Справа №642/3965/21
Провадження №1-кс/642/708/25
УХВАЛА

Іменем України

17.07.25 слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання слідчого СВ ВП№2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській обл. ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою технічною освітою, розлучений, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий: останній раз вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.01.2020, за ч.2 ст.185 КК України, до арешту на три місяці, звільнений по відбуттю покарання 11.12.2020, який підозрюється за ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції до 11.08.2023),

встановив:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просив обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 2 321 473 грн.

В обгрунтування клопотання зазначено, що Слідчим відділенням відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 30.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.3 ст.27 ч.3 ст.358, ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27 ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.3 ст.15 ч.3 ст.27 ч.4 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.5 ст.27 ч.4 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.2 ст.209, ч.3 ст.27 ч.2 ст.209 КК України КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно порядкового номера 41 додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 24.12.2003 №248/03 «Про найменування нових вулиць в місті Харкові» провулок між вулицею Вербною та вулицею Гумілевського (складається з Вербного 2-го та Незалежного 2-го провулків) перейменовано у провулок Вербний 2-й.

При цьому, встановлено, що за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 03.08.2007, посвідченим приватним нотаріусом Харківського МНО ОСОБА_7 (реєстровий №7365), ОСОБА_8 придбав у ОСОБА_9 земельну ділянку, площею 0,0800 га, по АДРЕСА_2 (колишня адреса: АДРЕСА_2), яка належала продавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЯБ №618443, виданого Харківським міським управлінням земельних ресурсів 28.07.2006 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №87 (кадастровий номер земельної ділянки: :13:001:0096).

У подальшому 13.11.2007 за ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) проведено державну реєстрацію права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на незавершене будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2 (готовністю 62%) на підставі укладеного з ОСОБА_9 договору купівлі-продажу від 03.08.2007, посвідченого приватним нотаріусом Харківського МНО ОСОБА_7 (реєстровий №7362). Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 19795182.

З матеріалів спадкової справи №81/2021, заведеної 03.02.2021 Шостою Харківською міською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за заявою сина померлого - громадянина російської федерації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається що ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Челищево Ізносковського району Калузької області (росія), про що Тверським відділом запису актів цивільного стану Управління запису актів цивільного стану міста Москви 04.10.2008 складено відповідне свідоцтво про смерть, викладене на бланку серії НОМЕР_2.

У зв`язку з тим, що спадкодавець на час смерті проживав і помер за межами України, а до складу спадщини входить, зокрема, нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини на це майно спадкоємцем мало відбуватися у спосіб звернення з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна в Україні. Подання заяви про прийняття спадщини за законодавством російської федерації не звільняло спадкоємця від подання заяви про спадкування за місцем знаходження нерухомого майна, як це передбачено ст.71 Закону України «Про міжнародне приватне право» та ст.1269 ЦК України.

З огляду на те, що спадкоємець не подав у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк нотаріусу за місцем знаходження нерухомого майна в Україні заяву про прийняття спадщини, він не може вважатись таким, що прийняв спадщину. Прийняття спадщини за межами України не свідчить про прийняття спадщини, яка знаходиться в Україні. Такий факт не має юридичного значення для спадкування права на нерухоме майно, розташоване на території України (такий висновок зробив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 13.03.2023 по справі №398/1796/20).

За таких обставин, оскільки можливі спадкоємці за заповітом або за законом в установленому законом порядку своїх спадкових прав не оформили, така спадщина підлягає переходу у власність Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради за правилами відумерлості спадщини за місцем її відкриття (ст.1277 ЦК України).

Юридичне оформлення переходу спадкового майна у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини здійснюється відповідним судовим рішенням (ч.3 ст.1277 ЦК України), до ухвалення якого територіальна громада, від імені якої діє орган місцевого самоврядування, не може бути позбавлена можливості на захист свого права власності (з урахуванням положень ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) на майно (легітимних і виправданих очікувань набути майно).

Однак, у травні 2020 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у ОСОБА_11 виникли злочинний умисел і корислива мета, спрямовані на незаконне заволодіння вказаним, чужим для нього, нерухомим майном шляхом обману (шахрайства), з використанням завідомо підроблених документів, за попередньою змовою та у групі з іншими співучасниками, залученими для реалізації загального злочинного наміру згідно відведених їм ролей.

