Провадження 1-кп/522/2764/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 26.05.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000324 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Біляївки, Одеської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої.

обвинуваченої у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 2 ст. 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України та Верховного головнокомандувача від 24.02.2022 №64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжений та діючий на теперішній час.

Стаття 1 Закону України «Про оборону України» закріплює, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи, що Російська Федерація здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан і оголошено загальну мобілізацію, 06.06.2024 перешкодила законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом поширення інформації про дати і місце проведення військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів.

Так, 06.06.2024, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , діючи умисно, знаходячись за місцем свого проживання ( АДРЕСА_2 ), маючи умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії Російської Федерації проти України, загрози її національній безпеці, використовуючи мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max», ІМЕІ (1) НОМЕР_1 , ІМЕІ (2) НОМЕР_2 , який приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованою в месенджері «Telegram» під іменем користувача « ОСОБА_6 », прив`язаним до її номеру телефону НОМЕР_3 , розповсюдила в телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 текстові повідомлення, в яких міститься інформація про дати і місце проведення військовослужбовцями районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_5 заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів, що стали їй відомі 22.07.2024, 11.07.2024, 06.07.2024, 17.06.2024, 24.06.2024 та 06.06.2024 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, наступного змісту:

-06.06.2024 о 17 год. 31 хв. - «на привозе, по Пантелеймоновской между новым привозом и аптекой, стоят двое, зеленый гоблин и черный гоблин.».

-17.06.2024 о 09 год. 59 хв. - «Под мостом автовокзал в сторону города стоят ублюдки»;

-17.06.2024 о 16 год. 15 хв. - «стоит машина пид…в возле копейки на Якира «Восход» пустая, покушать наверное пошли ..а может нет. Во дворах не замечены мной;

-24.06.2024 о 09 год. 59 хв. - «Бус красный разрисованный на черных номерах, стоит на Преображенской возле Пассажа,»;

-24.06.2024 о 10 год. 21 хв. - «Троицкая Преображенская стоит бус и мишы цепляются к НаРоду»;

-06.07.2024 о 10 год. 50 хв. - «Стоят 3 гниды, перекус, Якира/25й Копейка/Восход»;

-22.07.2024 о 10 год. 33 хв. - «Бп на Софиевской/ Ольгиевская »;

-22.07.2024 о 09 год. 54 хв. - « Блокпост Пастера /Ольгиевская в обе стороны стоят пи…расы, подтверждаю»;

-11.07.2024 о 17 год. 46 хв. - « Софиевская Ольгиевская , б/п в сторону моста, стоят пи@расы с гнидами в черных одеждах»;

-11.07.2024 о 15 год. 17 хв. - «два мотопатрульки на Екатериненской угол Большой.»

Розповсюдження інформації про місця проведення мобілізаційних заходів призведе до зменшення людських мобілізаційних ресурсів, внаслідок надання військовозобов`язаним інформації про місця оповіщення. Такі дії ставлять під загрозу обороноздатність держави.

Отже, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Крім того, 27.10.2024 та 16.11.2024 знаходячись за місцем свого проживання ( АДРЕСА_2 ), маючи умисел на поширення матеріалів, у яких міститься виправдування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, будучи обізнаною щодо розпочатого 24.02.2022 відкритого воєнного нападу Російської Федерації на територію України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які вона розповсюджує, може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків, використовуючи «Iphone 12 Pro Max», ІМЕІ (1) НОМЕР_1 , ІМЕІ (2) НОМЕР_2 , який приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованою в месенджері «Telegram» під іменем користувача « ОСОБА_6 », прив`язаним до її номеру телефону НОМЕР_3 , в телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_11 » ( ІНФОРМАЦІЯ_12 (146 підписників), здійснила перепост повідомлень наступного змісту:

- 27.10.2024 об 9:18: «если бы не было миндорасов у власти , изначально.. Цвела и Пахла бы Наша Держава ????и дело не в рашке . при 2 последних чертях территория нашего Государства стала меньше ..ОСОБА_7 отдал Крым , Наркоман все остальное + геноцид цвета Нации и обессиливание нашей былой Армии (шоб потом вдруг никто не смог их использовать) . А могло быть все иначе …вообще ! Все были бы живы , земли в составе ..экономика Космос ??….2004 й год ..каждый «патриот» продал страну за 1к гривен скакая на майдауне . так что , проблемка глубже . ?? Доброе утречко всем!».;

- 16.11.2024 об 20:00: «и трусят людям про то как «россияне» обстреляли ))) а то что это наши сбивают на городом по указивке ..ничего».

