Справа № 308/8514/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002016 від 17.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 364-1, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 362 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2025 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002016 від 17.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 364-1, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 362 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, у складі організованої групи, до якої, окрім нього увійшли керуюча територіально відокремленим безбалансовим відділенням № НОМЕР_1 філії Закарпатського обласного управління АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (далі - ТВБВ № НОМЕР_1 ), та яке входить до складу організаційної структури акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , МФО НОМЕР_3 ) (далі - АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), ОСОБА_8 , старший контролер-касир служби касових операцій ТВБВ № НОМЕР_1 ОСОБА_4 та старший контролер-касир сектору касових операцій ТВБВ № НОМЕР_4 ОСОБА_9 , а також інші невстановлені на даний час особи, маючи на меті заволодіти грошовими коштами клієнтів АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розміщеними на поточних рахунках шляхом вчинення несанкціонованих дій з інформацією, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах при виконанні операцій з банківськими платіжними картками по клієнтах інших філій, зокрема перевипуску платіжних карток без присутності клієнта, сприянні отриманню платіжних карток особами, які не є держателями платіжних карток, видачі платіжних карток не її держателям, у період часу з 30.08.2024 по 05.11.2024 організував здійснення несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах банку, вчинену особами, які мають право доступу до неї.

Згідно із свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, 31.12.1991 проведено державну реєстрацію АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », як юридичної особи. ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_5 ) 05.10.2011 видано АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » банківську ліцензію № НОМЕР_5 на право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», а саме: залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб; відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах, та рахунків умовного зберігання (ескроу); розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у виконанні несанкціонованої зміни інформації, яка обробляється в автоматизованих системах, вчиненій особою, яка має право досутупу до неї в складі організованої групи осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 362 КК України.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у виконанні несанкціонованої зміни інформації, яка обробляється в автоматизованих системах, вчиненій особою, яка має право доступу до неї, в складі організованої групи, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 362 КК України.

Крім того, 24.06.2025 о 20.55 год. відповідно до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213, 615 КПК України, в приміщенні будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції була затримана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

25.06.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено повідомлення про підозру у виконанні несанкціонованої зміни інформації, яка обробляється в автоматизованих системах, вчиненій особою, яка має право доступу до неї, в складі організованої групи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 362 КК України, у виконанні несанкціонованої зміни інформації, яка обробляється в автоматизованих системах, вчиненій особою, яка має право доступу до неї, в складі організованої групи, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 362 КК України, що, підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення; протоколом тимчасового доступу до речей і документів котрі перебували у володінні Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_3 », код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , в ході проведення якого вилучено матеріали службового розслідування щодо виявлення фактів ініціювання перевипуску платіжних карток клієнтів без їх фактичної присутності; службовим розслідування щодо виявлення фактів ініціювання перевипуску платіжних карток клієнтів без їх фактичної присутності у територіальному відокремленому безбалансовому відділенні № НОМЕР_1 філії Закарпатського обласного управління АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , та усіма додатками; розписками про отримання ПІН-конверту; журналом руху банківських карток; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; протоколами обшуків від 28.03.2025 року та в сукупності іншими матеріалами кримінального провадження;

Відповідно, з метою дієвості кримінального провадження є необхідність у обранні щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу як виду заходу забезпечення кримінального провадження.

Зважаючи на встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення кримінальних правопорушень, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені та підтверджені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

2. З метою запобігання спробам знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчиненого злочину (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підозрювана ОСОБА_4 , також може знищити, сховати чи спотворити речі та документи, що прямо або опосередковано можуть вказувати на причетність його, а також інших осіб до вчиненого кримінального правопорушення. Цей ризик обґрунтовується тим, що на даний час органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено усіх речей та документів, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні, а саме те, що не відшукано оригіналів розписок про отримання платіжних карток клієнтів, із кас відділень банку. А оскільки ОСОБА_4 , тривалий час працювала у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », вона може впливати на працівників банку які мають доступ до зазначених розписок, з метою знищення чи спотворення таких документів, які можуть виступати доказом в рамках даного кримінального провадження.

Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України),.

ОСОБА_4 , особисто, чи шляхом використання зв`язків у кримінальному середовищі, може незаконно впливати на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні, слід зазначити про те, що в ході досудового розслідування не допитано всіх свідків, а саме працівників АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які проводили службове розслідування щодо виявлення фактів ініціювання перевипуску платіжних карток клієнтів без їх фактичної присутності у територіальному відокремленому безбалансовому відділенні № НОМЕР_1 філії Закарпатського обласного управління АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , також не допитано клієнтів банку з яких рахунків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були знятті кошти, в тому числі які перебувають на тимчасово окупованих територіях. Не бажаючи настання кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , шляхом переконання та залякування, з метою надання неправдивих показань, які б виправдовували її у вчиненні інкримінованого злочину, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Відповідно ОСОБА_4 , може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували її у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також узгоджувати з ними свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення інкримінованого злочину.