З метою реалізації свого злочинного умислу, створення враження про правомірність набуття відповідного нерухомого майна за рахунок проведення державної реєстрації виникнення та подальшого переходу права власності на це майно за підконтрольними йому суб`єктами, а також легалізації здобутого в такий спосіб майна через відчуження цього майна добросовісному набувачу та отримання від останнього грошових коштів, ОСОБА_11 розробив поетапний план, реалізація якого під його організаційним керівництвом передбачала:

- створення товариства з обмеженою відповідальністю з використанням спеціально для цього підшуканої ОСОБА_11 фізичної особи, яка формально виступить засновником такого товариства та в подальшому, будучи підконтрольною ОСОБА_11 , виконуватиме необхідні вказівки останнього;

- проведення за такою юридичною особою незаконної реєстрації права власності на нерухоме майно шляхом обману з використанням підроблених документів;

- створення ще одного товариства з обмеженою відповідальністю з використанням спеціально для цього підшуканих ОСОБА_11 фізичних осіб, які формально виступлять співзасновниками такого товариства та в подальшому, будучи підконтрольними ОСОБА_11 , виконуватимуть необхідні вказівки останнього;

- складання документів про включення майна, незаконну реєстрацію права власності на яке буде проведено шляхом обману за одним товариством, до статутного капіталу іншого товариства та реєстрацію права власності за останнім на підставі відповідних документів з метою приховування вчинюваного кримінального правопорушення (шахрайства);

- подальше укладення між таким товариством (від імені якого діятиме підконтрольний ОСОБА_11 представник) та спеціально залученою ОСОБА_11 підконтрольною йому фізичною особою фіктивного договору купівлі-продажу згаданого майна без проведення фактичних розрахунків за таким договором і реєстрацію права власності на це майно за такою фізичною особою з метою приховування вчинюваного кримінального правопорушення (шахрайства);

- легалізацію здобутого у вищевказаний злочинний спосіб майна через відчуження цього майна підконтрольною ОСОБА_11 фізичною особою добросовісному набувачу та отримання від останнього грошових коштів.

Для цього ОСОБА_11 , з метою конспірації його злочинної діяльності, підібрав та організував під своїм керівництвом співучасників, які заздалегідь погодились на участь у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень:

- ОСОБА_5 та ОСОБА_12 - для подальшого використання у підготовці та приховуванні вчинюваного кримінального правопорушення (шахрайства) згідно відведених їм ролей засновників відповідних товариств з обмеженою відповідальністю;

- інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб - для виготовлення необхідних документів (у т.ч. завідомо підроблених), внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від імені приватного нотаріуса з використанням належного такому нотаріусу захищеного носія ключової інформації, звернення ними від імені керівників вищевказаних спеціально створених юридичних осіб із заявами до суб`єктів державної реєстрації прав;

- свою матір ОСОБА_13 - для сприяння у приховуванні вчинюваного кримінального правопорушення шляхом укладення нею, як покупцем, фіктивного договору купівлі-продажу майна, державну реєстрацію права власності на яке проведено за підставними юридичними особами кримінально протиправним шляхом, а також для подальшої легалізації здобутого у вищевказаний спосіб майна через відчуження цього майна добросовісному набувачу та отримання від останнього грошових коштів з метою їх подальшого розподілу між співучасниками.

Здійснюване ОСОБА_11 організаційне керівництво діями інших співучасників передбачало також супроводження співучасників на кожному з етапів реалізації злочинного умислу (при подачі заяв до уповноважених органів, складанні та підписанні необхідних документів, зверненні до нотаріусів та інших суб`єктів державної реєстрації прав), забезпечення безпосереднього фінансування та приховування їх кримінально протиправної діяльності.

Реалізуючи вказаний злочинний план та усвідомлюючи, при цьому, протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, організував вчинення вищевказаними співучасниками ряду юридично значимих дій.

