Справа № 487/2845/25
Провадження № 1-кс/487/2361/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000560 від 27.04.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України про арешт майна

встановив:

28.04.2025 прокурор Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт у кримінальному провадженні №00000560 на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: знаряддя вчинення злочину кухонний ніж з довжиною леза 16 см., з дерев`яною рукояткою коричневого кольору довжиною 15 см. зі слідами РБК; два змива з речовиною бурого кольору; мобільний телефон марки «Росо» з імеі НОМЕР_1 , в чохлі фіолетового кольору.

Накладення арешту прокурор обґрунтовує необхідністю збереження зазначених речей, як речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, в письмовій заяві, скерованій на адресу суду, просив про розгляд клопотання без його участі.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000560 від 27.04.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.04.2025 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що 27.04.2025 біля 16.15 години у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час сварки із ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла на ґрунті ревнощів, нанесла один удар ножем в область грудей останньої, спричинивши тілесні ушкодження, від яких потерпіла померла на місці.

В той же день слідчим проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , який був поєднаний із проникненням до житла ОСОБА_6 , в результаті якого у вищевказаній квартирі виявлено та вилучено речі, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: знаряддя вчинення злочину кухонний ніж з довжиною леза 16 см. з дерев`яною рукояткою коричневого кольору довжиною 15 см. зі слідами РБК; два змива з речовиною бурого кольору; мобільний телефон марки «Росо» з імеі НОМЕР_1 , в чохлі фіолетового кольору.

27.04.2025 вказані речі в рамках кримінального провадження визнано речовими доказами, про що слідчим винесено відповідну постанову.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так прокурорм доведено, що майно, вилучене в ході огляду місця події зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використано у якості доказів у кримінальному провадженні, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

кухонний ніж з довжиною леза 16 см., з дерев`яною рукояткою коричневого кольору довжиною 15 см. зі слідами РБК;

- два змива з речовиною бурого кольору;

- мобільний телефон марки «Росо» з імеі НОМЕР_1 , в чохлі фіолетового кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1