Справа № 464/3128/25
пр.№ 1-кп/464/408/25
20 травня 2025 року м.Львів
Сихівський районний суд міста Львова
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
де сторонами виступають з боку:
обвинувачення прокурор ОСОБА_4 ;
захисту - обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5
учасниками провадження потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7
з участю його учасників
у с т а н о в и в :
У провадженні суду знаходиться зазначене кримінальне провадження.
Захисником подано письмове клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку у зв`язку із примиренням з потерпілими та закриття кримінального провадження із долученням розписок потерпілих про відшкодування шкоди і відсутність претензій до обвинуваченого.
У підготовчому судовому засіданні: обвинувачений та захисник, а також потерпілі подане клопотання підтримали, а прокурор не заперечила, хоча вважає за доцільніше застосування норми права щодо дійового каяття.
Заслухавши учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.
Як регламентовано ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду ст.46 КК України.
Згідно з обвинувальним актом обвинуваченому ставиться у провину вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.296 КК України: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
При застосуванні норм права (ч.6 ст.368 КПК України) суд ураховує висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2018 року у справі № 689/695/17, за яким при вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, безпосереднім об`єктом є громадський порядок, тобто комплекс суспільних відносин, які забезпечують нормальні умови життя людей у різних сферах суспільно корисної діяльності, спокійний відпочинок та дотримання правил поведінки у суспільному житті та побуті. Додатковим факультативним об`єктом хуліганства можуть виступати здоров`я особи, авторитет органів державної влади, громадська безпека.
При цьому, зважаючи на те, що безпосереднім об`єктом хуліганства є саме громадський порядок, а спричинена конкретним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, звільнення особи від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням винного з потерпілим може мати місце лише тоді, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам фізичної особи, а не публічним інтересам.
За обставинами цього провадження, дії обвинуваченого були спрямовані безпосередньо на порушення громадського порядку і поширювались на невизначене коло осіб, присутніх на стадіоні ДП «Арена-Львів» під час футбольного матчу, які не визнавались потерпілими, проте об`єктивно зазнали незручностей та дискомфорту внаслідок його протиправних дій. Неможливо звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України з підстав примиренням винного з потерпілим, адже хоча протиправними діями обвинуваченого, як зазначено в обвинувальному акті, і спричинена шкода потерпілим шляхом завдання тілесних ушкоджень, проте ця шкода є лише проявом посягання на основний безпосередній об`єкт хуліганства громадський порядок.
Зважаючи на відсутність безумовних підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, суд відмовляє у заявленому клопотанні.
Керуючись ст.ст.314-315, 371, 372, 376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :

відмовити у задоволенні клопотання.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 26 травня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_9