ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 553/2164/22
№ провадження 1-і/646/12/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження, які приймали участь у судовому засіданні:

прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова у режимі відеоконференції матеріали клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харків Харківської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307, частиною четвертою статті 321 Кримінального кодексу України,

у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000420 від 19.03.2021,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000420 від 19 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою, третьою статті 307, частинами третьою, четвертою статті 321 Кримінального кодексу України; ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307, частиною четвертою статті 321 Кримінального кодексу України.

29 серпня 2025 року прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307, частиною четвертою статті 321 Кримінального кодексу України, у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000420 від 19 березня 2021 року.

Пунктом 2.10. Засад використання автоматизованої системи документообігу Основ`янського районного суду міста Харкова, затверджених зборами суддів Основ`янського районного суду міста Харкова № 7 від 02.04.2025, визначено, що у разі неможливості у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк суддею розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (в межах кримінального провадження під час судового розгляду), воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, лише для розгляду вищезазначеного клопотання.

Згідно із розпорядженням виконуючого обов`язки керівника апарату Основ`янського районного суду міста Харкова № 02-07-/88 від 01 вересня 2025 року здійснено автоматизований розподіл клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 по справі № 553/2164/22 (провадження № 1-кп/64/159/2025).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 вересня 2025 року вказане вище клопотання надійшло в провадження судді Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 .

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 02 вересня 2025 року призначено судове засідання на 03 вересня 2025 року о 14:30 годині.

Прокурор Харківської обласної прокуратури у судовому засіданні 03 вересня 2025 року підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 строком на 60 діб, уважаючи що ризики, встановлені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, продовжують існувати, зокрема обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 підтримала думку своєї підзахисної.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши матеріали кримінальної справи у межах вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , доходить таких висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 07 липня 2025 року обвинуваченій ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 04 вересня 2025 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 331 Кримінального процесуального кодексу України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із частиною третьою статті 331 Кримінального процесуального кодексу України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Частиною четвертою статті 176 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ураховуючи положення статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, а також стадію кримінального провадження, суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, та встановити, чи існують обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують покладення на особу певних обов`язків.

Суд зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинувачених, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначених осіб.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307, частиною четвертою статті 321 Кримінального кодексу України, які у відповідності до положень статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким та особливо тяжким злочинами.

Тому, суд уважає обґрунтованими доводи прокурора, що тяжкість інкримінованого обвинуваченій злочину є вагомим доводом, що збільшує ризик переховування її від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 року (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Як зазначено у пункті 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Ризик втечі оцінюється судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Суд погоджується з доводами прокурора стосовно існування ризику, передбаченого пунктом 3) частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_4 , цілком імовірною є можливість її впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни або спотворення їх показань на стадії судового розгляду.

Нівелювання вказаного ризику забезпечить дотримання принципу безпосередності дослідження показань, передбаченого статтею 23 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки свідки у даному кримінальному провадженні судом ще не допитані, а надані ними показання під час досудового розслідування не можуть бути враховані при ухваленні вироку стосовно обвинуваченої.

У рішенні від 26.01.1993 у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ураховуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини тривалої злочинної діяльності ОСОБА_4 , наполегливості намірів при досягненні злочинної мети, суд погоджується з існуванням ризику, передбаченого пунктом 5) частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, ураховуючи актуальність ризиків, визначених пунктами 1), 3) та 5) частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченої ухилитися від суду та від виконання процесуальних обов`язків, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий.

Відповідно до частини третьої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини четвертої, пунктів 2) та 3) частини п`ятої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, суд, ураховуючи зазначені вище норми та приписи частини першої статті 5 Кримінального процесуального кодексу України, уважає за можливе визначити обвинуваченій заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 гривень. Такий розмір застави буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, і забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання нею процесуальних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного вище, керуючись статтями 131, 176, 177, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів до 01 листопада 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , суму застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, які необхідно внести на депозитний рахунок № UA0006674, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26281249, код банку отримувача 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно із ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 03 вересня 2025 року у справі № 553/2164/22 ОСОБА_4 .

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Роз`яснити обвинуваченій, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

-повідомляти суд про своє місце проживання та засоби зв`язку;

-прибувати за викликом до суду;

-утримуватись від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Роз`яснити обвинуваченій, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо вона порушить покладені на неї обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Застава, не звернена у дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Копію даної ухвали вручити обвинуваченій, направити Харківській обласній прокуратурі, захиснику та Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала про продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1