Справа № 405/3153/25
провадження № 1-кп/405/149/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2025 м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький клопотання захисника обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності в порядку ст.47 КК України у кримінальному провадженні за № 0001020 від 20 квітня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда Кіровоградської області, громадянина України, який має вищу освіту, працюючого на посаді механіка в ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 19.04.2025 близько 23 год. 05 хв. ОСОБА_6 стояв біля приміщення кафе «Дай кави» за адресою: вул. В. Чорновола, 36/30, м.Кропивницький, та намагався з особистого телефону викликати таксі. В цей час до нього підійшов ОСОБА_3 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та між ними розпочалась розмова, яка переросла в сварку.

В подальшому, у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_6 виник умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_3 о 23:08 наблизився впритул до ОСОБА_6 та кулаком правої руки наніс йому два удари в область нижньої щелепи з лівого боку, після чого ОСОБА_6 присів. В той момент, коли ОСОБА_6 перебував в положенні напівсидячи, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , правою ногою наніс йому один удар в ліву частину обличчя.

Своїми протиправними діями, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 320 від 17.05.2025 тілесне ушкодження у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи: кута зліва, ментальний справа, який відносяться до категорії середньої ступені тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисні дії, що виразилися, у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею його на поруки та закриття кримінального провадження відносно останнього, оскільки ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив нетяжкий злочин, у скоєному щиро розкаявся, і трудовий колектив Товариству з обмеженою відповідальністю «Кіровоград-Євро-Транс» клопоче перед судом про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та передачу його на поруки трудовому колективу, на підтвердження чого надано письмове клопотання за підписом директора ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс», згідно якого трудовий колектив зазначеного підприємства звертається до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності механіка ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс» ОСОБА_3 та передачу його на поруки колективу підприємства. Також на підтвердження обґрунтованості клопотання захисником надано протокол зборів трудового колективу ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс» від 12.06.2025, наказ №10 від 10.06.2025 про прийняття на роботу ОСОБА_3 , Квитанція №2 та Повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_3 , копія статуту ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс» та виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс».

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника та просив закрити кримінальне провадження, звільнивши його від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс», оскільки свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України він визнає повністю, вперше вчинила кримінальне правопорушення, щиро розкаявся. Умови передачі на поруки йому роз`ясненні та зрозумілі. Обвинувачений попросив вибачення у потерпілого під час підготовчого судового засідання та зазначив, що намагався оплатити матеріальні витрати, які поніс потерпілий під час лікування. Враховуючі складні відносини з потерпілим, він передав потерпілому дану пропозицію через свою матір, яка спілкувалась ще до судового провадження з ОСОБА_6 . Однак потерпілий відмовився приймати компенсацію за понесені ним витрати на лікування, а став вимагати оплати йому п`яти тисяч доларів США, приймати меншу суму він категорично відмовився. У нього є матеріальна можливість виплатити тисячу доларів США, що включає матеріальні витрати понесені потерпілим і моральну шкоду. Крім того, обвинувачений на запитання суду чітко зазначив, що визнає всі обставини вчинення злочину, які зазначені в обвинувальному акті. ОСОБА_3 зазначив, що під час його допиту в якості підозрюваного він визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому. Те, що він вказував під час допиту іншу кількість нанесених ударів пов`язано з тим, що події конфлікту відбулись дуже швидко і він розповів, те що запам`ятав, однак відразу визнав свою вину у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому та щиро розкаявся. Вже після перегляду відео події він побачив, що події відрізнялись від тих, які він запам`ятав, тому він повністю визнає свою вину вчинення ним злочину за обставин, що зазначені в обвинувальному акті, зокрема і кількість, і локалізацію нанесених потерпілому ударів.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання та передачу обвинуваченого ОСОБА_3 на поруки трудовому колективу ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс», оскільки останній під час досудового розслідування, хоча і зазначав, що визнає свою вину у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому та щиро розкаюється у вчиненому, однак не визнав повністю всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме щодо кількості завданих ним ударів потерпілому, що підтверджується його поясненнями та протоколом допиту підозрюваного, що свідчить про відсутність щирого каяття у обвинуваченого.

Представник потерпілого також заперечував проти задоволення клопотання захисника підтримавши позицію прокурора. Також додав, що відсутність щирого каяття підтверджує тим факт, що обвинувачений не компенсував завдану матеріальну та моральну шкоду потерпілому.

Потерпілий підтримав позицію його представника та додатково на запитання суду зазначив, що дійсно до нього обвинувачений через свою мати звертався з пропозицією про оплату матеріальних витрат на лікування, однак він категорично відмовився від прийняття грошей, так як висловив у розмові вимогу про сплату відразу повної суми, що включала б і витрати на лікування і моральну шкоду, на що мати обвинуваченого зазначила, що в них не має таких коштів. Потерпілий під час розгляду клопотання не заперечував того, що він висловив вимогу матері обвинуваченого про сплату йому обвинуваченим компенсації від злочину у розмірі п`яти тисяч доларів США.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про наявність необхідних та достатніх правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст.47 КК України.

