Справа № 211/6338/25
Провадження № 1-кс/211/1081/25
У Х В А Л А
іменем України
В обґрунтування клопотання зазначено, що що 01 червня 2025 року до ЧЧ ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив самогубство шляхом пострілу з автоматичної зброї АК-74 собі у голову.
Відповідно до встановлених обставин, з метою невідкладної фіксації відомостей та вилучення речових доказів 01 червня 2025 року у період часу з 16 год. 50 хв. до 19 год. 30 хв. було проведено невідкладну слідчу дію огляд місця події в квартирі АДРЕСА_1 , в ході якої було вилучено:
- Змиви на потожирову речовину;
- Предмет зовні схожий на АК-74 номер НОМЕР_1 ;
- Магазин до нього з 28-ма патронами;
- 1 (один) патрон з патронника цього автомату;
- 1 (один) предмет зовні схожий на гільзу патрону 5,45х39 мм;
- 1 (один) предмет зовні схожий на осердя кулі;
- 1 (один) предмет зовні схожий на оболонку кулі;
- Мобільний телефон Blackview у корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 .
Таким чином є достатні підстави вважати, що вилучені вищевказані речі є знаряддям вчинення злочину, зберігають на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже, є речовими доказами і підлягають арешту.
Враховуючи вищевикладене, в органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно з метою його збереження, запобігання його перетворення, зміни або знищення, для подальшого проведення судових експертиз та використання у кримінальному провадженні, тому слідчий звернулася до суду з клопотання про його арешт.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі слідчого, клопотання підтримує в повному обсязі.
Дослідивши надані суду матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.
Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом, передбачено ч.1 ст.167 КПК України. Тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі і майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, випливає зі змісту ч.2 ст.167 цього кодексу.
Відповідно до вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Як встановлено в судовому засіданні, зазначене в клопотанні майно, дійсно було вилучено, а зазначене клопотання спрямовано слідчим до суду в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт майна допускається зокрема і з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку, відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України слідує, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевказане, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання слідчим доведена відповідність критеріям ст. 98 КПК України зазначеного в клопотанні майна, оскільки воно може бути використане як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, вважає доцільним накласти арешт на відповідне вилучене в ході обшуку майно.
Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме на:
- Змиви на потожирову речовину;
- Предмет зовні схожий на АК-74 номер НОМЕР_1 ;
- Магазин до нього з 28-ма патронами;
- 1 (один) патрон з патронника цього автомату;
- 1 (один) предмет зовні схожий на гільзу патрону 5,45х39 мм;
- 1 (один) предмет зовні схожий на осердя кулі;
- 1 (один) предмет зовні схожий на оболонку кулі;
- Мобільний телефон Blackview у корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 ; вилучені 01.06.2025 в період часу з 16:50 до 19:30 в ході огляду місця події у квартирі АДРЕСА_1 .
Виконання ухвали покласти на слідчого слідчого групи СВ відділення поліції №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , на якого покласти обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт, з урахуванням вимог постанови КМУ № 1104 від 19 грудня 2012 року "Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України", якою затверджено "Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1