Спочатку ОСОБА_11 на стадії готування до заволодіння відповідним нерухомим майном організував проведення державної реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю за заявою заздалегідь підшуканого ним ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який виконував відведену йому роль підставного засновника та керівника відповідної юридичної особи, спеціально створюваної для подальшого проведення за цією юридичною особою державної реєстрації права власності на нерухоме майно шляхом обману, з використанням завідомо підроблених документів. При цьому, ОСОБА_12 , діючи згідно попередньо досягнутих з ОСОБА_11 домовленостей, виконував вказівки останнього щодо вчинення необхідних для цього дій та підписання документів.

Так, ОСОБА_12 , не маючи досвіду у сфері господарської діяльності та реального наміру на її здійснення, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та під організаційним керівництвом останнього, особисто звернувся до державного реєстратора Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області ОСОБА_14 АДРЕСА_4) із підписаною ним заявою від 27.05.2020 про державну реєстрацію створення товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРІНБУД», додавши до вказаної заяви, зокрема, підписане ним рішення №1 засновника вказаного товариства від 27.05.2020, за змістом якого він є єдиним засновником та директором згаданого товариства. При цьому, адресу місцезнаходження товариства у вказаному рішенні визначено як вул. Отакара Яроша, 18-а у м. Харкові. Розмір статутного капіталу визначено в сумі 15 000 грн.

За результатами розгляду поданих ОСОБА_12 вищевказаних заяви та документів у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27.05.2020 проведено державну реєстрацію юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРІНБУД» (ідентифікаційний код: 43635268) єдиним засновником, кінцевим бенефіціарним власником, керівником та представником якого (з повноваженнями на вчинення дій від імені юридичної особи) вказано ОСОБА_12 .

Після цього, невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи під організаційним керівництвом та за вказівкою ОСОБА_11 , у проміжок часу з 27.05.2020 по 10.06.2020 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), у невстановленому місці та за невстановлених обставин виготовили завідомо для них неправдиві офіційні документи - акти приймання-передавання нерухомого майна від 28.05.2020 між громадянином російської федерації ОСОБА_8 (той, хто передає) та ТОВ «ФАРІНБУД» в особі директора ОСОБА_12 (той, хто приймає).

Означені акти містять у собі неправдиві відомості про передачу ОСОБА_8 (який станом на дату, зазначену датою складання акту, вже був померлим, у зв`язку з чим не міг бути підписантом акту):

-належного йому незавершеного будівництва житлового будинку, з готовністю 62%, по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 19795182) в якості внесення частки до статутного капіталу у зв`язку з вступом до складу учасників згаданого товариства;

-належної йому земельної ділянки з кадастровим номером :13:001:0096 в якості внесення частки до статутного капіталу у зв`язку з вступом до складу учасників згаданого товариства.

При цьому, усвідомлюючи, що відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» (у чинній на той час редакції) викладення таких актів мало бути здійснене на спеціальних бланках нотаріальних документів, з метою приховування невідповідності підроблених актів вказаним вимогам закону та надання таким підробленим документам вигляду складених з дотриманням визначеної законом форми та передбачених законом реквізитів, у згаданих актах зазначено також неправдиві відомості про те, що справжність підписів підписантів актів засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_15 під реєстровими №№1015, 1016 (щодо незавершеного будівництва житлового будинку) та №№1017, 1018 (щодо земельної ділянки).

Підроблення вказаних актів приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ «ФАРІНБУД» ОСОБА_11 організував з метою подальшого використання цих підроблених актів при організації подальшої незаконної державної реєстрації права власності на зазначене в цих актах нерухоме майно за згаданим господарським товариством, спеціально для цього завчасно створеним з використанням підконтрольного йому засновника цього товариства ( ОСОБА_12 ).

Після цього, невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи під організаційним керівництвом та за вказівкою ОСОБА_11 , за невстановлених обставин, з використанням захищеного носія ключової інформації приватного нотаріуса Бориспільского районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_16 (вул. Європейська, 7 м. Бориспіль Київської області):

- 10.06.2020 о 13 год. 02 хв. 14 сек. сформували в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заяву в електронній формі з реєстраційним номером 39925700 про державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку, площею 0,08 га, з кадастровим номером :13:001:0096, зазначивши місцезнаходженням цієї ділянки АДРЕСА_2. При цьому, у вказаній заяві в якості суб`єкта права зазначено юридичну особу - ТОВ «ФАРІНБУД» (), за фактичної відсутності у згаданого нотаріуса на момент формування цієї заяви керівника або іншого уповноваженого представника вказаного товариства;

- 10.06.2020 о 13 год. 06 хв. 00 сек., з порушенням передбачених абз.1 ч.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у чинній на той час редакції) вимог щодо проведення державної реєстрації права власності в межах областей за місцезнаходженням нерухомого майна, прийняли рішення про державну реєстрацію прав та внесли до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від імені згаданого нотаріуса відомості про проведену за ТОВ «ФАРІНБУД» () державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0,08 га, з кадастровим номером :13:001:0096, зазначивши місцезнаходженням цієї ділянки АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000; номер відомостей про речове право - 36818457);

- 10.06.2020 о 13 год. 15 хв. 28 сек. сформували в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заяву в електронній формі з реєстраційним номером 39926133 про державну реєстрацію речових прав на об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_2. При цьому, у вказаній заяві в якості суб`єкта права зазначено юридичну особу - ТОВ «ФАРІНБУД» (), за фактичної відсутності у вказаного нотаріуса на момент формування цієї заяви керівника або іншого уповноваженого представника вказаного товариства;

- 10.06.2020 о 13 год. 16 хв. 25 сек., з порушенням передбачених абз.1 ч.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у чинній на той час редакції) вимог щодо проведення державної реєстрації права власності в межах областей за місцезнаходженням нерухомого майна, прийняли рішення про державну реєстрацію прав та внесли до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від імені згаданого нотаріуса відомості про проведену за ТОВ «ФАРІНБУД» () державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва - незавершене будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2, готовністю 62% (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000; номер відомостей про речове право - 36818744).

При цьому, з метою створення враження про достовірність відомостей про державну реєстрацію права власності, внесених у вказаний спосіб до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, невстановлені особи, діючи під організаційним керівництвом та за вказівкою ОСОБА_11 , шляхом обману, спрямованого на невизначене коло суб`єктів державної реєстрації прав, якими б у подальшому використовувалися відповідні відомості при проведенні державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно до інших осіб, в якості документів, на підставі яких начебто проведено державну реєстрацію права власності, зазначили начебто подані нотаріусу, як державному реєстратору, згаданим товариством, завідомо для них підроблені акти приймання-передавання нерухомого майна від 28.05.2020 між громадянином російської федерації ОСОБА_8 (той, хто передає) та ТОВ «ФАРІНБУД» в особі директора ОСОБА_12 (той, хто приймає).

Означені акти, скан-копії яких долучено до електронних реєстраційних справ на згадані об`єкти нерухомого майна, містять у собі неправдиві відомості про передачу ОСОБА_8 (який станом на дату, зазначену датою складання акту, вже був померлим):

-належного йому незавершеного будівництва житлового будинку, з готовністю 62%, по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 19795182) в якості внесення частки до статутного капіталу у зв`язку з вступом до складу учасників згаданого товариства;

-належної йому земельної ділянки з кадастровим номером :13:001:0096 в якості внесення частки до статутного капіталу у зв`язку з вступом до складу учасників згаданого товариства.

При цьому, у згаданих актах зазначено також неправдиві відомості про те, що справжність підписів підписантів актів засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_15 під реєстровими №№1015, 1016 (щодо незавершеного будівництва житлового будинку) та №№1017, 1018 (щодо земельної ділянки).

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою маскування факту протиправного внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про державну реєстрацію за ТОВ «ФАРІНБУД» набуття права власності на відповідне нерухоме майно з використанням підроблених актів приймання-передавання від 28.05.2020, ОСОБА_11 , діючи згідно завчасно наміченого плану, організував проведення державної реєстрації ще одного товариства з обмеженою відповідальністю за заявою заздалегідь підшуканого ним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який виконував відведену йому роль підставного співзасновника та керівника відповідної юридичної особи, спеціально створюваної для внесення згаданого майна до статутного капіталу та подальшого проведення державної реєстрації права власності на це майно за таким товариством шляхом обману. При цьому, ОСОБА_5 , діючи згідно попередньо досягнутих з ОСОБА_11 домовленостей, виконував вказівки останнього щодо вчинення необхідних для цього дій та підписання документів.

