Справа №751/4919/25
Провадження №1-кс/751/1333/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про зарахування строку цілодобового домашнього арешту в строк призначеного за вироком покарання та звільнення у зв`язку з повним відбуттям покарання,

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2025 року до Новозаводського районного суду міста Чернігова повторно надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України, в якому просить визнати, що строк покарання, призначеного ОСОБА_2 вирком Деснянського районного суду міста Чернігова від 20 березня 2025 року у вигляді позбавлення волі на строк 10 років, відбутим повністю станом на 30 травня 2025 року, зарахувати строк цілодобового домашнього арешту з 02 січня 2018 року по 27 вересня 2018 року тривалістю 268 днів у строк покарання з розрахунку три дні домашнього арешту за один день позбавлення волі, постановити ухвалу про негайне звільнення ОСОБА_2 з-під варти у зв`язку з повним відбуттям покарання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, дійшов до такого висновку.

Із документів, долучених до клопотання, та відомостей з Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що вироком Деснянського районного суду міста Чернігова за наслідками судового розгляду кримінального провадження № 0000509 від 24 грудня 2015 року ухвалено вирок, яким ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, крім житла.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 вказано рахувати з 13 серпня 2021 року.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_2 залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зараховано ОСОБА_2 у строк відбивання покарання попереднє ув`язнення з 19 листопада 2016 року по 06 квітня 2017 року, з

21 квітня 2017 року по 02 січня 2018 року, з 13 серпня 2021 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На теперішній час зазначений вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 не набрав законної сили, у зв`язку з його оскарженням в апеляційному порядку.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від

05 травня 2025 року за поданням Чернігівського апеляційного суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 з апеляційними скаргами захисника та прокурора на вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 20 березня 2025 року передано з Чернігівського апеляційного суду на розгляд до Київського апеляційного суду.

На даний час обвинувачений ОСОБА_2 утримується в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 29 Конституції України гарантовано кожному право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Враховуючи періоди попереднього ув`язнення, зараховані у строк покарання ОСОБА_2 відповідно до вироку Деснянського районного суду міста Чернігова від 20 березня 2025 року, строк покарання у виді 10 років позбавлення волі не є відбутим.

Щодо питання зарахування цілодобового домашнього арешту на підставі ч. 7 ст. 72 КК України у строк покарання, то це питання не віднесено до компетенції слідчого судді при розгляді клопотання в порядку ст. 206 КПК України, зважаючи на те, що у даному конкретному випадку судом першої інстанції в кримінальному провадженні ухвалено вирок, який не набрав законної сили, і кримінальне провадження перебуває на розгляді в апеляційному суді.

Таке питання може бути вирішено при ухваленні вироку відповідно до вимог ст. 374 КПК України або в порядку статей 537-539 КПК України під час виконання вироку, який набрав законної сили.

Крім того, вказане питання може бути вирішено апеляційним судом при перегляді вироку суду першої інстанції.

Захисник ОСОБА_3 у прохальній частині посилається статті 537-539 КПК України, проте вирок щодо ОСОБА_2 як вже зазначено вище не набрав законної сили. Разом з тим, у вступній частині клопотання захисник посилається на положення ст. 206 КПК України, тим самим допущено суперечність у клопотанні щодо обґрунтування порядку вирішення порушених питань.

Отже, звернення захисника ОСОБА_3 до слідчого судді, яке називається клопотання в порядку ст. 206 КПК України, не відповідає вимогам КПК України, а порушені в ньому питання не підлягають вирішенню слідчим суддею в порядку судового контролю.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним повернути клопотання особі, що її подала, та роз`яснити, що повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись статтями 2, 7, 206, 309, 372, 374, 395, 537-539 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про зарахування строку цілодобового домашнього арешту в строк призначеного за вироком покарання та звільнення у зв`язку з повним відбуттям покарання повернути особі, яка його подала.

Роз`яснити, що повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1