Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника про скасування арешту на майно по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Новоархангельського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

05.06.2025 року через систему «Електронний суд» до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від захисника ОСОБА_4 надійшло клопотання про скасування арешту на автомобіль, в якому останній зазначив, що постановою заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області від 13.12.2021 року визнано та приєднано в якості речового доказу до кримінального провадження автомобіль «Mercedes Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.12.2021 року у справі №405/8731/21 накладено арешт на автомобіль «Mercedes Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 . Заборонено користування та розпорядження вищевказаним автомобілем.

Вважає, що станом на день звернення до суду із даним клопотанням відпала потреба у подальшому застосуванні арешту вказаного транспортного засобу.

Згідно з ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.12.2021 року метою накладення арешту є те, що вказаний транспортний засіб має істотне значення для кримінального провадження та може підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення або його спростувати.

З дня накладення арешту минуло понад три з половиною роки. За цей період органом досудового розслідування було проведено всі необхідні слідчі (розшукові) дії із вказаним транспортним засобом: огляд місця події, допит свідків, слідчий експеримент, проведено судові транспортно-трасологічні та інженерно-транспорті експертизи, результати яких вже долучені до матеріалів кримінального провадження. У даному кримінальному провадженні не пред`явлено цивільного позову. Відтак, потреба у подальшому збереженні транспортного засобу, як речового доказу відпала.

Враховуючи викладене, беручи до уваги розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, захисник обвинуваченого вважає, що арешт автомобіля підлягає скасуванню повністю.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ч. 1 ст. 7 КПК України вказує, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В ст. 55 Конституції України наголошується, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Ст. 129 Конституції України визначено, що суддя здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

05.06.2025 року захисник обвинуваченого подав до суду клопотання про скасування арешту на автомобіль обвинуваченого, навівши в ньому (клопотанні) мотиви.

Клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав (ст. 350 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з положеннями частин 1, 2 та 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом (частини 1 та 2 ст. 23 КПК України).

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (частини 1 та 3 ст. 26 КПК України).

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ст. 86 КПК України).

В ст. 91 КПК України законодавець зазначив, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Частинами 1 та 2 ст. 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.12.2021 року накладено арешт на автомобіль «Mercedes Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 з забороною користування та розпорядження вказаним майном /т.2 а.с.41-43/.

Частинами 1 та 2 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

П. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України вказує на те, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Частиною 1 статті 174 КПК України визначено, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

13.12.2021 року у зв`язку з необхідністю дослідження вилученого майна з метою встановлення істини по даному кримінальному провадженню, його (майно) слідчим було визнано речовим доказам по кримінальному провадженню /т.2 а.с.44/ та в подальшому 17.12.2021 року слідчим суддею на нього накладено арешт із забороною користування та розпорядження та користування /т.2 а.с.43/, про скасування якого на даний час просить захисник обвинуваченого.

З урахуванням викладеного суд вказує, що оскільки на даний час судовий розгляд кримінального провадження триває в суді, кінцеве рішення по провадженню ще не прийняте, прокурор заперечує проти скасування арешту майна, оскільки сторони в період судового розгляду можуть заявити клопотання про проведення певного виду експертиз, які можуть мати значення для встановлення обставин кримінального провадження, а тому на погляд суду у випадку скасування арешту майна, існує ризик можливої зміни, втрати, пошкодження або знищення майна на яке накладено арешт.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що правових підстав для скасування арешту майна наразі немає, клопотання є передчасним, а тому задоволенню не підлягає.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. ст. 41, 55, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 23, 24, 26, 84, 91, 92, 350, 369, 370, 371, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання, поданого захисником ОСОБА_4 про скасування арешту на автомобіль «Mercedes Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - відмовити.

Копію ухвали негайно вручити прокурору.

Іншим учасникам не пізніше наступного дня після проголошення надіслати поштою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09 червня 2025 року.

Суддя: