ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/5/23
Єдиний унікальний номер справи : 766/5/23
Номер провадження: 11-кп/819/ 386/25
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого : ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000640 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 12 травня 2025 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 травня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10 липня 2025 року включно .

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить ухвалу від 12.05.2025 року скасувати , обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту та покласти обовязки передбачені ст. 194 КПК України.

Вказує, що ухвала суду постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та всупереч практики ЄСПЛ, тому підлягає скасуванню.

Посилається на те, що в його діях відсутній склад злочину в силу ст. 57 Конституції України, оскільки злочин, який йому інкримінується був вчинений під час тимчасової окупації м. Херсон , та не був доведений у визначеному законом порядку.

Він з 15.02.2023 року утримується під вартою, фактично вже відбуває покарання.

На даний час закінчено з`ясування обставин та перевірку їх доказами. Його звинувачують у вчиненні нетяжкого злочину. Має міцні соціальні зв`язки , постійне місце проживання , має батьків пенсійного віку , які потребують його опіки, має постійне місце роботи.

Прокурор зазначає одні і тіж ризики тривалий час, незважаючи на практику ЄСПЛ.

Враховуючи, що обвинувачення не є обгрунтованим, ризики зазначені судом у попередніх ухвалах перестали існувати, що в сукупності є підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 до Херсонського апеляційного суду надійшла 24.06.2025 року. Матеріали кримінального провадження із суду першої інстанції у порядку ст. 422-1 КПК надійшли 27.06.2025 року.

Позиції учасників.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог обвинуваченого.

Адвокат ОСОБА_8 направив заяву про розгляд справи за його відсутності у зв`язку із зайнятістю в судовдому засіданні Миколаївського апеляційного суду. Зазначив, що подану ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримує у просить її задовольнити.

ОСОБА_7 вважав можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків .

Мотиви Суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 422-1 КПК передбачено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Вбачається, що на розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000640 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Під час судового засідання 12.05.2025 року судом відповідно до приписів ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 прокурор у клопотанні обґрунтував тим, що вінобвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК та продовженням існуванняраніше встановлених ризиків .

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого не завершений, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, на час постановлення ухвали не припинили існувати та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду.

Суд, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, фактично врахував як видно, не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину, суспільну небезпечність інкримінованого злочину, а і сукупність даних про особу обвинуваченого, передбачених ст. 178 КПК України, та обставини , якими прокурор обґрунтовував у клопотанні продовження існування встановлених раніше ризиків.

Зважаючи на обставини інкримінованого обвинуваченому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК, а саме злочину проти основ національної безпеки України , враховуючи приписи ч. 6 ст. 176, ст. 177, 178, 183 КПК, сукупність відомостей про особу обвинуваченого, стадію судового розгляду суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на час постановлення оскаржуваної ухвали.

Як видно з ухвали, суд проаналізував міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, сукупність відомостей про особу обвинуваченого, стадію судового розгляду.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті- тримання під вартою.

Відомості, що характеризують ОСОБА_7 , його соціальні зв`язки були фактично враховані, як видно, як на стадії застосування запобіжного заходу, так і при продовженні строку тримання під вартою.

Відомостей чи доказів того, що у соціальному, сімейному, матеріальному стані обвинуваченого сталися істотні зміни, які не були відомі суду та давали підстави для висновку про зменшення чи нівелювання існуючих ризиків на день постановлення оскарженої ухвали, обвинуваченим в апеляційній скарзі не наведено.

Вбачається, що на час постановлення оскаржуваної ухвали судовий розгляд не завершено.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження, а питання доведеності чи недоведеності винуватості на підставі оцінки доказів з точки зору їх достатності, допустимості для доведення винуватості вирішується судом на стадії судового розгляду відповідно до положень ст. 368 КПК України і не може бути предметом перевірки апеляційного суду в межах визначених ст. 422-1 КПК.

Апеляційний суд на стадії апеляційного перегляду ухвали суду про продовження запобіжного заходу позбавлений процесуальної можливості надавати оцінку доказам у кримінальному провадженні, в тому числі на предмет їх допустимості, достатності та переконливості, а також робити висновки щодо доведеності чи недоведеності винуватості особи, повноти досудового розслідування, правильності кваліфікації дій обвинуваченого, тощо.

Тому посилання апеляційної скарги про недоведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали суду є неприйнятними.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що 21 травня 2025 року щодо ОСОБА_7 ухвалено вирок, яким строк тримання під вартою щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили. Зазначений вирок наразі не є предметом апеляційного розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що з підстав та доводів, зазначених в апеляційній скарзі ухвала суду скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422-1, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 12 травня 2025 року, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3