У змісті зазначених публікацій міститься виправдування осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Отже, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України, а саме: поширення матеріалів, у яких міститься виправдування осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані протиправні діяння вчинено обвинуваченою, тому просить суд визнати її винною та призначити покарання за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки без конфіскації майна, на підставі ст. 70 КК, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна, враховуючи пом`якшуючі обставини, особистість обвинуваченої, її поведінку після скоєного, яка щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю злочину, зробила внесок на ЗСУ, застосувати положення ст. 75 КК України, звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 3 роки, із застосуванням спеціальної конфіскації мобільного телефону, як знаряддя вчинення злочину. Разом з цим, прокурор зауважив, що є пом`якшуюча обставина - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Долю інших речових доказів просив вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Стягнути судові витрати. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 погодилась з думкою прокурора щодо доведеності вини та правильності кваліфікації та просила врахувати позитивні характеристики особи обвинуваченої її щире каяття, активне сприяння розслідуванню, добровільне внесенні донату на ЗСУ та призначити покранання за ч.1 ст. 114-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч.2 ст. 436-2 КК України у вигляді 3 роки обмеження волі, відповідно до ст. 70 КК України, остаточне покарання призначити у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, застосувати положення ст. 75 КК України та встановити іспитовий строк 1 рік.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 2 ст. 436-2 КК України, визнала повністю, щиро розкаялась та підтвердила обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення нею кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, і обвинувачена їх у повному обсязі підтверджує. Пояснила, що дійсно у період часу з червня 2024 по липень 2024 в різний час вона використовуючи мобільний телефон марки Iphone 12 Pro Max із сім картою НОМЕР_3 , будучи зареєстрованою в месенджері ТЕLEGRAM, здійснювала поширення до чату «ІНФОРМАЦІЯ_13» повідомлення, в яких міститься інформація про дати та місця розміщення військовослужбовців Територіальних центрів комплектування. А також період часу з жовтня 2024 року по листопад 2024 року здійснила публікацію повідомлень в чаті в телеграм-каналі «ІНФОРМАЦІЯ_11». Просила суд суворо її не карати, щиро розкаюється в своїх діях, засуджує свою поведінку, просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Показання обвинуваченої послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, які нею не оспорювались, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнала свою вину у вчиненні нею інкримінованих їй органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження (надані показання обвинуваченою), за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються.

При цьому суд зважає на висновок Верховного Суду щодо застосування ст. 349 КПК, який полягає в тому, що повне визнання обвинуваченим вини, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому вона обвинувачується, правових наслідків розгляду доказів за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин є обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КК. (постанова ВС 02.02.2021року у справі №640/4713/19, провадження № 51-2155 км 20)

Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу та письмових матеріалів щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, знайшла своє підтвердження і кваліфікує її дії за:

- ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України особливий період.

- ч. 2 ст. 436-2 КК України, а саме поширення матеріалів, у яких міститься виправдування осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушеннь, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких та нетяжких злочинів, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Під особою обвинуваченого розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення. Тобто поняття «особа обвинуваченого» вживається у тому ж значенні, що й у п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України поняття «особа винного».

Відповідно до ст.ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути пропорційне характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно досліджених характеризуючи даних, обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, є сиротою, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується, не офіційно працевлаштована, здійснила добровільний внесок на потреби Збройних Сил України .

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене обвинуваченій ОСОБА_4 за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 436-2 КК України, суд враховує обставини, які згідно з ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільний внесок на потреби Збройних Сил України 3000 грн, які також були визнанні прокурором.

Обставини, які обтяжують обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, відомості, що характеризують особу обвинуваченої, відсутність обставин що обтяжують покарання а також наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Разом з тим, суд, беручи до уваги вищевикладене, відношення обвинуваченої ОСОБА_4 до вчиненого та її поведінку після вчинення злочину, вважає, що вказані обставини в своїй сукупності дають підстави дійти висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства при її звільненні від відбування основного покарання з випробуванням, згідно вимог ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк на 2 роки, та з покладанням на неї виконання обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, бо призначення покарання є дискрецією суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченої, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Початок строку відбування покарання обвинуваченій слід обчислювати з дня набрання вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк призначеного обвинуваченій ОСОБА_4 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченої у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 15.05.2025 року по 19.06.2025 року включно.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченій ОСОБА_4 - тримання під вартою, слід скасувати, звільнивши обвинувачену з-під варти негайно з зали суду.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 16.05.2025 року, на майно, яке вилучено 15 травня 2025 року, в кримінальному провадженні №0000020 від 17 січня 2024 року, за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max», imei: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , із сім-карткою: НОМЕР_4 - необхідно скасувати.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. ст.96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію на користь держави до речового доказу у кримінальному провадженні- мобільного телефону марки «Iphone 12 Pro Max», imei: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , із сім-карткою: НОМЕР_4 , який відповідно до постанови слідчого СВ УСБУ в Одеській області від 27 травня 2025 року визнаний речовим доказом та зданий на відповідальне зберігання до камери схову СВ УСБУ в Одеській області, оскільки він є знаряддям злочину у кримінальному провадженні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у справі на проведення судової лінгвістичної експертизи документів становлять 4457 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст. 100, 124, 127, 128, 174, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 2 ст. 436-2 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 114-1 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки без конфіскації майна;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1,2 ч. 1 та п.2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженої здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженої.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання .

Запобіжний захід, обраний обвинуваченій ОСОБА_4 - тримання під вартою - скасувати, звільнивши обвинувачену з-під варти негайно з зали суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного обвинуваченій ОСОБА_4 за даним вироком покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення обвинуваченої у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 15.05.2025 року по 19.06.2025 року включно.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення судової лінгвістичної експертизи документів в сумі 4457 грн. (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім гривень) 00 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 16.05.2025 року, на майно, яке вилучено 15 травня 2025 року, в кримінальному провадженні №0000020 від 17 січня 2024 року, за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max», imei: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , із сім-карткою: НОМЕР_4 - скасувати.

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та примусово безоплатно вилучити на користь держави речовий доказ у кримінальному провадженні- мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max», imei: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , із сім-карткою: НОМЕР_4 .

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з моменту його проголошення через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду

Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1