Так, ОСОБА_5 , не маючи досвіду у сфері господарської діяльності та реального наміру на її здійснення, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та під організаційним керівництвом останнього, звернувся до приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_17 (АДРЕСА_5) із підписаною ним заявою від 07.07.2020 про державну реєстрацію створення юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю «РАФІНБУД», додавши до вказаної заяви, зокрема, протокол №1 установчих зборів засновників про створення вказаного товариства від 07.07.2020.

До вказаного протоколу внесено відомості про прийняте рішення щодо створення ТОВ «РАФІНБУД» з утворенням статутного капіталу в розмірі 1000000 грн. за рахунок внесків (нерухомого майна та грошових коштів) учасників, а саме: учасником ТОВ «ФАРІНБУД» - незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_2 та земельної ділянки з кадастровим номером :13:001:0096 по АДРЕСА_2, вартістю 700 000 грн.; учасником ОСОБА_5 - грошових коштів у сумі 300000 грн. За змістом згаданого протоколу ОСОБА_5 призначено директором ТОВ «РАФІНБУД», адресою здійснення підприємницької діяльності товариства вказано вул. Отакара Яроша, 18-а у м. Харкові.

При цьому, ОСОБА_5 діючи повторно, за попередньою змовою між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 (під організаційним керівництвом останнього) щодо реалізації злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману згідно завчасно розподілених ролей, з метою приховування кримінального правопорушення (шахрайства), виконуючи відведену їм роль засновників та директорів вищевказаних юридичних осіб, спеціально створених виключно для імітації переходу права власності на відповідне нерухоме майно, діючи шляхом обману, спрямованого на адресу суб`єкта, яким здійснюватиметься державна реєстрація відповідної юридичної особи, підписали вказаний протокол, усвідомлюючи, що, незважаючи на внесені до Державного реєстру прав відомості про державну реєстрацію за ТОВ «ФАРІНБУД» права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна, законне право власності на ці об`єкти у згаданого товариства не виникало, оскільки від колишнього власника цих об`єктів ( ОСОБА_18 ) фактично не переходило.

Справжність підписів директора ТОВ «ФАРІНБУД» ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , як підписантів вказаного протоколу від 07.07.2020, у цей же день засвідчено приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_17 під реєстровими №№851, 852.

За результатами розгляду поданих ОСОБА_5 вищевказаних заяви та документів у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 08.07.2020 проведено державну реєстрацію юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю «РАФІНБУД» (ідентифікаційний код: 43699384), засновниками якої вказано ТОВ «ФАРІНБУД» і ОСОБА_5 , кінцевими бенефіціарними власниками - ОСОБА_12 (70% частки у статутному капіталі) та ОСОБА_5 (30% частки у статутному капіталі), керівником (з повноваженнями на вчинення дій від імені юридичної особи) - ОСОБА_5 .

Після цього, невстановлена особа, діючи під організаційним керівництвом та за вказівкою ОСОБА_11 , видаючи себе за директора ТОВ «РАФІНБУД» ОСОБА_5 , звернулась до державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_19 (АДРЕСА_6):

-із заявою, сформованою 31.07.2020 з реєстраційним номером 40760605 від імені директора ТОВ «РАФІНБУД» (ідентифікаційний код: 43699384) ОСОБА_5 про державну реєстрацію речових прав на об`єкт незавершеного будівництва житлового будинку (із зазначенням кадастрового номеру земельної ділянки під цим об`єктом - :13:001:0096). При цьому для держаної реєстрації права власності за згаданим товариством подано, зокрема: протокол №1 установчих зборів засновників про створення ТОВ «РАФІНБУД» від 07.07.2020 (за змістом якого статутний капітал вказаного товариства утворено, за рахунок, зокрема, нерухомого майна учасника ТОВ «ФАРІНБУД» - незавершеного будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2); акт приймання-передавання нерухомого майна від 10.07.2020, за змістом якого ТОВ «ФАРІНБУД» передало ТОВ «РАФІНБУД» незавершене будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2 (справжність підписів підписантів цього акту засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_17 (реєстрові №№885, 886)). На підставі вказаної заяви та доданих документів державним реєстратором виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_19 31.07.2020 о 14 год. 17 хв. 53 сек.. проведено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за ТОВ «РАФІНБУД» () на незавершене будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000; номер відомостей про речове право - 37594669);

-із заявою, сформованою 03.08.2020 з реєстраційним номером 40785014 від імені директора ТОВ «РАФІНБУД» (ідентифікаційний код: 43699384) ОСОБА_5 про державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :13:001:0096. При цьому для держаної реєстрації права власності за згаданим товариством подано, зокрема: протокол №1 установчих зборів засновників про створення ТОВ «РАФІНБУД» від 07.07.2020 (за змістом якого статутний капітал вказаного товариства утворено, за рахунок, зокрема, земельної ділянки, площею 0,08 га, з кадастровим номером :13:001:0096, адресою якої вказано АДРЕСА_2); акт приймання-передавання нерухомого майна від 10.07.2020, за змістом якого ТОВ «ФАРІНБУД» передало ТОВ «РАФІНБУД» земельну ділянку, площею 0,08 га, з кадастровим номером :13:001:0096 у м. Харкові, адресою якої вказано АДРЕСА_2 (справжність підписів підписантів цього акту засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_17 (реєстрові №№887, 888)). На підставі вказаної заяви та доданих документів державним реєстратором виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_19 03.08.2020 о 15 год. 32 хв. 28 сек.. проведено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за ТОВ «РАФІНБУД» () на земельну ділянку з кадастровим номером :13:001:0096 по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000; номер відомостей про речове право - 37630991).

Після цього, державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_20 (АДРЕСА_7), за результатами розгляду заяви, поданої 12.02.2021 від імені директора ТОВ «РАФІНБУД» ОСОБА_5 , проведено реєстрацію змін розділу, відкритого щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 000 (незавершене будівництво житлового будинку, готовністю 62%), а саме: адресу вищевказаного незавершеного будівництва змінено з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_2.

У подальшому, ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою між собою та ОСОБА_11 (під організаційним керівництвом останнього) щодо реалізації злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману згідно завчасно розподілених ролей, з метою приховування кримінального правопорушення (шахрайства), виконуючи відведені їм ролі «директора» спеціально створеної юридичної особи (ТОВ «РАФІНБУД») та «покупця» об`єктів нерухомого майна, усвідомлюючи, що, незважаючи на проведену за вказаним товариством у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на вищевказані об`єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку, законне право власності на ці об`єкти нерухомого майна до згаданого товариства не переходило, діючи шляхом обману (повідомлення неправдивих відомостей про наявність у товариства законних прав щодо згаданого нерухомого майна, а також замовчування відомостей про відсутність у них наміру на створення правових наслідків, які обумовлювалися правочином) нотаріуса, видали себе за представника продавця та покупця вказаних об`єктів, відповідно.

Так, виконуючи під організаційним керівництвом ОСОБА_11 відведені їм ролі, ОСОБА_5 (діючи, як директор ТОВ «РАФІНБУД», на стороні продавця) та ОСОБА_13 (діючи на стороні покупця), з метою приховування кримінального правопорушення (шахрайства), усвідомлюючи кримінально протиправне походження відповідного нерухомого майна, перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Харківського МНО ОСОБА_21 (АДРЕСА_8, надаючи видимості законності здійснення відчуження майна, особисто підписали договір купівлі-продажу від 19.02.2021, який посвідчено вказаним нотаріусом (реєстровий №279), введеним спільними узгодженими діями осіб, які звернулись для проведення нотаріальних дій, в оману щодо дійсного правового статусу відповідного нерухомого майна (наявності у продавця законного права власності на це майно), а також наявності у сторін цього правочину намірів на створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Предметом вказаного договору є: незавершене будівництво житлового будинку, готовністю 62%, адресою якого вказано АДРЕСА_2 ; земельна ділянка, площею 0,08 га, з кадастровим номером :13:001:0096 у АДРЕСА_2 .

