Справа №760/3623/25 1-кс/760/2736/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000366 від 24.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 як прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні, звернулась до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- ноутбук марки «Asus», серійний номер: M4N0CV05083114F.

На обґрунтування клопотання зазначила, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000366 від 24.10.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи соціальну мережу «Одноклассники», у період з 25.03.2022 по 24.03.2023 поширювала матеріали, у яких згідно висновку судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи, міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році та глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України.

Так, у ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений час, але не пізніше 25.03.2022, виник прямий злочинний умисел, направлений на вчинення кримінально караного діяння, яке полягає поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

На виконання свого умислу ОСОБА_4 , діючи умисно, цілеспрямовано, переслідуючи ідеологічні мотиви, достовірно знаючи про публічно комунікативний характер застосунку «Одноклассники» через можливість поширення інформації через всесвітню мережу «Інтернет» серед невизначеного кола осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25.03.2022, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та за невстановлених досудовим розслідуванням обставин за допомогою власного мобільного телефону марки «Vivo Y36 V2247», IMEI: НОМЕР_1 , що перебував у її користуванні та який під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, у застосунку «Одноклассники» створила обліковий запис за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 », де міститься 238 (двісті тридцять вісім) «друзів» та який прив`язала до власного номеру мобільного телефону НОМЕР_2 .

У подальшому в період часу з 25.03.2022 по 24.03.2023 ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України, на шкоду інформаційній безпеці суспільства та держави, маючи прямий умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, серед користувачів інтернет застосунку «Одноклассники», усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в України та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , за допомогою власного мобільного телефону марки «Vivo Y36 V2247», IMEI: НОМЕР_1 , що перебував у її розпорядженні та який під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, з використанням раніше створеного нею акаунту у застосунку «Одноклассники» з використанням акаунту « ОСОБА_5 », прив`язаного до номеру мобільного телефону НОМЕР_2 , серед обмеженого кола учасників, створеного в інтернет застосунку «Одноклассники», який налічує 238 (двісті тридцять вісім) осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.03.2023, поширила наступні матеріали:

- публікація від 24.03.2023, а саме: «Запомните, как «отче наш»: - людей в Одессе сожгла Украина, - людей а Мариуполе расстреливала и давила БТРами Украина, - Донбасс с лица земли девять лет стирает Украина, - даже своих, украинцев, сейчас убивает сама Украина. За что? Сначала - за кружевние трусы и ЕС. Потом - за бабло и обеспеченную старость для элиты от власти. Теперь- потому что уже не может иначе. И можно сколько угодно проклинать и ненавидеть русских. Но факты - упрямая вещь. И они нагалядно доказывают, кто на Украине - окупант и убийца, ведущий войну до последнего украинца.»;

- публікація від 22.12.2022, а саме: Ребёнок, выживший 18 лет назад в бесланской трагедии, стал героем сво. Бывший заложник школы в Беслане, ОСОБА_6 , получил награду за участвие в сво.»;

- публікація від 25.03.2022, а саме: «На Украине погиб командир боевой машины из Ивановской области. За проявленный героизм ОСОБА_7 представлен к награждению Орденом Мужества посмертно…».

Відповідно до висновку експерта № 54/15/6-462 за результатами проведення судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи від 06.12.2024 Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України у Волинській області, у вказаних публікаціях міститься інформація щодо виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України.

Таким чином, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25.03.2022, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, цілеспрямовано, в умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України, на шкоду інформаційній безпеці суспільства та держави, переслідуючи ідеологічні мотиви, достовірно знаючи про публічно комунікативний характер застосунку «Одноклассники» через можливість поширення інформації через всесвітню мережу «Інтернет» серед невизначеного кола осіб, переслідуючи прямий умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, серед користувачів інтернет застосунку «Одноклассники», усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, розмістила вищевказані публікації, чим поширила серед користувачів інтернет застосунку «Одноклассники» матеріали, в яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України.

11.02.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

На виконання доручення слідчого, оперативним підрозділом ДКІБ СБ України, проведено слідчі (розшукові) дії, в ході яких встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_4 .

11.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 04.02.2025 у справі № 1-кс/760/2367/25 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку за вищевказаною адресою було виявлено та вилучено предмети та речі, які зберегли на собі ознаки вчинення кримінального правопорушення, а саме:

- ноутбук марки «Asus», серійний номер: M4N0CV05083114F.

11.02.2025 постановою слідчого вищевказаний предмет, який належать ОСОБА_4 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000366 від 24.10.2024.

З огляду на зміст ст. 98 КПК України, сторона обвинувачення приходить до висновку, що вилучений предмет, який належать ОСОБА_4 містить ознаки речових доказів, тобто наявні підстави передбачені ч. 3 ст. 170 КПК України для накладення арешту, оскільки вказані предмети були знаряддями вчинення злочину, відповідно зберегли на собі його сліди.

Таким чином, з метою всебічного, повного й неупередженого досудового розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою запобігання можливості приховування, зникнення, втрати, перетворення, передачі, відчуження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримала, просив їх задовольнити. Долучила у судовому засіданні протокол огляду вилучених під час обшуку речей.

Володілець майна у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання про арешт майна, оскільки таке клопотання є необґрунтованим.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (псуванню, перетворенню, використанню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме, нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Судом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000366 від 24.10.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи соціальну мережу «Одноклассники», у період з 25.03.2022 по 24.03.2023 поширювала матеріали, у яких згідно висновку судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи, міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році та глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України.

11.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 04.02.2025 у справі № 1-кс/760/2367/25 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку за вищевказаною адресою було виявлено та вилучено предмети та речі, які зберегли на собі ознаки вчинення кримінального правопорушення, а саме:

- ноутбук марки «Asus», серійний номер: M4N0CV05083114F.

11.02.2025 постановою слідчого вищевказаний предмет, який належать ОСОБА_4 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000366 від 24.10.2024.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у прокурора є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що вказані речі зберегли на собі сліди злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже відповідне майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу - відчуження, приховання, використання тощо на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. А тому є всі передбачені ст.170 КПК України підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також враховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0000366.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000366 від 24.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- ноутбук марки «Asus», серійний номер: M4N0CV05083114F.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Cлідчий суддя ОСОБА_1