Житомирський апеляційний суд
Справа №285/460/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/490/25
Категорія ч.2 ст.164 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі, кримінальне провадження за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 січня 2025 року щодо ОСОБА_9 обвинуваченого за ч.2 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого вироками Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11.04.2022, 03.04.2023, 19.04.2024 за ч.1, ч.2 ст.164 КК України,

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.164 КК України і призначено йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців пробаційного нагляду.

Згідно вироку, досудовим розслідуванням встановлено, що із 01.07.2024 до 31.12.2024 ОСОБА_9 злісно ухилявся від сплати аліментів, встановлених судовим наказом Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/3608/21 від 06 липня 2021 року, на користь ОСОБА_10 на утримання спільного малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 липня 2021 року до досягнення ним повноліття.

Так, ОСОБА_9 знаючи про свій обов`язок сплачувати встановлені рішенням суду аліменти на утримання дитини, злісно ухиляється від сплати аліментів та його не виконує з 01.07.2024 до 31.12.2024.

ОСОБА_9 , який 19.04.2024 вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області притягнений до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, висновків для себе не зробив, продовжив умисно ухилятися від сплати аліментів, не вживав заходів до погашення заборгованості по аліментам, без поважних причин офіційно не працював і не вжив заходів для офіційного працевлаштування, від офіційних пропозицій Центру зайнятості про працевлаштування відмовився, не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина, являючись працездатною особою, маючи дохід від тимчасових заробітків, тобто можливість виконання рішення суду про стягнення аліментів, заходів спрямованих на погашення заборгованості не здійснив, внаслідок чого станом на 31.12.2024 виникла заборгованість в розмірі 7 689 грн., що перевищує суму сукупно нарахованих платежів за 3 місяці, при цьому загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів складає 47 901 грн. 13 коп.

Таким чином, ОСОБА_9 , являючись працездатною особою, маючи дохід від тимчасових заробітків, знаючи про свій обов`язок сплачувати на користь ОСОБА_10 аліменти на утримання спільного неповнолітнього сина - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 01.05.2024 до 31.12.2024 злісно ухилявся від сплати аліментів, встановлених судовим рішенням та його не виконував.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30.01.2025 в частині призначеного покарання - скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.164 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19.04.2024 та визначити ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Врешті вирок залишити без змін.

Не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, вважає, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також у зв`язку і неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Посилається на те, що, суд першої інстанції не надав належної і достатньої правової оцінки тому факту, що ОСОБА_9 вже тричі був засуджений за умисне ухилення від сплати аліментів на утримання свого малолітнього сина, але на шлях виправлення не став та продовжив ухилятися від сплати аліментів. Таким чином, покарання за попередніми вироками не виконало своєї мети.

Вказує, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуваний вирок, обмежився призначенням ОСОБА_9 покарання у виді 2 років 6 місяців пробаційного нагляду без застосування обов`язків, визначених ст.59-1 КК України. Зазначена норма є імперативною, а тому при призначенні особі покарання у виді пробаційного нагляду на особу повинен бути покладений весь перелік обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України.

Зазначає, що вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19.04.2024 ОСОБА_9 засуджено за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді 2 років пробаційного нагляду, а тому суд першої інстанції безпідставно не застосував вимоги ст.71 КК України відповідно до якої, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор зазначає, що згідно з ч.5 ст.59-1 КК України, пробаційний нагляд не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення. Вказує, що ОСОБА_9 вже був засуджений вироком Новоград- Волинського міськрайонного суду від 19.04.2024 до 2 років пробаційного нагляду, а тому суд не врахував вимоги ч.5 ст.59-1 КК України та знов призначив ОСОБА_9 покарання у вигляді пробаційного нагляду.

Також в доповненнях до апеляційної скарги вказує на можливість призначити ОСОБА_9 покарання застосувати ст.69 КК України, оскільки останній під час досудового розслідування щиро розкаявся, активно сприяв досудовому розслідуванню. Під час відбуття покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 19.04.2024 у виді пробаційного нагляду не допускав порушення обов`язків, покладених на нього судом, зокрема, не допускав порушень періодичності явки на реєстрацію в орган пробації, своєчасно повідомляв орган пробації про зміну місця проживання та роботи. Окрім того, за направленням органу пробації від 16.07.2024 у встановлені строки звернувся до центру зайнятості населення для сприяння у працевлаштуванні та вже 07.01.2025 офіційно працевлаштувався у ФОП ОСОБА_12 на посаду вантажника.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 частково підтримала вимоги апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8 , вказавши, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд в суд першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 підтримав вимоги зміненої апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 .

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_9 та законний представник потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_10 будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду кримінального провадження не з`явилися, клопотань та заяв про відкладення розгляду провадження не надсилали. Крім того в телефонному режимі ОСОБА_10 повідомила, що не бажає приймати участь в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Враховуючи наведене, думку учасників провадження, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд вказаного кримінального провадження у відсутність обвинуваченого ОСОБА_9 та законного представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_10 , які належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу, позицію захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора зі змінами, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги з доповненнями, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга з доповненнями та змінами прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження, правова кваліфікація його дій за ч.2 ст.164 КК України, ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, а тому наведені обставини апеляційним судом не перевіряються. Судовий розгляд провадження відбувся в спрощеному порядку визначеному ст.ст.381, 382 КПК України.

При цьому, у відповідності до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повному обсязі.

Як вважає апеляційний суд, викладені прокурором доводи про неправильне застосування судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому закону про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Відповідно ч.5 ст.59-1 КК України пробаційний нагляд не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в попередньому, ОСОБА_9 засуджено вироком Новоград- Волинського міськрайонного суду від 19.04.2024 за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ст.59-1 КК України (а.п.66).

В свою чергу, оскаржуваним вироком, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.164 КК України та призначено покарання у виді 2 років 6 місяців пробаційного нагляду.

Враховуючи, що ОСОБА_9 вже був засуджений вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 19.04.2024 на 2 роки пробаційного нагляду, суд першої інстанції не врахував вимоги ч.5 ст.59-1 КК України та знов призначив ОСОБА_9 покарання у виді пробаційного нагляду.

Окрім того, як вже зазначалося вище, ОСОБА_9 вироком Новоград- Волинського міськрайонного суду від 19.04.2024 засуджено за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ст.59-1 КК України.

При цьому, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.164 КК України, вчинено обвинуваченим ОСОБА_9 під час відбуття покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19.04.2024 за ч.1 ст.164 КК України.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, як слушно зазначає прокурор, вище зазначені обставини, судом першої інстанції не було належно враховано, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування вироку.

Тому апеляційна скарга прокурора з доповненнями та змінами підлягає частковому задоволенню, в вирок суду скасуванню з призначенням відповідно до положень ст. 415 КПК України нового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 за ч.2 ст. 164 КК України в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407,412 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 січня 2025 року щодо ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: