Справа № 202/3147/25
Провадження № 1-кс/202/2719/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001419 від 08.11.2024 клопотання старшого слідчого в ОВС відділу РОВС та ЗУ ОГ і ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, стрільця ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

-14.11.2022 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.4 ст. 407 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,

30.11.2021 відносно ОСОБА_5 направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000223 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 190 КК України, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в:

Cтарший слідчий в ОВС відділу РОВС та ЗУ ОГ і ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно клопотання, у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0001419 від 08.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24.02.2022, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк дії якої також неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

У ч. 6 ст. 2 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачені види військової служби, серед яких: військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», для проходження базової військової служби направляються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі (жіночої статі - добровільно), яким до дня відправлення на базову військову службу виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 25-річного віку. Поряд з цим, згідно ст. 22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 даного Закону України «Про правовий режим воєнного стану», передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

У невстановлений в ході досудового розслідування точний час, наприкінці березня 2025 року, у громадянина України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ОСОБА_5 ), виник злочинний умисел на незаконне збагаченя, користуючись тим, що на території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, вирішив організувати незаконне переправлення через державний кордон України громадян України, яким заборонено виїзд за межі території України, шляхом надання таким особам засобів у вигляді документів щодо зняття з військового обліку, особам які підлягають мобілізації, для подальшого їх безперешкодного перетину державного кордону України.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з метою особистого протиправного збагачення, ОСОБА_5 , 19.03.2025 року неподалік від місця свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_8 , якому під час дії правового режиму воєнного стану заборонено виїзд за межі України та в ході розмови повідомив, що може організувати та посприяти у незаконному перетині державного кордону України, шляхом виготовлення на його ім`я військово-облікових документів та медичних документів про наявність у нього хвороби, на підставі якої він буде визнаний непридатним до військової служби під час мобілізації та знятий з військового обліку, а також визначив вартість такої незаконної послуги для ОСОБА_8 у сумі 10000 (десять тисяч) доларів США, на що останній дав свою згоду.

Продовжуючи свої умисні дії ОСОБА_5 , 02.07.2024, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, здійснюючи свою протиправну діяльність за заздалегідь обумовленим планом, реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, задля незаконного переправлення через державний кордон України громадян України, якому заборонено виїзд за межі території України, під час особистого листування повідомив ОСОБА_8 (який діяв під контролем правоохоронних органів), про готовність військово-облікових документів та медичних документів про наявність у нього хвороби, на підставі якої він вже визнаний непридатним до військової служби під час мобілізації та знятий з військового обліку і що 08.04.2025 року, йому необхідно буде передати йому обумовлену суму у розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США.

В подальшому, 08.04.2025 ОСОБА_5 , діючи з метою власного протиправного збагачення, о 13:10 годин, приїхав на зустріч із ОСОБА_8 , котра відбулась біля автозаправної станції, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Жовті Води, вулиця Грушевського, 88б, в ході вищезазначеної зустрічі ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, з метою отримання незаконного прибутку, підійшов до ОСОБА_8 та згідно попередніх домовленостей надав останньому засоби для безперешкодного перетину державного кордону України, а саме документи виготовлені на ім`я ОСОБА_8 , військово-обліковий документ (витяг з реєстру Резерв+), військово-обліковий документ №130715/24АА, довідку, витяг з Єдиного електронного реєстру військовозобов`язаних «Оберіг», Довідка ВЛК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, виписка із медичної карти амбулаторного хворого №8703/2025, Витяг із списку персонального військового обліку військовозобов`язаного, і отримав від останнього грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) доларів США.

08.04.2025 о 13 годині 14 хвилин ОСОБА_5 затримано працівниками правоохоронних органів за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню наданням засобів, вчинене з корисливих мотивів, де під час особистого обшуку у останнього вилучено 10 000 доларів США (імітаційних засобів).

08.04.2025 року о 13 годин 14 хвилин, ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за ознаками організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню наданням засобів, вчинене з корисливих мотивів, у зв`язку з чим слідчий, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання. Вказує на наявність обґрунтованої підозри відносно підозрюваного та ризиків, визначених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому просив застосувати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Підозрюваний в судовому засіданні пред`явлену підозру визнав, заперечив проти застосування відносно нього запобіжного заходу.

Захисник підтримав свого підзахисного, просив відмовити у застосуванні запобіжного заходу, застосувавши відносно підозрюваного більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місце реєстрації та проживання. Зазначив, що власником квартири є батько підозрюваного, який не заперечує проти цього. Надав медичні документи підозрюваного, довідки про перебування на лікуванні, а також про інвалідність батька.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, у скоєнні якого йому повідомлено про підозру.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме : показаннями свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом огляду грошових коштів та вручення грошових коштів; протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколами огляду мобільного телефону; протоколом обшуку за місцем мешкання підозрюваного.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 332 КК України, у скоєнні якого повідомлено про підозру ОСОБА_5 відповідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до переконання, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Даний ризик також підтверджується тим, що відповідно до довідки № 286-07042025/12050 (а.к. 34-35) ОСОБА_5 уже ухилявся від органу досудового розслідування та /або суду, у зв`язку з чим перебував у розшуку та був затриманий, що свідчить про реальну можливість його переховування від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки як встановлено в ході досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні дій направлених на надання засобів для організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з використанням офіційних бланків та печаток, місцезнаходження яких не встановлено до теперішнього часу.

Також, зважаючи особу підозрюваного, який 14.11.2022 року засуджений Біляївським районним судом Одеської області до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, а також наразі відносно нього обвинувальний акт перебуває на розгляді у суді, слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання доцільності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри пред`явленої йому у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; дані про його особу: вік, стан його здоров`я, сімейні зв`язки, наявність судимості, тому слідчий суддя приходить до висновку про доведеність обставин необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

За встановлених під час розгляду клопотання обставин, слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема й у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України, передбачено, що розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 наявність ризиків, передбачених п.1, п. 2, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, характер кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан, приймаючи до уваги розмір незаконної винагороди, яку міг отримати підозрюваний за організацію незаконного переправлення через державний кордон України, слідчий суддя вважає, що застава у межах п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та вважає за необхідне визначити розмір застави у виді 500 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що буде пропорційним щодо підозрюваного, необхідним і достатнім для забезпечення виконання ним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 193-194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 13-14 години 06 червня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання з 13-14 години 08 квітня 2025 року.

Визначити альтернативний вид запобіжного заходу у виді застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 1 514 000 грн.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (несення служби);

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування зі свідками у справі.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та до нього знову буде застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді діє до 13-14 години 06 червня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1