Справа № 730/324/22
1-кп/729/60/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі колегії суддів:

головуючої судді: ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за№ 0000112 від 14.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

В провадженні Бобровицького районного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурор подав письмове клопотання, яке підтримав у судовому засіданні, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися і продовжують існувати та зазначив, що більш м`які запобіжні заходи не можуть бути обрані, оскільки не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив змінити йому запобіжний захід утримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного, звертає увагу суду на той факт, що докази,які б підтверджували вчинення злочину обвинувачним відсутні, а підозра є необгрунтованою.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від05 червня 2025 року запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого продовжено до 04 серпня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Приймаючи до уваги, що встановлені судом обставини при обранні міри запобіжного заходу та неодноразовому його продовженні, не змінилися, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, зважаючи на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зникли, судове провадження не завершене, строк тримання під вартою спливає 04 серпня 2025 року, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити і продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 діб.

Обрання відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу на даний час є недоцільним, оскільки вказані запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а і всіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, проте, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечать на даний час належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Колегія суддів критично ставиться до доводів сторони захисту щодо необгрунтованої підозри, оскільки на даному етапі триває судовий розгляд кримінального провадження, що обумовлює певних особливостей. Зокрема на стадії судового розгляду кримінального провадження, такий стандарт доказування, як обгунтована підозра втрачає свою актуальність і при оцінці доказів повинен бути застосований критерій доведеності «поза розумним сумнівом», який випливпає із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Однак цей критерій може бути застований тільки під час ухвалення остаточного рішення, яким буде розглянуто по суті та вирішено питання про визнання особи винною у вчиненні злочину та призначення їй покарання .

Намагання надати оцінку доказам, які були досліджені в результаті судового розгляду кримінального провадження до ухвалення остаточного судового рішення, може бути визнано сторонами як ознака упередженості суду та визнана правовою підставою для відводу складу суду.

Суд вважає, що системний аналіз кримінального-процесуального законодавства свідчить про те, що на цій стадії судового розгляду суд не вправі вирішувати питання пов`язані із необхідністю оцінки наявних у кримінальному провадженні доказів, а повинен виходити із сутності пред`явленого обвинувачення та наявності ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною. Таким чином, на даний час підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також, через канцелярію суду обвинуваченим подано клопотання про надання письмового дозволу на побачення з товаришем обвинуваченого ОСОБА_8 та нотаріусом для оформленн підпису документів.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав клопотання.

Розглянувши клопотання обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення», побачення з родичами або іншими особами може надавати взятим під варту адміністрація місця попереднього ув`язнення лише з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, не менше трьох разів на місяць.

Відповідно до матеріалів справи стосовно обвинуваченого діє запобіжний захід у виді тримання під вартою та він перебуває в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Обвинувачений просить надати дозвіл на побачення з товаришем ОСОБА_8 , який є свідком у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи той факт, що обвинувачений просить побачення із свідком у кримінальному провадженні , колегія суддів вважає, що таке побачення може створити перешкоди для здійснення правосуддя та вплинути на хід кримінального провадження в подальшому, тому в задовленні клопотання слід відмовити.

Окрім того обвинувачений просить надати дозвіл на побачення з нотаріусом.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 ЦК України, довіреність особи, яка тримається в установі виконання покарань чи слідчому ізоляторі, може бути посвідчена начальником установи виконання покарань чи слідчого ізолятора.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 40 Закону України «Про нотаріат» до нотаріально посвідчених довіреностей прирівнюються довіреності осіб, які тримаються в установах виконання покарань чи слідчих ізоляторах, посвідчені начальниками таких установ чи слідчих ізоляторів.

Відповідно до п.1 Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №419 від 15.06.1994 року, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 940 від 06.07.2006 року «Про внесення змін до Порядку посвідчення заповітів і доручень, прирівнюваних до нотаріально посвідчених» посвідчувати заповіти і довіреності, що прирівнюються до нотаріально посвідчених відповідно до статей 245 і 1252 Цивільного кодексу України та статті 40 Закону України «Про нотаріат», мають право такі посадові, службові особи:зокрема начальники установ виконання покарань та слідчих ізоляторів - заповіти і довіреності осіб, що тримаються в таких установах. Начальники слідчих ізоляторів посвідчують заповіти і довіреності фізичних осіб, узятих під варту, та засуджених, стосовно яких вирок суду не набрав законної сили, за погодженням з посадовою, службою особою чи органом, у провадженні яких перебуває справа.

Таким чином, оскільки обвинуваченим не надано доказів про те, що він звертався із відповідним клопотанням про посвідчення довіреності до начальника слідчого ізолятору та йому було відмовлено, суд відмовляє у задоволенні клопотання про надання дозволу на побачення з нотаріусом в умовах ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 376, 395 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000112 від 14.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_5 на 60 днів до 27 вересня 2025 року включно з утриманням його в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

У задоволенні клопотання обвинуваченого про надання дозволу на побачення з ОСОБА_8 та нотаріусом відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі у місця ув`язнення.

Кримінальне провадження відкласти на 25 вересня 2025 року на 11 год. 00 хв.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3