до дванадцяти років.

Розгляд цивільних позовів:

При вирішенні заявлених у кримінальному провадженні цивільних позовів про відшкодування завданої злочином моральної шкоди колегія суддів встановила наступне.

В обґрунтування заявлених позовних вимог цивільні позивачі зазначили, що смерть

їх близьких за встановлених обставин, призвела потерпілих до шокового стану, тривалих переживань, відновити нормальний психологічний стан потерпілим навряд чи вдасться,

що є природним станом людини, яка втратила дитину.

Психотравмуюча ситуація, постійні думки та спогади призводять до суттєвих змін

у нормальному житті, перешкоджають активному соціальному функціонуванню, розуміння неможливості відновити втрачене призводить до відчуття відчаю, незахищеності, необхідності організувати подальше життя без підтримки загиблих.

Як передбачено ст.128 КПК України, особі, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та /або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів.

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Крім цього, у п. 3 зазначеної постанови вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пункті 9 вищевказаної постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Колегія суддів виходить з природно-правового уявлення про право людини на відшкодування моральної шкоди. Це виявляється, головним чином, у посиланні на міркування справедливості як головного мотиву присудження відповідної компенсації,

а крім того - у самій формі констатації факту заподіяння немайнових втрат та особливостей їх індивідуального вияву, оскільки судове рішення постає як практичне втілення принципу розумності, результат об`єктивної, всебічно зваженої оцінки обставин справи у їх сукупності.

Усвідомлення взаємозв`язку відшкодування моральної шкоди з правом на доступ

до ефективного засобу юридичного захисту вочевидь має спиратися на загальне переконання у спроможності юрисдикційного органу сформувати обґрунтоване уявлення щодо наявності та специфіки втілення моральної шкоди, що зазвичай виникає за подібних життєвих обставин.

Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Абдулазіз, Кабалес

і Балкандалі», зазначається, що, «…з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода

не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте, розумно припустити, що особи, які зіткнулися з проблемами можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає,

що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Аналізуючи наведене колегія суддів встановив, що обставини на які посилаються цивільні позивачі в обґрунтування позову, знайшли своє підтвердження сукупністю доказів, які логічні, послідовні, достовірні та достатні для висновку про те, що цивільним позивачам внаслідок смерті близьких осіб завдана моральна шкода, яка полягає у зазнані цивільними позивачами постійного стресу через не відновлювальну втрату, певне розчарування та страждання в результаті усвідомлення неможливості продовжувати звичне життя та втрату значної частини життєвих зв`язків.

Вирішуючи питання, що пов`язані з розміром відшкодування моральної шкоди, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб, колегія суддів керується принципами умовної рівності втраченого блага і того, яке може бути надбане за конкретну суму грошей; поміркованості - відповідності вимогам здорового глузду і розважливості; розумності - об`єктивного відображення дійсності, розсудливого, врівноваженого мислення; справедливості - неупередженого ставлення до всіх учасників спору. Принципи розумності

і справедливості виявляються в тому, що більш глибоким моральним стражданням відповідає більший розмір відшкодування.

Відтак, враховуючи, що завдана цивільним позивачам моральна шкода безпосередньо пов`язана з втратою ними близьких осіб, що є найбільш суттєвим благом для будь-якої людини, розмір відшкодування повинен бути достатнім для забезпечення цивільному позивачу можливості втрачене благо відновити.

Водночас, життя людини є не відновлювальним благом, тому заявлені вимоги цивільних позовів відповідають обставинам справи та є адекватними нанесеній моральній шкоді, у контексті визначення справедливого розміру відшкодування моральної шкоди варто звернути увагу на такий елемент, як урахування притаманного конкретній країні рівня життя, адже некритичне слідування заявленим вимогам у частині визначення розміру відшкодування може призвести до істотного порушення балансу інтересів сторін з приводу відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 , поданий в його інтересах представником - адвокатом ОСОБА_10 , про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 4 000 000 (чотири мільйони) гривень, у зв`язку із загибеллю сина ОСОБА_15 , обвинуваченим визнано у повному обсязі. З огляду на визнання позову, його обґрунтованість та доведеність підстав, колегія суддів визнає доведеним та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 , яка є рідною тіткою загиблої ОСОБА_14 та фактично виховувала її з дитинства, поданий в її інтересах представником - захисником ОСОБА_10 , про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 3 000 000 (три мільйони) гривень, обвинуваченим визнано повністю. З огляду на повне визнання відповідачем позову, його обґрунтованість і доведеність підстав, колегія суддів визнає доведеним та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_16 , батька загиблої ОСОБА_14 , поданий в його інтересах представником - адвокатом ОСОБА_10 , про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 3 000 000 (три мільйони) гривень обвинуваченим визнаний у повному обсязі, тому, з огляду на обґрунтованість вимог і доведеність підстав, колегія суддів визнає доведеним та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів, колегія суддів вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України.

