Провадження № 1-кп/127/1186/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м. Вінниці, кримінальне провадження, відомості про яке внесені 15 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000872 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Мілове, Міловського району, Луганської області, громадянина України, учасник бойових дій, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне носіння кастету, діючи умисно, за невстановлених обставин, в невстановленому місці, у невстановлені дату та час, придбав кастет, який за своїм зовнішнім виглядом має ознаки холодної зброї, з метою мати в особистому володінні для подальшого його зберігання, носіння та використання у власних цілях.

Усвідомлюючи, що даний кастет являється холодною зброєю і, відповідно, розуміючи неправомірність своїх дій, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, почав носити його при собі без передбаченого законом дозволу всупереч вимогам, передбаченим Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, та Положенням про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576.

Так, 15.06.2024, приблизно об 11:58 год., ОСОБА_4 перебуваючи на території автозаправної станції «UPG», розташованої за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 8а, усвідомлюючи те, що при ньому перебуває холодна зброя, а саме кастет, достовірно знаючи його властивості, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вступивши у словесну суперечку з ОСОБА_6 , безпричинно, з хуліганських спонукань, діставши кастет з правої кишені своїх штанів, наніс вищевказаним кастетом тілесні ушкодження ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_4 викинув даний кастет на узбіччя автозаправної станції «UPG» та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

В подальшому, в ході проведення 15.06.2024, в період часу з 12:50 год. по 13:35 год., огляду місця події, а саме ділянки місцевості за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 8а, на узбіччі автозаправної станції «UPG» було виявлено та вилучено вищевказаний кастет.

Відповідно до висновку експерта предмет, який був вилучений 15.06.2024, являється контактною неклинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії - кастетом, виготовленим промисловим способом.

Крім того, ОСОБА_4 , 15.06.2024, приблизно об 11:58 год., керуючи автомобілем «Opel Insignia», д.н.з НОМЕР_2 , виїхав з автозаправної станції «UPG», розташованої за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 8а, після чого зупинився при виїзді на проїжджу частину вул. Немирівське шосе. В цей час, ліворуч від даного автомобіля зупинився автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 та посигналив. Це не сподобалось ОСОБА_4 , унаслідок чого останній, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, безпричинно, з хуліганських спонукань вступив у словесну суперечку з ОСОБА_6 .

Під час суперечки ОСОБА_4 , розуміючи, що діє на очах перехожих, відвідувачів та працівників автозаправної станції, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, виражаючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, які знаходять свій вияв у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, установлених правил співжиття, спілкування, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, прагнучи самоствердитися за рахунок приниження іншої особи, почав вчиняти хуліганські дії, а саме підійшов до водійських дверей автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter», які відчинив ОСОБА_6 , та продовжуючи словесну суперечку, дістав з правої кишені своїх штанів кастет, який відповідно до висновку експерта являється контактною неклинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовленим промисловим способом, після чого почав наносити ним удари по різним частинам тіла, кінцівок та голови ОСОБА_6 , який знаходився за кермом автомобіля.

Після цього ОСОБА_4 , заподіявши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців на лівій та правій руці, грудях, садна на тім`яній ділянці голови та на лівій руці, які згідно з висновком експерта належать до легких тілесних ушкоджень, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

До проведення підготовчого судового засідання між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 з іншого, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, 30 липня 2024 року укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту укладеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: - ч. 2 ст. 263 КК України, тобто носіння кастету без передбаченого законом дозволу; - ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням холодної зброї.

Погодженого сторонами призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді 2 років позбавлення волі. За ч. 4 ст. 296 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті він скоїв інкриміноване діяння та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості, пообіцявши, що в майбутньому такого більше ніколи не повториться.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого і ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 з іншого та ухвалити вирок, яким визначити узгоджене сторонами покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомив, що він дійсно надав згоду на укладення вказаної угоди та просив її затвердити.

Представник потерпілого ОСОБА_7 у судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого і ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого та представника потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.

Винуватість ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, що полягають в незаконному поводженні зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами (ч. 2 ст. 263 КК), а також проти громадського порядку та моральності, хуліганство (ч. 4 ст. 296 КК), є доведеною та підтверджується показаннями самого обвинуваченого, який вину визнав та повідомив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень. Показання обвинуваченого суд вважає переконливим доказом його винуватості з підстав їх належності та допустимості. Обвинувачений додатково зазначив, що до вчиненого ставиться самокритично та шкодує, що так сталось.

