У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на незаконне затримання, подане у порядку ст. 206 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням на незаконне затримання, подане у порядку ст. 206 КПК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 28.07.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було поміщено у місце несвободи ІНФОРМАЦІЯ_2 . 04.08.2025 р. о 15 год. 03 хв. дружина заявника ОСОБА_5 звернулася до Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатської області з заявою про скоєння військослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно її чоловіка ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України. Подана заява була зареєстровано інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Ужгородське районне управління поліції ГУНП в Закарпатської області за № 24971 від 05.08.2025 р. Проте жодних дій, спрямованих на внесення наданих ОСОБА_5 відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового розслідування, даним органом досудового розслідування не вчинялося. 07.08.2025 р. представником заявника ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було подано скаргу на бездіяльність слідчого, яка заходиться в провадженні слідчого судді ОСОБА_6 та призначена до розгляду на 11.08.2025 р. о 09 год. 20 хв. (справа № 308/11218/25, провадження № 1-кс/308/4649/25). Також 07.08.2025 р. на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 представником заявника ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 було направлено адвокатський запит № 07/08-2025 про надання інформацію чи знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; з якого часу та на якій правовій підставі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримується у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі наведеного просить, зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 негайно доставити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перевірити законність затримания ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановити ухвалу, якою негайно звільнити з-під варти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Від представника ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 надійшла заява про розгляд справи без їх участі, неможливість доставлення ОСОБА_4 . Зазначив, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.07.2025 р. призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період і відправлений у складі команди НОМЕР_1 , що підтверджується наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 29.07.2025 р. №М834 та поїменним списком від 29.07.2025 р. №417. Саме з цього моменту, ОСОБА_4 , у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІ, є військовослужбовцем, а відтак ІНФОРМАЦІЯ_7 не має можливості виконати вимогу суду щодо його доставлення. В подальшому, військовослужбовець ОСОБА_4 був направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 НГУ, що підтверджується наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 02.08.2025 р. №М923 та поїменним списком від 02.08.2025 р. №464. Вказане виключає можливість його доставлення до Ужгородського міськрайонного суду для участі в судовому засіданні. належних доказів факту протиправного утримання чи позбавлення волі, а тим більше утримання під вартою не надано, що підтверджується змістом ухвал суду в справі. Фактично має місце про незгоду скаржника із діями працівників РТЦК, пов`язаними з мобілізацією.

ОСОБА_3 в судовому засідання підтримав скаргу, просив її задовольнити.

Розглянувши вказане клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя, дійшов наступного висновку.

Згідно з наказом нчальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 29.07.2025 №М834 "Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період" призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період та відправлено до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , 1982 року народження.

Згідно поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_7 і відправлені у склад команди НОМЕР_1 від 29.07.2025 № 417 солдат ОСОБА_4 , 1982 року народження, придатний до військової служби.

Згідно з наказом нчальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 02.08.2025 №М923 "Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період" призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період та відправлено до військової частини НОМЕР_2 НГУ ОСОБА_4 , 1982 року народження.

Згідно поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_7 і відправлені у склад команди НОМЕР_2 НГУ від 02.08.2025 № 464 солдат ОСОБА_4 , 1982 року народження, придатний до військової служби.

Згідно із ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Нормами ст. 208 КПК України встановлено виключні випадки, за наявності яких уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрюваного у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

У відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти СБ України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує політику у сфері цивільного захисту).

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що заявник не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку з застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України, для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із сферою дії Кримінального процесуального закону, визначених КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження.

Виходячи з обставин клопотання та вищевказаних правових норм, слідчий суддя приходить висновку, що затримання громадянина працівниками ТЦК та СП, утримання його без відповідного судового рішення, не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами ІНФОРМАЦІЯ_6 чи військової частини при здійсненні ними свої повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту він вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень, до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 27 травня 2019 року (справа №766/22242/17), згідно з якою, відповідно до частин 2-5 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) не перевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду».

Крім цього, згідно норм КПК України, службові (посадові) особи зазначеної військової частини, у тому числі територіального центру комплектування та соціальної підтримки не є правоохоронними органами чи органами державної влади, на яких покладено функцію затримання чи утримання осіб під вартою, а також службові чи посадові особи не є уповноваженими особами, що уповноважені затримати особу в рамках кримінальної юрисдикції в силу ст. 208 КПК України. Відтак, ОСОБА_4 не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються. Протокол про затримання згідно вимог КПК України та КУпАП відносно ОСОБА_4 не складався.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайного звільнення з-під варти особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Слідчий суддя констатує, що призов громадянина на військову службу під час мобілізації не є позбавленням особи права на свободу, є явно надуманим та таким, що перешкоджає здійсненню призову громадян на військову службу під час мобілізації, оскільки призов громадян на військову службу під час мобілізації не є позбавленням особи права на свободу та особисту недоторканість, гарантоване Конституцією України, а є обов`язком громадянина України на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, передбачений ст. 65 Конституції України.

Аналіз статті 206 КПК України передбачає як незаконне затримання особи - тримання особи під вартою, позбавлення свободи без судового рішення, або не звільнення з під варти після внесення застави.

За наслідками розгляду скарги, факт незаконного позбавлення свободи ОСОБА_4 за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, не знайшов свого підтвердження.

Інші доводи скаржника ОСОБА_3 , які викладенні у скарзі, не підтвердженні ніякими доказами, а тому в задоволенні скарги поданої в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України на незаконне затримання, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 206, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на незаконне затримання, подане у порядку ст. 206 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 15.08.2025.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1