Справа №949/919/25
У Х В А Л А

про арешт майна

17 квітня 2025 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 15 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 Кримінального кодексу України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

16 квітня 2025 року до Дубровицького районного суду Рівненської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 15 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 Кримінального кодексу України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні слідчого відділення відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 15 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 квітня 2025 року до ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення інспектора СРПП Перепелиці про те, що в лісовому масиві поблизу с. Великі Озера Сарненського району виявлено трактор МТЗ, синього кольору, з причепом, в якому наявна деревина породи сосна, без будь-яких маркувань, який при під`їзді зник з місця події, залишивши причеп з деревиною. Допитаний як свідок ОСОБА_5 показав, що 14 квітня 2025 року він був задіяний разом із іншими працівниками відділення поліції №1 на відпрацюванні Сарненського району щодо виявлення фактів незаконної порубки лісу. Так, в вечірній час, близько 20 год., вони рухалися по ґрунтовій дорозі, в лісовому масиві, в напрямку із хутора Різки до с. Великі Озера. Проїжджаючи повз вирізану ділянку лісу вони побачили тракторний причіп, на якому знаходилися колоди деревини породи сосна. Біля причепа стояв трактор МТЗ 82, синього кольору, який здійснював погрузку колод на вказаний причіп, за допомогою пристрою кустарного виробництва. Враховуючи, що був не робочий час, вони вирішили перевірити законність погрузки. Зупинивши службовий автомобіль на ґрунтовій дорозі вони розділилися та почали рухатися у напрямку, де стояв трактор з причепом. Він пішов грантовою дорогою, яка вела до того місця. Коли він наближався до вказаного місця то трактор МТЗ 82 почав рухатися в його сторону та поїхав в невідомому напрямку. В ході проведення огляду місця події 15 квітня 2025 року було вилучено причіп, без реєстраційного номеру та колоди деревини породи сосна, об`ємом 6 м3. Тобто в даному випадку є підстави вважати, що вилучений в ході огляду причіп, без реєстраційного номеру, використовували під час вчинення злочину, як засіб, для перевезення незаконно зрубаної деревини, а самі колоди деревини породи сосна, об`ємом 6 м3 є предметом даного правопорушення. Таким чином, в даному випадку метою застосування арешту є збереження речових доказів, так як вилучене майно може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та в майбутньому буде використано для доведення вини невстановленої на даний час особи, яка здійснила незаконну порубку деревину породи сосна.

Заступник начальника СВ ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі, що у відповідності до частини 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Слідчий суддя, ознайомившись із матеріалами клопотання, приходить таких висновків.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно пункту 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом частин 2, 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи та допускається з метою забезпечення збереження речових доказів за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З протоколу огляду місця події від 14 квітня 2025 року вбачається, що було проведено огляд ділянки лісового масиву, що поблизу с. Великі Озера, Сарненського району, де було виявлено та вилучено причіп, без реєстраційного номеру та колоди деревини породи сосна, об`ємом 6 м3 (а.с.4).

Вилучені причіп та деревина, постановою заступника начальника СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 15 квітня 2025 року, було приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000110 від 15 квітня 2025 року, в якості речового доказу (а.с.5).

Згідно статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На момент розгляду клопотання, органом досудового розслідування наведено переконливі, мотивовані та підтверджені доказами підстави вважати, що вилучені причіп та деревина, відповідають вимогам частини 2 статті 167 Кримінального процесуального кодексу України, тобто можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та відповідають меті, визначеній частиною 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: збереження речових доказів.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує вимоги статей 94, 132, 173 Кримінального процесуального кодексу України та наявність існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на майно перш за все націлене не на позбавлення власника його майна, а виключно на те, щоб тільки тимчасово припинити його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном до прийняття відповідного рішення для того, щоб знову надати в повноправне користування вилучене майно після закінчення відповідних розслідувань.

Тому цей захід явно слід розцінювати як тимчасовий і такий, що відповідає необхідності збереження речових доказів, які ймовірно містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, що завдають шкоду суспільству, знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості.

З метою збереження речових доказів на вилучене майно, слідчий суддя вважає, що є всі підстави для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на майно, що зазначене в ньому.

Керуючись вимогами статей 167, 170-173, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на причіп, без реєстраційного номеру, власника якого не встанолено та на колоди деревини породи сосна, об`ємом 6 м3, які є предметом даного правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1