Після цього ОСОБА_13 19.02.2021 об 11 год. 43 хв. 49 сек., виконуючи відведену їй роль, звернулась до приватного нотаріуса Харківського МНО ОСОБА_22 із заявою №44139386 про державну реєстрацію права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна (незавершене будівництво житлового будинку та земельну ділянку) на підставі договору купівлі-продажу від 19.02.2021.

На підставі вказаної заяви та доданих документів означеним нотаріусом 19.02.2021 о 12 год. 12 хв. 23 сек. прийнято рішення з індексним номером 56707067 про державну реєстрацію за ОСОБА_13 права власності на незавершене будівництво по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, номер відомостей про речове право - 40634727) та земельну ділянку з кадастровим номером 0:13:001:0096 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, номер відомостей про речове право - 40634794).

Після проведення державної реєстрації права власності на вказані об`єкти нерухомого майна за ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 остаточно реалізували свої злочинний умисел і корисливу мету, а також попередньо досягнуті домовленості, спрямовані на заволодіння шляхом обману (шахрайства), з використанням завідомо підроблених документів, нерухомим майном, яке за життя належало на праві власності ОСОБА_8 .

Внаслідок реалізації згаданими особами відповідного злочинного умислу та наявності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про державну реєстрацію права власності на згадане нерухоме майно за іншою особою, ніж померлий колишній власник цього майна ОСОБА_8 , унеможливлено звернення Харківської міської ради в установленому законом порядку до суду із заявою про визнання спадщини на це майно відумерлою.

Таким чином ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою у групі разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 своїми умисними діями заволоділи шляхом обману чужими для них об`єктами нерухомого майна, ринкова вартість яких станом на 10.06.2020, згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи №22750/11158 від 16.12.2024 становить:

-об`єкта незавершеного будівництва - 962 271 грн. (без урахування ПДВ);

-земельної ділянки - 1 359 202 грн. (без урахування ПДВ).

Сукупна ринкова вартість вказаних об`єктів нерухомого майна на момент вчинення кримінального правопорушення становить 2 321 473 грн. На вказану суму спричинено матеріальну шкоду Харківській міській територіальній громаді в особі Харківської міської ради, яка мала законні очікування щодо набуття відповідного нерухомого майна у власність за правилами відумерлості спадщини.

Відповідно до ч.4 примітки до ст.185 КК України у ст.190 цього Кодексу у особливо великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину (станом на 2021 рік - 681000 грн. і більше).

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення, до 11.08.2023), тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.190 (в редакції до 11.08.2023) КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, безробітний, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 18.01.2006 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.121, ч.2 ст.296, ст.70 КК України до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі, звільнений 10.07.2009 року на підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.07.2009 року умовно-достроково, невідбутий строк - 1 рік 10 місяців 4 дні позбавлення волі;

- 18.10.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;

- 17.06.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 18.04.2016 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі, 27.03.2017 року на підставі ст.72 КК України зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 18.04.2016 року по 19.05.2016 року, 29 серпня 2018 року звільнився з ХВК (№43) на підставі ухвали АСХО від 28.08.2018 року згідно зі ст.3 Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 року;

- 22.01.2020 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до арешту на 3 місяці, прибув 01.10.2020 року до Диканівської ВК Харківської області (№12), звільнений 11.12.2020 року по відбуттю строку покарання.

В обгрунтування обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий послався на те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, враховуючи розмір майнової шкоди, у завданні якої він підозрюється, а також розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінальних правопорушень підозрюється, є достатні підстави вважати, що підозрюваний при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у подальшому може:

-переховуватись від органів досудового розслідування або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України): оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та, з огляду на тяжкість відповідного покарання, може покинути як місце постійного проживання, так і межі міста та країни;

-незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України) з метою змусити їх змінити свої покази та таким чином уникнути кримінальної відповідальності;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України): оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, деякі з яких на теперішній час досудовим розслідуванням не встановлені, наведене вказує на те, що підозрюваний може як особисто, так і через невстановлених на теперішній час слідством осіб, перешкоджати слідству шляхом можливого узгодження з такими особами, а також з іншими співучасниками майбутніх неправдивих показань, створення штучних доказів власної невинуватості;

-вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України): оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення корисливих злочинів проти власності.

