Справа № 643/6059/25
Провадження № 1-кс/643/3728/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003721 від 16.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 320, ч. 2 ст. 320 КК України, -

у с т а н о в и в :

У провадженні Салтівського районного суду міста Харкова у складі судді ОСОБА_5 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003721 від 16.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 320, ч. 2 ст. 320 КК України.

02 липня 2025 року через канцелярію суду від захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 надійшла заява про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду вказаного вище кримінального провадження.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2025 заяву про відвід судді розподілено головуючому судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви про відвід захисник посилається, що 12.05.2025 по справі №643/6059/25 (провадження 1-кп/643/807/25) було проведено підготовче засідання. Зазначив, що, враховуючи санкції злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 320 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , та положення ст. 12 КК України, розгляд обвинувального акта щодо вчинення злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 320 КК України, передбачено складання досудової доповіді щодо обвинуваченого. Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Посилався, що досудова доповідь містить відомості, які безпосередньо враховуються при ухваленні судом вироку. Зауважував, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Посилався, що всупереч цьому, суддя ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання 12.05.2025 не постановила ухвалу про складання досудової доповіді, не надала доручення органу пробації на складання досудової доповіді, про що стороні захисту стало відомо під час ознайомлення з матеріалами справи 16.05.2025. Зазначив, що тим самим суддя вже на стадії підготовчого провадження створила умови для винесення в подальшому необґрунтованих судових рішень, що ставить під сумнів її неупередженість з розгляду обвинувального акта стосовно ОСОБА_3 . З огляду на викладене, просив заяву про відвід задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді своєчасно та належним чином.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді своєчасно та належним чином.

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_5 про дату, час і місце розгляду заяви про відвід повідомлялася належним чином та своєчасно, бажання дати пояснення не висловила.

Оскільки надання пояснень особою, якій заявлено відвід, а також висловлення думки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, є їхнім правом, а не обов`язком, нез`явлення таких осіб, повідомлених про час і місце судового засідання, не є перешкодою для вирішення заяви про відвід.

У судовому засіданні 03 липня 2025 року обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник адвокат ОСОБА_4 заяву про відвід судді ОСОБА_5 підтримали з підстав, як про це зазначено у заяві.

Суд, вислухавши обвинувачену, її захисника, дослідивши заяву про відвід, вважає, що заява захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 (заява № 7577/02) зазначив, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У Бангалорських принципах поведінки судді, які схвалені резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року.

В п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності.

Особа, яка подала заяву про відвід судді повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно з ч. 2 ст. 344 КПК України питання про відвід вирішується судом відповідно до вимог ст. 75-81 КПК України.

За правилами ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Відповідно до ч. 2 цієї статті у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Отже, положеннями ст. 75 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу.

Як це унормовано положеннями ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, зокрема суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

За приписами статей 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежні та керуються верховенством права, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Обґрунтовуючи заяву про відвід судді ОСОБА_5 , захисник посилається, що не погоджується з прийнятими суддею рішеннями та діями, а саме ненаданням суддею доручення органу пробації на складання досудової доповіді.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід суддів, суд ураховує, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу a priori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Зокрема, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що незгода осіб, які беруть участь у справах, з процесуальними діями та рішеннями суду під час розгляду справи, є підставою для оскарження, прийнятих за результатами розгляду справи, рішень в апеляційному порядку. Оцінку процесуальним діям судді можуть надавати лише суди вищих інстанцій.

Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 №8 «Про незалежність судової влади» роз`яснено, процесуальні дії судді, законність та обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно незгода сторони з винесенням суддею судового рішення, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін у справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Відтак, на переконання суду, зазначені захисником аргументи не є підставою для відводу судді ОСОБА_5 в розумінні приписів ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України. Крім того, з доводів захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість чи необ`єктивність судді ОСОБА_5 . Даних, які б свідчили, що відповідні процесуальні рішення приймались суддею ОСОБА_5 саме тому, що остання відчувала упереджене ставлення до тих чи інших учасників судового провадження, суду не надано.

Будь-яких інших, визначених законом підстав для відводу судді ОСОБА_5 у ході розгляду заяви про відвід, судом встановлено не було.

Беручи до уваги наведене вище, перевіривши викладені захисником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 доводи, суд дійшов висновку, що наведені ним обставини не є підставою для відводу судді ОСОБА_5 у розумінні приписів статей 75, 76 Кримінального процесуального кодексу України, а відтак, у задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 76, 81 КПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003721 від 16.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 320, ч. 2 ст. 320 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 04 липня 2025 року.

Суддя : ОСОБА_1