ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2025 Справа №607/7641/25 Провадження №1-кп/607/1390/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 22 лютого 2025 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В. Гаї, Тернопільського району, Тернопільської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, особи з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання, несудимого відповідно до вимг ст. 89 КК України:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно з п.п. 3, 14 ч. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 лютого 2025 року до відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява від ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що її чоловік ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 по місцю спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 систематично вчиняє відносно ОСОБА_6 насильство в сім`ї, ображає нецензурними словами, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя.

Так, згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.07.2024 за № 607/16509/24, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у вчиненні фізичного та психологічного насильства стосовно ОСОБА_6 .

Також, 20.07.2024 року, близько 14 год 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлював словесні образи, приниження, залякування та чинив психологічний тиск, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим порушив вимоги пунктів 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, 20.07.2024 року, близько 14 год 00 хв., ОСОБА_3 , будучи особою, стосовно якої винесений терміновий заборонний припис серії АА №333461 від 19.07.2024 року, перебуваючи за місцем спільного проживання, не виконав вказаний терміновий заборонний припис, а саме: заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою - ОСОБА_6 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У подальшому постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.08.2024 за № 60716512/24, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у вчиненні фізичного та психологічного насильства стосовно ОСОБА_6 а саме в тому, що 16.07.2024 близько 20-ої год ОСОБА_3 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав та принижував останню, нецензурно висловлювався, а також чинив моральний тиск, чим спричинив емоційну невпевненість у потерпілої, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, чим порушив вимоги пунктів 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, продовжуючи свої умисні, протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй дружині ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства відносно останньої, 18 лютого 2025 року, близько 16:00, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , безпідставно розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_6 , та вчинив стосовно неї сімейне насильство, яке виразилось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, залякуванні, а також погрозах фізичною розправою, які були словесно виражені до потерпілої. Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 спричинили страждання потерпілої та унеможливили перебування останньої за місцем спільного проживання. Як наслідок, потерпіла ОСОБА_6 відчула страх та психологічне страждання.

Внаслідок систематичних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 завдано психологічних страждань, що призвело до розладів її здоров`я та погіршення якості життя, що виразилось у втраті повноцінного сну та відпочинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій, зростання емоційної напруженості, підвищення рівня тривоги та негативних переживаннях.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 126 1 КК України, щиро розкаявся та підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, випивав та неодноразово проявляв агресію до дружини. Зокрема систематично вчиняв відносно ОСОБА_6 насильство, ображав нецензурними словами та був неодноразово притягнутий до відповідальності за вчинення домашнього насильства, згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.07.2024 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також 20.07.2024 року, за місцем спільного проживання вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_6 домашнє насильство, стосовно нього винесено терміновий заборонний припис, проте він проігнорував вимоги припису, а саме: заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою - ОСОБА_6 , вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У подальшому постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.08.2024 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення 16.07.2024 домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_6 . Крім цього, 18 лютого 2025 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , безпідставно розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_6 та вчинив стосовно неї домашнє насильство. Також вказав, що примирився з дружиною - потерпілою у справі ОСОБА_6 . Просить суд, з врахуванням визнання вини, щирого каяття, суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що її чоловік ОСОБА_3 приходить до місця їх спільного проживання у нетверезому стані, скандалить та розпочинає сварки. 18.02.2025 відбувся конфлікт по місцю їх проживання по АДРЕСА_1 , а саме вчинив домашнє насильство, обзивав її нецензурними словами, чинив психологічне насильство, словесні образи. Також, 20.07.2024 відбувся конфлікт, точно дат не пригадує, оскільки фактів домашнього насильства було багато. Фізичного насильства обвинувачений не застосовував щодо неї. Все, що зазначено в обвинувальному акті відповідає дійсності. Просила не карати суворо обвинуваченого ОСОБА_3 , претензій майнового та морального характеру до нього не має.

Окрім власного визнання вини ОСОБА_3 його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України повністю доведена зібраними в ході досудового розслідування доказами, що були предметом дослідження під час судового розгляду, зокрема:

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.07.2024 за №607/16509/24, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: 20.07.2024 року близько 14 год 00 хв ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлював словесні образи, приниження, залякування та чинив психологічний тиск, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим порушив вимоги пунктів 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Окрім того, 20.07.2024 року близько 14 год 00 хв ОСОБА_3 , будучи особою, стосовно якої винесений терміновий заборонний припис серії АА №333461 від 19.07.2024 року, перебуваючи за місцем спільного проживання, не виконав вказаний терміновий заборонний припис, а саме: заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою - ОСОБА_6 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. За вказані дії обвинувачений був притягнутий до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення.

-копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.08.2024 за №607/16509/24, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: 16.07.2024 близько 20.00 год ОСОБА_3 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав та принижував останню, нецензурно висловлювався, а також чинив моральний тиск, чим спричинив емоційну невпевненість у потерпілої, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, чим порушив вимоги пунктів 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. За вказані дії обвинувачений був притягнутий до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України -

домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо

подружжя, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий відповідно до вимог ст. 89 КК України, його вік, сімейний стан (наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей) та стан здоров`я (особа з інвалідністю ІІІ групи довічно загального захворювання з 17.05.2005, згідно посвідчення серії НОМЕР_1 ), обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, визнання ним вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого суд не вбачає. Також, суд враховує думку потерпілої ОСОБА_6 , яка просила суворо не карати обвинуваченого, що вони примирилися з обвинуваченим та відсутність у неї майнових претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції частини статті обвинувачення у виді пробаційного нагляду із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів відповідно до вимог ст. 59-1 КК України, яке на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, за наслідком розгляду кримінального провадження, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та його відносин із потерпілою, внаслідок чого було вчинене кримінальне правопорушення, систематичність вчинення ним діянь, суд вважає за необхідне поряд із покладенням обов`язків при відбуванні обвинуваченим призначеного за даним вироком покарання у виді пробаційного нагляду, до обвинуваченого ОСОБА_3 застосувати визначений в ст. 91-1 КК України обмежувальний захід, відповідного до якого покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок пройти програму для кривдників на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 , суд вважає, слід обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Згідно п.п.1-3 ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 , згідно з ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1