Таким чином, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Крім того, слідчий просив визначити заставу в розмірі 2 321 473,00 грн., що становить сукупну ринкову вартість об`єкту незавершеного будівництва та земельної ділянки по АДРЕСА_2 , які є предметом кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на наведені в ньому обставини. Також в судовому засіданні прокурором надано суду постанову керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 30.01.2021, та протокол затримання підозрюваного.

Захисник заперечував проти клопотання слідчого, вказуючи на необгрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри та недоведеність ризиків. Також вказав не непомірний розмір застави, розмір якої просить визначити слідчий.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській обл. здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 30.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.3 ст.27 ч.3 ст.358, ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27 ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.3 ст.15 ч.3 ст.27 ч.4 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.5 ст.27 ч.4 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.2 ст.209, ч.3 ст.27 ч.2 ст.209 КК України.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 (в редакції до 11.08.2023) КК України.

Слідчий із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою звернувся до слідчого судді 14.05.2025.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підозрюваний ОСОБА_5 на виклики слідчого судді в судові засідання не з`являвся, у зв`язку з чим слідчим було окремо подано клопотання про затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваного ОСОБА_5 було затримано 16.07.2025.

Постановою керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_23 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 30.01.2021 продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 08.08.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом с частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У справі "Ілійков проти Болгарії" N 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

При цьому, Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Щодо посилання захисника не необгрунтованість підозри слідчий суддя зазначає, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, а тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Варто зазначити, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

В контексті вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, на даній стадії кримінального провадження, враховуючи надані матеріали до клопотання, слідчий суддя визнає підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 (в редакції до 11.08.2023) КК України, обгрунтованою і достатньою для обрання відносно нього запобіжного заходу.

Як ризики, які дають достатнi пiдстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, варто враховувати дані, що характеризують особу підозрюваного, що він раніше неодноразово судимий, що він переховувався від слідчого судді після подання слідчим клопотання про обрання запобіжного заходу, а також те, що ОСОБА_5 згідно ч.5 ст.12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, у разі визнання його винуватим йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, за віком та станом здоров`я підозрюваного відсутні протипоказання для застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою; у разі не застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний через тяжкiсть вчиненого ним кримінального правопорушення та покарання, яке може йому загрожувати, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою змусити їх змінити свої покази та таким чином уникнути кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи рішення про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, у зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам.

В той час, стороною захисту такі ризики не спростовані.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, а саме п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, враховуючи, що строк досудового розслідування визначений до 08.08.2025, беручи до уваги положення ч. 5 ст. 115 КПК України, вважаю можливим обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід строком до 08.08.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до аб.2 ч.5 ст. 182 КПК України, У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати її буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тобто застосування запобіжного заходу тримання під вартою як безальтернативного не забезпечує балансу між метою його застосування у кримінальному провадженні та правом особи на свободу та особисту недоторканність. Адже метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім цього, суддя позбавлений можливості винести вмотивоване судове рішення щодо обмеження, оскільки фактично це рішення вже завчасно врегулювало безальтернативне обмеження права на свободу без розгляду всіх необхідних обставин конкретної ситуації.

Окрім того, приймаючи рішення про застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, на одному важелі терезів суд має покласти достатню міру гарантування виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а на інший - неможливість завідомої непомірності застави для особи.

Враховуючи викладене, а також доводи клопотання слідчого в частині розміру застави та сукупну ринкову вартість об`єкту незавершеного будівництва та земельної ділянки по АДРЕСА_2, які є предметом кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає можливим визначити розмір застави у розмірі семисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 2 119 600 грн.

Визначивши підозрюваному заставу, на нього слід покласти ряд обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення.

Керуючись ст.ст. 110, 115, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 197, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної Установи «Харківський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, а саме до 08.08.2025 включно.

Визначити суму застави у розмірі семисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 2 119 600 (два мільйона сто дев`ятнадцять тисяч шістсот) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками, понятими, щодо обставин даного кримінального провадження; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали - до 08.08.2025 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст судового рішення складено 22.07.2025.

Слідчий суддя