Єдиний унікальний номер 205/7220/25
Номер провадження 1-кс/205/474/25
УХВАЛА

Іменем України

14 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нерюнгрі, Якутія, росіянина, громадянина України, має середньо спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, а також непрацездатних осіб не маючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000630, внесеного до Єдиного реєстру досудових від 12 травня 2025 року -,

ВСТАНОВИВ:

14.05.2025 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000630, внесеного до Єдиного реєстру досудових від 12 травня 2025 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаючи про те, що з 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 введено на території України воєнний стан, вчинив кримінальне правопорушення проти власності, в умовах воєнного стану.

Так, 12.05.2025 в період часу з 12 години 48 хвилин по 13 годину 29 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився за адресою: м. Дніпро, вулиця Ближня, будинок № 31, у приміщенні палати № 1 КНП МКЛ № 4 ДМР, а саме у відділенні по лікуванню гострих отруєнь.

В подальшому, знаходячись у приміщенні лікарні КНП МКЛ № 4 ДМР, а саме у службовому кабінеті у невстановленому досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 у рюкзаку чорного кольору побачив мобільний телефон марки IPhone, модель 16 Рro, кольору «чорний титан» об`ємом пам`яті 256 GB, IMEI: НОМЕР_1 , який визначив для себе як об`єкт свого злочинного посягання.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану. Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 , в той же день, а саме 12.05.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час, продовжуючи перебувати у службовому кабінеті КНП МКЛ № 4 ДМР, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, та його дії є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, дістав з рюкзака чорного кольору мобільний телефон марки IPhone, модель 16 Рro, кольору «чорний титан» об`ємом пам`яті 256 GB, IMEI: НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_4 утримуючи при собі вище вказаний мобільний телефон, а саме у кишені штанів з права, зайшов до приміщення палати № 1, відділення по лікуванню гострих отруєнь, КНП МКЛ № 4 ДМР, де знаходився потерпілий ОСОБА_7 . В подальшому, потерпілий ОСОБА_8 побачив у кишені штанів ОСОБА_4 вище вказаний мобільний телефон, який попрохав надати йому. Надалі, ОСОБА_4 своєю правою рукою дістав з правого боку кишені штанів мобільний телефон марки IPhone, модель 16 Рro, кольору «чорний титан» об`ємом пам`яті 256 GB, IMEI: НОМЕР_1 , та надав потерпілому ОСОБА_7 , який впізнав вище вказаний телефон як свій. Одразу після цього, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, перебуваючи у палаті № 1, по лікуванню гострих отруєнь, КНП МКЛ № 4 ДМР, ОСОБА_4 діючи відкрито, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, в період воєнного стану, наблизився до ОСОБА_7 , скориставшись тим, що потерпілий не виказував активної протидії, забрав з рук ОСОБА_7 мобільний телефон марки IPhone, модель 16 Рro, кольору «чорний титан» об`ємом пам`яті 256 GB, IMEI: НОМЕР_1 , та утримуючи його при собі, втік з місця вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненого, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

13.05.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та 12.05.2025 затримано в порядку ст. 208 КПК України, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, у зв`язку з тим, що виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення є достатність доказів зібраних під час досудового розслідування. Матеріалами, що підтверджують ці обставини є.

- Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.05.2025 року від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- Протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 12.05.2025;

-Протокол допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 12.05.2025;

- Постанова про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису;

- Постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 12.05.2025;

- Протокол впізнання особи за фотознімками;

- Протокол перегляду відеозапису.

Слідчий зазначає, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5, ч.1 ст.177 КПК України, а саме, підозрюваний ОСОБА_4 під загрозою застосування реальної міри покарання вигляді позбавлення волі на строк більше 7 років, у разі визнання його винуватим за вчинення кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжкого, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Підозрюваний ОСОБА_4 не одружений, дітей на утриманні не має, як і не має постійного офіційного місця роботи, таким чином, відсутні достатні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем проживання та від вчинення дій, передбачених зазначеним пунктом статті. Також, слідчий зазначила, що підозрюваному ОСОБА_4 відомі анкетні дані та місце проживання потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, а також свідків і таким чином, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, шляхом залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди останнім за надання неправдивих свідчень на свою користь. В обґрунтування п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий вказала, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має. Дана обставина підтверджує той ризик, що ОСОБА_4 може вчиняти нові корисливі кримінальні правопорушення для отримання засобів для життя, так як він не має іншого джерела доходу. Також, зазначила, що ОСОБА_4 раніше вже притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, а саме, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити та обрати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні.

Захисник-адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавляння волі.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав свого захисника.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку підозрюваного та його захисника приходить до наступного висновку.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за провадженням № 0000630, внесеного до Єдиного реєстру досудових від 12 травня 2025 року зафіксовано, що 12.05.2025 року надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає: АДРЕСА_2 , який просить прийняти міри до невстановленої особи, яка 12.05.2025 року, близько 06 год. 30 хв. знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Ближня. 31, у приміщенні палати № 1 КНП «МКЛ №4» ДМР», в умовах дії воєнного стану відкрито викрав майно. ЄО 16207 від 12.05.2025 року.

13.05.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4) ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , необхідно звернути увагу на рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», яким встановлено, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої останньому підозри.

Слідчий суддя вважає причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування до нього запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії тяжкого злочину.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризику переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане, із позбавленням волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу, оскільки ОСОБА_4 в подальшому може як у спосіб погроз застосування насильства, вмовлянь незаконно впливати на свідків та потерпілу, оскільки їх показання мають ґрунтовне значення у кримінальному провадженні, оскільки їм відомі обставини скоєння злочину.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення в разі застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки як встановлено, ОСОБА_4 раніше був судимий за кримінальні правопорушення проти власності, що вказує на можливу схильність підозрюваного до кримінально-протиправної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є зокрема, ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зважаючи на те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, врахувавши всі обставини справи, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку, що тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 є виправданим.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя враховує у сукупності всі обставини, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання,вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність соціальних зв`язків.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, який, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави вважає, що застава у розмірі 50 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000630, внесеного до Єдиного реєстру досудових від 12 травня 2025 року задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 календарних днів, а саме до 12 липня 2025 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначити ОСОБА_4 суму застави у розмірі 50 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень.

У разі внесення застави у визначеному розмірі, вважати, що до ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді застави із встановленням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого та/або прокурора за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Повідомити ОСОБА_4 , що невиконання обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1