Справа № 206/3638/25
Провадження № 1-кп/206/359/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2025 р. м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000108 від 23 червня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська, Запорізької області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

потерпілий - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 22.06.2025, приблизно о 22 годині 15 хвилин перебуваючи на другому поверсі сходового майданчику під`їзду № 2, буд. АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_6 , між якими на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Далі, ОСОБА_3 реалізуючисвійраптововиниклийкримінально-протиправнийумисел,діючиумисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання таких наслідків щодо здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , у цей же день, тобто 22.06.2025 приблизно о 22 годині 15 хвилин, перебуваючи на другому поверсі сходового майданчику під`їзду №2 буд. АДРЕСА_3 знаходячись в безпосередній близькості до потерпілого, обличчям один до одного, наніс два удари, своєю правою рукою стиснутою в кулак, в область обличчя з лівої сторони потерпілого, відчого ОСОБА_6 впав спиною на підлогу. Далі ОСОБА_3 не зупиняючись на досягнутому, нахилився до потерпілого та своєю правою рукою став тиснути потерпілому в область шиї, при цьому ногою бити по правій нозі. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального проступку зник у невідомому напрямку.

Внаслідок своїх умисних дій, ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_6 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1801е від25.06.2025, тілесні ушкодження у вигляді: трьох крововиливів шиї; трьох синців тулубу, правого плеча; дванадцяти саден, а саме тулубу, верхніх та нижніх кінцівок. Всі ці тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав в повному обсязі та пояснив, що 22 червня 2025 року ввечері у потерпілого грала гучно музика, у зв`язку з чим прийшов до нього та стався конфлікт, внаслідок якого наніс йому тілесні ушкодження.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_3 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, в зв`язку з тим, що не оспорює обставини, викладені в обвинувальному акті.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники судового процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, при відсутності сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого та потерпілого, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, встановлених судом, тобто в умисному спричинені легких тілесних ушкоджень, які кваліфікуються за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься як кримінальний проступок, особу винного, який раніше не судимий, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, задовільно характеризується за місцем мешкання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 при обранні останньому покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовільнити в повному обсязі.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до

ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 2286 (дві тисячі вісімдесят шість) гривень матеріальної шкоди, 30000 (тридцять тисяч) гривень моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпра шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1