Відносно обвинуваченого, затриманого в порядку ст.208 КПК України 23.09.2024,

на досудовому розслідуванні був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого судом продовжений до 17.10.2025 включно.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну ризиків, що виправдовують обрання відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, на думку колегій суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а строк відбування покарання необхідно рахувати із дня фактичного затримання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 360-371, 373-376 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винним

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рахувати з дня фактичного затримання з 23.09.2024.

Зарахувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в строк відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення у період з дня затримання 23.09.2024 о 22.50 год., до набрання вироком законної сили у розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до набрання вироку законної сили, залишити попередній у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_10 »без визначення розміру застави.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 4 000 000 (чотири мільйони) гривень - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_9 відшкодування завданої злочином моральної шкоди у розмірі 4 000 000 (чотири мільйона) гривень.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_10 , про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі

3 000 000 (три мільйони) гривень - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_8 відшкодування завданої злочином моральної шкоди у розмірі 3 000 000,00 (три мільйони) гривень.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_10 , про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди

у розмірі 3 000 000 (три мільйони) гривень - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_16 , відшкодування завданої злочином моральної шкоди у розмірі 3 000 000,00 (три мільйони) гривень.

Арешт на тимчасово вилучене майно накладений ухвалами слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 25.09.2024 - скасувати.

Речові докази, а саме:

- паперовий конверт, в середині якого знаходяться змиви з обох рук трупа ОСОБА_14 , що перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_11 , згідноквитанції № 187 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000931 від 24.09.2024 - знищити;

- паперовий конверт, в середині якого знаходиться мобільний телефон «Redmi», модель 2305 3 RNQ2U, в корпусі чорного кольору в полімерному чохлі зеленого кольору, екран телефону має пошкодження, на задній частині телефону мається чотири наліпки, що перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів

ІНФОРМАЦІЯ_11 , згідноквитанції № 184 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження

№ 0000931 від 24.09.2024 - повернути законному володільцю;

- паперовий конверт, в середині якого знаходиться зв`язка ключів у кількості трьох штук до яких прикріплені чотири кільця, карабін і брилок у вигляді монети, що перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів

ІНФОРМАЦІЯ_11 , згідноквитанції № 186 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження

№ 0000931 від 24.09.2024 - знищити;

- ніж загальною довжиною 24 см із дерев`яним руків`ям коричневого кольору (11,5 см)

та клинком 12,5 см з нашаруваннями речовини бурого кольору (картонна коробка) - знищити;

- картонна коробка в середині якої знаходиться кофта синього кольору, форменна з написом «ПОЛІЦІЯ», із нашаруваннями бруду, що перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_11 , згідноквитанції № 189 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000931 від 24.09.2024- знищити;

- мопед марки «Honda Tact», рожево-фіолетового кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який опечатано та поміщено до штраф - майданчика ІНФОРМАЦІЯ_11 - повернути законному володільцю;

- паперовий конверт, в середині якого знаходиться ключ на мотузці від багажного відділення мопеду марки Honda Tact», рожево-фіолетового кольору, що перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_11 , згідноквитанції № 185 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження

№ 0000931 від 24.09.2024 - повернути законному володільцю;

- паперовий конверт, в середині якого знаходиться мобільний телефон «Redmi», модель 23021RAA2Y в захисному чохлі-книжці із шкіряного замісника синього кольору,

що перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_11 , згідноквитанції № 183 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000931 від 24.09.2024 - повернути законному володільцю;

- два паперових конверта, в середині якого знаходяться змиви з обох ручок керма мопеду марки «Honda Tact», рожево-фіолетового кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ,

що перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_11 , згідноквитанції № 188 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000931 від 24.09.2024 - знищити;

- картонна коробка, в середині якої знаходиться сіра кофта з плямами темно-бурої речовини яка належить ОСОБА_6 , що перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів, ІНФОРМАЦІЯ_11 , згідноквитанції № 195 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000931 від 24.09.2024 - знищити;

- картонна коробка, в середині якої знаходяться чорні штани з плямами бурої речовини, які належать ОСОБА_6 , що перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_11 , згідноквитанції № 196 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000931 від 24.09.2024 - знищити;

- картонна коробка, в середині якої знаходяться гумові капці, які належать ОСОБА_6 ,

що перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_11 , згідноквитанції № 194 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000931 від 24.09.2024 - знищити;

- 3 паперових конверта, всередині яких знаходяться змиви з обох рук ОСОБА_6 , касета тест-системи SERATEC Нет DIRECT» 2844-№ 1, що перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_11 , згідноквитанції № 193 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000931 від 24.09.2024- знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при оголошення вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, веб-адреса сторінки: http://court.gov.ua.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3