Так, згідно ч.1 ст.47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Інститут звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації можна застосувати лише у разі встановлення всіх обов`язкових для подання відповідного клопотання умов, зокрема: 1) вчинення кримінально караного діяння вперше; 2) таке діяння є кримінальним правопорушенням відповідного ступеню тяжкості - проступком або нетяжким злочином; 3) воно не є корупційним або пов`язаним із корупцією, а також не пов`язане із керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 4) наявне щире каяття особи.

Встановивши відсутність хоча б однієї із цих передумов, суди не вправі застосовувати ст. 47 КК щодо обвинуваченої особи.

Слід також наголосити, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації є правом, а не обов`язком суду. Тому факт звернення із клопотанням про передачу особи на поруки імперативного значення для судів немає.

Так, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки за приписами ст. 47 КК здійснюється за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації про передачу цієї особи на поруки, в якому має бути зазначено мотивоване прохання загальних зборів колективу за місцем роботи або навчання обвинуваченої чи підсудної особи звільнити її від кримінальної відповідальності, зобов`язання проводити з нею відповідну виховну роботу, поручительство колективу про те, що ця особа не допустить надалі суспільно небезпечної поведінки.

Зі змісту вищевказаної норми закону вбачається, що колектив підприємства, установи чи організації утворюють особи, які своєю працею чи навчанням беруть участь у його діяльності.

В даному випадку обвинувачений ОСОБА_3 працює механіком ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс», що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження протоколом зборів трудового колективу ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс» від 12.06.2025, наказом №10 від 10.06.2025 про прийняття на роботу ОСОБА_3 , Квитанцією №2 та Повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_3 , копією статуту ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс» та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс».

Так, згідно наданого в судовому засіданні клопотання колективу ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс», останній звертається до суду з клопотанням про звільнення механіка ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс» від кримінальної відповідальності, як особи, яка вперше вчинила нетяжкий злочин та щиро покаялася у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Зазначено про зобов`язання проводити з ОСОБА_3 відповідну виховну роботу і унеможливити порушення останнім громадського порядку та вчинення нових злочинів протягом календарного року.

Відповідно до доданого до клопотання протоколу загальних зборів трудового колективу ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс» від 12.06.2025, на зборах були присутні 8 член трудового колективу, які одноголосно проголосували та постановили клопотати перед Подільським районним судом міста Кропивницького про звільнення механіка ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс» ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та передання його на поруки колективу для його перевиховання та виправлення. Колектив зобов`язався проводити з останнім необхідну виховну роботу протягом календарного року. Здійснення контролю виконання покладено на засновника, керівника Товариства ОСОБА_8 .

Прокурором, потерпілим та представником потерпілого під час судового провадження не наводились аргументів, які б вказували на те, що трудовий колектив ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс» не здатний здійснювати виховні заходи щодо винного.

Також, суд бере до уваги те, що положення закону не містить жодних вимог щодо розміру колективу, який має право взяти свого працівника на поруки, та часу, який ця особа має бути працевлаштована, до вирішення вказаного питання. Також законом не встановлено вимоги щодо обов`язкової присутності представника трудового колективу під час розгляді в суді клопотання про передачу особи на поруки, на що звертав увагу Верховний Суд у постанові від 22.12.2020 по справі № 158/2745/19, провадження № 51-2813км20.

Щодо аргументів прокурора, потерпілого та представника потерпілого щодо відсутності щирого каяття обвинуваченого ОСОБА_3 , то суд їх вважає не спроможними та такими, що спростовуються наступним.

Так, прокурор під час розгляду клопотання посилався на матеріали кримінального провадження, а саме пояснення та протокол допиту в якості підозрюваного ОСОБА_3 , з яких убачається, що в ході досудового розслідування ОСОБА_3 свою вину не визнавав, а саме, зокрема ОСОБА_3 під час допиту зазначив меншу кількість нанесених ударів.

Верховний Суд у постанові від 11 травня 2021 року (справа №161/17452/19, провадження №51-417км21) при розгляді касаційної скарги на ухвалу місцевого суду, яким було звільнено обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України, звернув увагу на те, що не визнання своєї вини особою на стадії досудового розслідування не може беззаперечно свідчити про неможливість встановлення судом щирого каяття вже під час судового провадження. Так, під час судового провадження винна особа може змінити своє ставлення до вчинюваного нею діяння, переосмислити зміст своєї поведінки та критично її оцінити. Змінити ставлення до вчиненого діяння та усвідомив протиправний характер своїх дій, в результаті чого висловити жаль щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Судом під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_3 під час допиту на досудовому розслідуванні дійсно зазначав обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які відрізнялись від пред`явленої підозри, зокрема які стосувались кількості нанесених ударів. Однак під час того ж допиту ОСОБА_3 , будучі у статусі підозрюваного, визнав свою вину у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому та зазначив, що щиро кається у вчиненому.

