Провадження №11-сс/991/379/25
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_6 про відвід судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6 подав заяву-протест, у якій посилається на злочинну бездіяльність, оскільки головуючий суддя ОСОБА_2 за його вимогами: не витребував доказів - матеріалів інших справ Вищого антикорупційного суду, та не викликав у судове засідання керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) ОСОБА_7 .

Просить замінити головуючого суддю Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 .

Враховуючи доводи вказаної заяви, а також її вимогу, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 заявив відвід судді ОСОБА_2 .

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення відводу.

Обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, визначені статтею 75 КПК України.

Зокрема, згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участі у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Оскільки кримінальне процесуальне законодавство України висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд звертається до інших джерел права, які визнані в Україні, для більш детального аналізу.

Так, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Це положення узгоджується зі статтею 9 Конституції України, що встановлює (пріоритет) міжнародного права в Україні.

Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були висвітлені у справі "Мироненко і Мартенко проти України".

Зокрема, ЄСПЛ вказав, що для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наявність безсторонності має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення.

Колегія суддів вважає, що посилання ОСОБА_6 на злочинну бездіяльність, не витребування матеріалів інших справ Вищого антикорупційного суду, та не виклик у судове засідання керівника САП ОСОБА_7 не є підставами для відводу, оскільки це посилання ґрунтується на суб`єктивній думці останнього, щодо порушення вимог КПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.422 КПК України, яка регламентує порядок перевірки ухвал слідчого судді, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду.

Таким чином, суддя-доповідач при отриманні апеляційної скарги не уповноважений вчиняти інших дій, зокрема дій, направлених на витребування доказів, крім, витребування з суду першої інстанції відповідних матеріалів та повідомлення особи, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду.

Матеріалами провадження стверджується, що суддею-доповідачем виконано дії, передбачені ч.1 ст.422 КПК України - витребувано з суду першої інстанції матеріали скарги та повідомлено ОСОБА_6 , Національне антикорупційне бюро України (далі - НАБУ) і САП про розгляд апеляційної скарги.

А відтак безпідставним є посилання ОСОБА_6 на те, що суддею доповідачем не витребувано докази та не повідомлено НАБУ і САП про розгляд апеляційної скарги.

Інших доводів, які свідчили б про сумніви в безсторонності судді ОСОБА_2 , в заяві не наведено.

В зв`язку з викладеним колегія суддів приходить до висновку, що немає обґрунтованих підстав для сумнівів в неупередженості судді ОСОБА_2 при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_6 , а тому в задоволенні відводу слід відмовити.

Керуючись ст. 75, 80, 81 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4