Так, ОСОБА_4 , зможе впливати ще і на понятих, експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слід виходити із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших на даний час не встановлених осіб (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), з якими ОСОБА_4 , діяла у змові, і знаходячись на свободі може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до його вчинення, однак на даний час не допитані. Крім цього, може підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання у кримінальному провадженні.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України),.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , володіючи спеціальними знаннями щодо організації несанкціонованого втручання в автоматизовані інформаціїні системи банків, методів заволодіння грошовими коштами осіб пенсійного віку, які перебувають на тимчасово окупованих територіях, пошуку та придбання баз даних потенційних потерпілих, може вдатися до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується, з метою конспірації залучити нових співучасників злочину.

ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення. Цей ризик обґрунтовується тим, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може перешкоджати їх проведенню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показанням свідків та осіб, які ще не допитані в ході досудового розслідування, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню. Крім цього підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 . Вказаний ризик обґрунтовується тим, що вчиненні вищезазначені злочини в складі організованої групи, вчинялись повторно, а тому ОСОБА_4 , зможе вчиняти аналогічні злочини чи продовжити у якому він підозрюється.

З урахуванням викладеного у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 .

Застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Не можливе і застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, з метою запобігання вчинити підозрюваною ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання їй найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.

Взявши до уваги зазначені вище обставини, приходжу до висновку, про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваної ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою.

Разом із тим, враховуючи роль виконавця ОСОБА_4 , кількість епізодів протиправної діяльності, суму коштів, яка була знята з рахунків 10 осіб, а саме понад 1,7 млн гривень, вчинення злочину під час воєнного стану, є підстави клопотати про застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, просить суд задоволити дане клопотання та застосувати щодо підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 362 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Закарпатської області, Великоберезнянського району, с. Буківцьово, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні заперечив проти клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що відсутні будь які ризики зазначені у клопотанні. Просив застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника та просила застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, а також додатково подані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 362 та ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: заяві про вчинення кримінального правопорушення, довідці ОСОБА_4 , розпорядженні від 02.10.2024 року №23-к, вимозі від 14.01.2025 року, протоколі затримання особи підозрюваної у вчинені злочину від 24.06.2025 року, постанові про тимчасовий доступ до речей і документів від 03.01.2025 року, висновку службового розслідування від 29.11.2024 року, розписках про отримання платіжної картки, журналах, протоколах за результатами проведення негласних (слідчих) розшукових дій №2, протоколі обшуку від 28.03.2025 року, витягу з ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 362 та ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України, на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04), рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 362, України, який відповідно до ст. 12 КК України як є нетяжким злочином за який передбачене покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років та ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України, України, який відповідно до ст. 12 КК України як є тяжким злочином за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років, проте слідчий суддя також враховує, що підозрювана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянки України, уродженка Закарпатської області, Великоберезнянського району, с. Буківцьово, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, хронічних захворювань не має, тимчасово безробітна, пенсіонерка за віком, збережень не має, а відтак має міцні соціальні зв`язки.

Слідчий суддя також дійшов висновку про обґрунтованість ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь

Проте ризики, що ОСОБА_4 матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України) не підтверджений прокурором будь якими доказами, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному проваджені вже триває тривалий час підозрювана знала про нього, оскільки за місцем її проживання були проведені обшуки, після яких вона жодних дій з метою переховування від органів досудового розслідування та суду не здійснювала.

Також жодним чином не підтверджений ризик знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчиненого злочину (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки на даний час вона є безробітна, пенсіонерка та не має доступу до жодних речей і документів, якій мають істотне значення у цьому кримінальному провадженні.

Також, відсутній ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрювана раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки.

Крім того відсутній ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки прокурором не доведено яким саме чином підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 362 та ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі вищезазначені обставини у їх сукупності дають суду підстави вважати, що слідчим не доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання лише одного обґрунтованого ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на цей час об`єктивно існує, тоді як більш тяжким запобіжним заходом може бути реально завдана шкода підозрюваному, відтак слід клопотання слідчого задовольнити частково.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що для убезпечення вищезазначеного ризику достатньо буде обрати більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 362 та ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України, а саме запобіжний захід у вигляді

особистого зобов`язання на строк до 24 серпня 2025 року включно.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_4 у строк до 24 серпня 2025 року включно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або слідчого судді за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із м. Ужгороду та Ужгородського району Закарпатської області без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не спілкуватися із потерпілими, свідками, спеціалістами, експертами у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до ІНФОРМАЦІЯ_8 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 .

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 183, 193-195, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 362 та ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до 24 серпня 2025 року включно.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_4 у строк до 24 серпня 2025 року включно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або слідчого судді за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із м. Ужгороду та Ужгородського району Закарпатської області без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не спілкуватися із потерпілими, свідками, спеціалістами, експертами у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до ІНФОРМАЦІЯ_8 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 .

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії зазначеної ухвали до 24.08.2025 року включно.

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1