Під час розгляду клопотання в суду обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що події конфлікту з потерпілим розвивались швидко і на емоціях, тому він вказав ті обставини як він їх сприйняв та запам`ятав, однак він при допиті в якості підозрюваного зазначав, що визнає свою вину у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому та щиро жалкує про це. Далі вже на досудовому розслідуванні йому показали відео з камер спостереження, де під час перегляду він вже побачив зі сторони як відбувались події вчинення ним правопорушення. Після цього його повторно не допитували.

Суду обвинувачений зазначив, що визнає свою вину повністю за обставин вказаних в обвинувальному акті, включаючи кількість і локалізацію нанесених ударів, та розкаюється у вчиненому. Ствердив суду, що шкодує, що так сталося. Також обвинувачений попросив вибачення у потерпілого та висловив жаль щодо конфлікту між ними та спричинених ним тілесних ушкоджень.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 в частині причин зміни ним позиції щодо визнання ним всіх обставин вчинення кримінального правопорушення (зокрема кількості та локалізації нанесених ударів потерпілому) суд визнає такими, що заслуговують на довіру. Суд не може стверджувати, що обвинувачений визнав свою вину тільки під тягарем зібраних доказів, адже з самого початку досудового розслідування ОСОБА_3 ще до надання йому всієї сукупності доказів (включаючи відео події) визнав, що винен у кримінальному правопорушенні щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, та висловив щире каяття.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 , який і під час досудового розслідування критично ставився до свого вчинку та визнавав спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, хоча і не визнавав всіх обставини встановлених під час досудового розслідування (зокрема щодо кількості та локалізації нанесених ударів), вже під час судового провадження визнав свою віну повністю за обставин викладених у обвинувальному акті, підтвердив своє критичне ставлення до вчиненого діяння та в повній мірі усвідомив протиправний характер своїх дій, в результаті чого висловив жаль щодо конфлікту між ним та потерпілим.

Доводи потерпілого та представника потерпілого про те, що ОСОБА_3 не усунув заподіяну ним шкоди потерпілому, що свідчить про відсутність щирого каяття у обвинуваченого, не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Так, щире каяття - це не формальна вказівка про визнання особою своєї винуватості, а відповідне ставлення до вчиненого, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. У ч.2 цієї статті визначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Отже, для визнання щирого каяття як однієї з обов`язкових умов звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд повинен встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість розкаяння.

Верховний Суд у своїй постанові від 11.05.2021 (справа №161/17452/19, провадження №51-417км21) зазначив, що щире каяття особи є однією з обов`язкових умов звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки (ст. 47 КК України). Факт відшкодування шкоди потерпілому дійсно може додатково свідчити про щире каяття винної особи. Проте оцінюючи факт наявності або відсутності такого відшкодування шкоди потрібно враховувати бажання потерпілого отримати таке відшкодування, взаємовідносини між сторонами конфлікту, узгодженість розміру спричиненої шкоди, можливість її відшкодування, повноту відшкодування шкоди тощо. Водночас для звільнення від кримінальної відповідальності саме у зв`язку із передачею особи на поруки достатнім є встановлення факту саме щирого каяття, на відміну від, наприклад, звільнення у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, де обов`язковою умовою для такого виступає відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

В даному випадку під час розгляду клопотання з пояснень обвинуваченого та потерпілого було встановлено, що обвинувачений намагався відшкодувати завдану шкоду, зокрема потерпілому ще до початку судового провадження було запропоновано оплатити понесені ним витрати на лікування, однак останній категорично відмовився приймати ці гроші, а зажадав сплати йому значно більшої суми, яка складає п`ять тисяч доларів США. Потерпілий підтвердив свою позицію в судовому засіданні щодо відмови приймати від обвинуваченого суму грошей, яка менше тієї суми яку він бажає. Обвинувачений в свою чергу в судовому засіданні підтвердив своє бажання компенсувати шкоду потерпілому, яка була ним завдана вчиненням злочину. ОСОБА_3 зазначив, що може на даний час сплатити суму еквівалентну однієї тисячі доларів США, що покриває повністю витрати на лікування потерпілого та частину суми на компенсацію моральної шкоди, яку вимагає потерпілий.

Відповідно оцінюючи в даному випадку факт наявності або відсутності такого відшкодування шкоди суд враховує те, що: 1) зі сторони обвинуваченого пропонувалось потерпілому під час досудового розслідування компенсувати витрати на лікування; 2) потерпілий та обвинувачений не узгодили розмір спричиненої моральної шкоди; 3) потерпілий ні під час досудового розслідування, а ні судового провадження, не бажав отримати таке відшкодування у розмірі, що не відповідає сумі коштів, яку він хотів отримати; 4) обвинувачений в судовому засіданні підтвердив бажання компенсувати завдану шкоду в сумі однієї тисячі доларів США, що покриває повністю витрати на лікування потерпілого та частину суми на компенсацію моральної шкоди, яку вимагає потерпілий.

Цивільний позов до обвинуваченого, в якому потерпілим оцінена матеріальна шкода в 22 661 грн. 56 коп., а моральна шкода у 120 тисяч гривень, був поданий потерпілим вже після початку розгляду клопотання захисника щодо звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки (ст. 47 КК України), та після того як судом було задоволено клопотання представника потерпілого про оголошення перерви в судовому засіданні для ознайомлення з клопотанням захисника та додатками до нього.

Суд звертає увагу на те, що сам факт подачі потерпілим позову, жодним чином не змінило ставлення потерпілого щодо відмови приймати ним відшкодування від обвинуваченого в сумі, яка менше тієї, на якій він наполягав. Він особисто не висловив бажання в судовому засіданні прийняти від обвинуваченого суму коштів, яку запропонував останній в судовому засіданні, що еквівалентна однієї тисячі доларів США.

Як вже зазначалось судом, для звільнення від кримінальної відповідальності саме у зв`язку із передачею особи на поруки достатнім є встановлення факту саме щирого каяття, на відміну від, наприклад, звільнення у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, де обов`язковою умовою для такого виступає відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Відповідно в даному випадку для встановлення як складової щирого каяття є достатнім наявність не самого факту відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_6 , а саме встановлення наявності дій обвинуваченого ОСОБА_3 , направлених на намагання відшкодувати завдану шкоду потерпілому, який не бажав отримати таке відшкодування у розмірі, що не відповідає сумі коштів, яку він хотів отримати від обвинуваченого.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 є особою молодого віку, виключно позитивно характеризується по місцю проживання, працевлаштований, вперше притягується до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, визнав повністю вину та щиро розкаявся, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання змінити ситуацію, а колектив підприємства звернувся до суду з належно оформленим клопотанням про передачу його на поруки, з якого вбачається, що трудовий колектив бере на себе обов`язки щодо забезпечення виховного впливу на обвинуваченого, а той гарантує належну поведінку, суд переконаний, що обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс», за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Суд вважає необхідним повідомити трудовий колектив ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс» про передачу їм ОСОБА_3 на поруки.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням наведеного, судом встановлено наявність всіх необхідних та достатніх підстав, передбачених ст. 47 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу ТОВ «Кіровоград-Євро-Транс», роз`яснивши йому наслідки порушення умов передачі на поруки.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався.

Згідно з ст.129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні обвинувального вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті та підлягає залишенню без розгляду.

Отже, наявний в матеріалах справи цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення на загальну суму 144 661 грн. 56 коп., суд вважає за необхідне залишити без розгляду.

Процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 47 КК України, ст.ст.314, 284, 286, 288, 350, 370, 371, 372 КПК України, суд

постановив:

клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею її на поруки трудовому колективу задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України на підставі ст.47 КК України у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоград-Євро-Транс», якщо він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Кримінальне провадження №0001020, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2025, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України закрити.

Повідомити трудовий колектив Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоград-Євро-Транс» про передачу їм на поруки ОСОБА_3 та направити копію ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч.2 ст.47 КК України його буде притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинене кримінального правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

Роз`яснити трудовому колективу Товариству з обмеженою відповідальністю «Кіровоград-Євро-Транс», що відповідно до ч.1 ст. 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_3 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - залишити без розгляду, що не позбавляє ОСОБА_6 звернутися з позовом у цивільному провадженні.

Речові докази:

- медичну картку стаціонарного хворого №5794 на ім`я ОСОБА_6 , 2002 року народження, яка знаходиться в Кропивницькому РУП ГУНП в Кіровоградській області, після набрання ухвалою суду законної сили повернути у власність КНП «КОЛ КОР» (за адресою: м. Кропивницький, пр. Університетський, 2/5);

- два DVD-R диски для лазерних систем зчитування з відеозаписами події від 19.04.2025, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження у Кропивницькій окружній прокуратурі Кіровоградської області, після набрання ухвалою суду законної сили зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0001020 у Кропивницькій окружній прокуратурі Кіровоградської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом семи днів з дня її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_9