Аналіз вказаних доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень є доведеною та підтверджується показаннями обвинуваченого, який вину визнав та повідомив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень.

За таких обставин, суд вважає вказані докази достатні для надання юридичної оцінки дій обвинуваченого та кваліфікує дії ОСОБА_4 , а саме:

- ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння кастету без передбаченого законом дозволу;

- ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням холодної зброї.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, які вчинено ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться до нетяжких злочинів та тяжких злочинів відповідно. Потерпілий ОСОБА_6 у кримінальному провадженні надав суду письмову заяву в якій надав згоду щодо затвердження угоди укладеної між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_10 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого про визнання винуватості з визначеною мірою покарання. Претензій майнового та немайного характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпіла сторона не має. Оскільки, шкода завдана кримінальним правопорушенням потерпілому відшкодована в повному обсязі, що додатково підтверджується наданими в судовому засіданні поясненнями, як потерпілого ОСОБА_6 так його представника ОСОБА_7 .

Таким чином, з матеріалів судового провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі в чому щиро розкаявся; активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення; в добровільному порядку відшкодував завдані збитки; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває; учасник бойових дій; за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття; активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

У судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вчинених ОСОБА_4 є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, особу винного, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого у виді щирого каяття, активного сприяння розкритті кримінального правопорушення, добровільного відшкодування завданого збитку. Відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди та призначає узгоджене сторонами вид і міру покарання, відповідно до угоди про визнання винуватості від 30 липня 2024 року, укладеної між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого.

На підставі ст. 124 КПК України із ОСОБА_4 слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта №СЕ-19/102-24/13549-ХЗ від 15.07.2024, становлять 1514 грн. 56 коп.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-370, 374, 468, 470, 472, 474, 475 КПК України та ст.ст. 60, 65, 70, 263, 296 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 30 липня 2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 15 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000872.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 07.05.2025.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 1514 грн. 56 коп.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.06.2024 по 09.08.2024, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк цілодобового домашнього арешту з 09.08.2024 по 02.12.2024 включно із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2024 (Справа №127/20283/24) на майно, а саме: автомобіль марки «Opel Insignia», д.н.з НОМЕР_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ); фіскальний чек АЗС «UPG» та три змиви речовини бурого кольору зовні схожі на кров, скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2024 (Справа №127/20267/24) на майно, а саме: металевий предмет зовні схожий на кастет; змив речовини бурого кольору зовні схожий на кров вилучений з поверхні сходинки автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_3 , змив речовини бурого кольору зовні схожий на кров вилучений з поверхні підлокітника у салоні автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_3 , скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2024 (Справа №127/20273/24) на майно, а саме: футболку сірого кольору з білим надписом на грудях: «HARMONT&BLAINE та зелені джинси, які упаковані до спец. пакету НПУ № PSP 3363474, скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-автомобіль марки «Opel Insignia», д.н.з НОМЕР_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), який зберігається на спеціальному майданчику ГУНП у Вінницькій області, що за адресою: м. Вінниця, вул. Г.Арабея, повернути за належністю ОСОБА_4 ;

-фіскальний чек АЗС «UPG», який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження;

-три змиви речовини бурого кольору зовні схожі на кров, які передано до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити;

-змив речовини бурого кольору зовні схожий на кров вилучений з поверхні сходинки автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_3 ; змив речовини бурого кольору зовні схожий на кров вилучений з поверхні підлокітника у салоні автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_3 , які передано до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити;

-футболку сірого кольору з білим надписом на грудях: «HARMONT&BLAINE та зелені джинси упаковані до спец. пакету НПУ № PSP 3363474, які передано до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, повернути за належністю ОСОБА_4 ;

-біологічні зразки (зразки крові) потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які передано до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити;

-оптичний компакт-диск з відеозаписами від 15.06.2024 з АЗС «UPG», за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 8а, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження;

-металевий предмет, який являється кастетом, який передано на зберігання до складу служби озброєння УЛМТЗ ГУНП у Вінницькій області, що за адресою: м. Вінниця, вул. Театральна, 10, знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України. Клопотання про його скасування місцевим судом може подаватися прокурором у разі невиконання умов угоди про визнання винуватості згідно зі ст. 476 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: