ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8426/25 Номер провадження 11-сс/814/553/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою скаржниці ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 09 червня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 27.05.2025 року.

В обґрунтування мотивів ухваленого рішення слідчий суддя вказав на те, що заява ОСОБА_6 від 27.05.2025 не містить відомостей про суспільно-небезпечні діяння, які б могли бути кваліфіковані як кримінальне правопорушення. Фактично заявниця не погоджується з діагнозом, який їй встановлений лікарями.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 09.06.2025, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області невідкладно внести відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України до ЄРДР за заявою від 27.05.2025.

Вказує, що заява про вчинення кримінального правопорушення містить достатні дані про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України лікарями КП «3 міська клінічна лікарня Полтавської міської ради»

Зазначає, що внаслідок неповного обстеження лікарями поставлений помилковий діагноз епілепсія, що спричинило неправильне лікування та погіршення стану здоров`я скаржниці. На підставі висновку лікарсько-консультативної комісії скаржницю звільнено з роботи у зв`язку з непридатністю.

ОСОБА_6 будучи повідомлена про дату, час та місце апеляційного розгляду у призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила і клопотань про відкладення розгляду не подавала.

Тому апеляційний суд, враховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка ОСОБА_6 при апеляційному перегляді поданої апеляційної скарги не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без її участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України прокурор, слідчий та дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що можуть свідчити про ознаки певного кримінального правопорушення, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (правова позиція, викладена у постанові ККС ВС від 20 квітня 2023 року у справі №373/18/23).

Як убачається із матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 27.05.2025.

У своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зазначила про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України лікарями КП «3 міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» та КП «Новосанжарська районна центральна лікарня Новосанжарської селищної ради». Внаслідок неповного обстеження лікарями поставлений помилковий діагноз епілепсія, що спричинило неправильне лікування та погіршення стану здоров`я скаржниці.

Жодних обґрунтованих та достатніх даних на підтвердження скоєння кримінального правопорушення передбаченого ст. 140 КК України, саме лікарями КП «3 міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» та КП «Новосанжарська районна центральна лікарня Новосанжарської селищної ради» до заяви надано не було, що не дозволяє дійти висновку про реальність події злочину і, відповідно внесенню даних за заявою до ЄРДР. Як вбачається з матеріалів скарги, скаржниця вказала на те, що на її думку зазначені в скарзі дії підлягають кваліфікації за ст. 140 КК України.

На переконання колегії суддів апеляційної інстанції, наведені в заяві обставини та висловлені міркування щодо незаконних дій лікарями КП «3 міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» та КП «Новосанжарська районна центральна лікарня Новосанжарської селищної ради» у виді постановлення неправильного діагнозу захворювання та подальші дії щодо неправильного лікування не дають достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки не містять об`єктивних відомостей, які фактично свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину, тобто відсутні вагомі обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому підстав вважати відомості такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, немає.

За своїм змістом заява ОСОБА_6 є лише висловленням незгоди із діагнозом встановленим лікарями.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що причинно-наслідковий зв`язок між проведенням лікування лікарями з приводу діагнозу епілепсія та погіршенням стану здоров`я ОСОБА_6 не підтверджуються будь-якими матеріалами.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є настання тяжких наслідків для хворого. Жодних даних на підтвердження заподіяння тяжких наслідків ОСОБА_6 суду не наводить.

Таким чином, перевіривши матеріали скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя прийшов до висновку, що в ній відсутні відомості, що свідчать або можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення, а тому у задоволенні скарги відмовив. З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Таким чином, під час апеляційного перегляду підстав для скасування рішення суду не встановлено, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу скаржниці ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 09 червня 2025 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_7

ОСОБА_4