Провадження № 1-кс/643/3647/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

представник медичного психіатричного закладу ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові, погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури, клопотання слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001458 від 06 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, незаміжньої, інваліда першої групи за психічним захворюванням (параноїдна шизофренія), не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.05.2025 приблизно о 18.00 точний час проведеним досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходилась за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де у останньої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт із своєю матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась в одній кімнаті із ОСОБА_4 , та, сидячи на дивані, займалась побутовими справами, під час якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вбивство свого співмешканця.

З метою реалізації вказаного раптово виниклого злочинного умислу, направленого на заподіяння смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання наслідків своїх дій у вигляді смерті ОСОБА_8 , підійшла до ОСОБА_8 , яка сиділа на дивані, та, діючи умисно, маючи на меті подолати волю останньої до опору, кулаками обох рук нанесла близько 6 ударів, точна кількість ударів проведеним досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_8 по голові та обличчю.

В цей же час, ОСОБА_8 підвелась з дивану, та намагалась схопити доньку ОСОБА_4 за руки, бажаючи тим самим припинити дії останньої, однак ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний злочинний намір, спрямований на позбавлення життя своєї матері, схопила зі столу поряд із диваном кухонний ніж, який має колюче ріжучі властивості, та, діючи умисно, стоячи напроти ОСОБА_8 , тримаючи ніж в правій руці, нанесла прицільний удар ножом в область живота ОСОБА_8 , тобто в область тіла, де розташовані життєво важливі органи людини, але спричинити тілесні ушкодження останній не змогла, з причин, які не залежали від її волі оскільки ОСОБА_8 , захищаючись, прикрилась кухонною пластиковою дошкою, яку тримала в руках перед собою, та, намагаючись припинити дії доньки, обхопила рукою лезо ножа, внаслідок чого ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_8 різану рану лівого передпліччя та різану рану лівої долоні.

Надалі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на заподіяння смерті своїй матері, тримаючи кухонний ніж у правій руці, почала з розмаху наносити хаотичні удари ножом, цілячись в область голови ОСОБА_8 , тобто ділянку тіла, де розташовані життєво важливі органи людини, однак остання, захищаючись, прикривала голову подушкою, через що ОСОБА_4 не мала змоги довести свій злочинний намір до кінця, а спричинила своїй матері різані рани правої щоки, лівої завушної ділянки, тім`яної області голови, після чого ОСОБА_8 , з метою уникнення подальшого отримання тілесних ушкоджень від своєї доньки ОСОБА_4 та недоведення до кінця умислу останньої на її вбивство, діючи з наміром збереження власного життя, залишила місце події, вибігла з квартири на вулицю, залишивши ОСОБА_4 всередині помешкання.

Таким чином, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на умисне вбивство своєї матері ОСОБА_8 , не виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

З 06.05.2025 підозрювана ОСОБА_4 перебуває на стаціонарному лікуванні у КНП ХОР «ОКПЛ №3» у сьомому відділенні.

13.05.2025 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова повідомлено про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 422 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час страждає на психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебувала в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання. Не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Слідчим СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області 26.06.2025 було винесено постанову про зміну порядку досудового розслідування, та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України про кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи наведене, виникла необхідність обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді поміщення до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні, з урахуванням висновку експерта не заперечував проти задоволення клопотання.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 на питання суду відповісти не змогла.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосований судом запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Нормою ст.508 КПК України визначено, що передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Так, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 422 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час страждає на психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебувала в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання. Не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Тобто, передумови визначені ч.2 ст.508 КПК України для застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 є дійсними.

Відповідно до ч.3 ст.508 КПК України застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно з загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За змістом ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

За змістом ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, стосовно ОСОБА_4 передбачається застосування примусових заходів медичного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, в зв`язку з чим, до неї передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 вчинила замах на особливо тяжкий злочини, є підстави вважати що у неї можуть виникнути передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України спроби:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними;

- незаконно впливати на свідків та потерпілу, оскільки ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може шляхом погроз, вмовлянь незаконно вплинути на свідка та потерпілу ОСОБА_8 , яка є рідною матір`ю ОСОБА_4 з метою зміни їх показів;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, що означає, що остання не розуміє тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та не може зробити належні висновки та становить значну суспільну небезпеку для оточуючих.

Також, при вирішенні питання про можливість застосування до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, і щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК).

При цьому, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру можуть бути застосовані лише два запобіжних заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають її суспільну небезпеку.

Запобіжний захід у виді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом не може бути застосований до ОСОБА_4 , оскільки жодна особа не виявила такого бажання, і з клопотаннями до суду не зверталась.

Наявність підстав для подальшого поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, та доцільність продовження строку вказаного запобіжного заходу має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З метою запобігання можливим ризикам, які були встановлені підчас обрання запобіжного заходу, враховуючи, що наведені обставини, які свідчать також про соціальну небезпеку ОСОБА_4 для громадян, про необхідність її ізоляції задля захисту суспільства від її ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, а так само припинення можливості сховатися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень, є вагомою підставою вважати про те, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_4 буде саме поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 395, 508 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу із посиленим наглядом стосовно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, та помістити останню до психіатричного закладу з лікуванням в умовах посиленого нагляду Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, будинок 84, строком на 17 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 13 липня 2025 року включно.

Встановити строк дії даної ухвали до 13 липня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, захиснику, законному представникові, особі, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Слідчий суддя ОСОБА_1