Справа № 194/1350/25
Номер провадження 1-кс/194/131/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м.Тернівка

Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором групи прокурорів Прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , внесене до ЄРДР за №0000388 від 28.08.2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Тернівського міського суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором групи прокурорів Прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , внесене до ЄРДР за №0000388 від 28.08.2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, про арешт майна.

В клопотанні зазначено, що 28.08.2025 року на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що 28.08.2025 року о 02:00 год. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи в приміщенні будинку, АДРЕСА_1 із застосуванням насильства, вчинили розбійний напад на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в результаті чого заволоділи майном потерпілого. Обставини встановлюються.

Відомості за даним фактом внесені до ЄРДР 28.08.2025 року за №0000388 за ч.4 ст.187 КК України.

28.08.2025 року, в порядку ст..208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час особистого обшуку ОСОБА_5 , була вилучена кофта сірого кольору з плямами бурого кольору, яку було поміщено до паперового конверту з логотипом НПУ.

Згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги №003-040002020 від 28.08.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено адвоката ОСОБА_8 , свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю від 26.05.2015 року №2928.

Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на кофту сірого кольору з плямами бурого кольору, яку було поміщено до паперового конверту з логотипом НПУ в ході складання протоколу затримання особи в порядку ст.208 КПК України з обов`язковою забороною розпорядження, користування та відчуження арештованим майном, оскільки є реальна загроза знищення, переробки або приховування вищезазначених речових доказів, що недопустимо та унеможливить подальше розслідування та прийняття законного рішення по кримінальному провадженню.

Слідчий СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області просить, задовольнити клопотання та накласти арешт на майно у формі заборони його користування, відчуження та розпорядження, а саме на: кофту сірого кольору з плямами бурого кольору, яку було поміщено до паперового конверту з логотипом НПУ, яку 28.08.2025 року було вилучено в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою збереження речових доказів.

Захисником, ОСОБА_8 , була подана заява про розгляд клопотання про арешт майна по матеріалам кримінального провадження №0000388 від 28.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, без його участі.

Враховуючи положення ст.172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі володільця майна.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, прихожу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що відомості по кримінальному провадженню за №0000388 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Крім того, з матеріалів долучених до клопотання встановлено, що відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 28.08.2025року, слідчий СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенант поліції ОСОБА_2 , на підставі ч.3 ст.208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч.7 ст.223 і ст.236 КПК України, у присутності понятих , здійснив обшук затриманої особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого було виявлено та вилучено: кофту сірого кольору з плямами бурого кольору, яку було поміщено до паперового конверту з логотипом НПУ.

Постановою слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 28.08.2025 року визнано речовим доказом: кофту сірого кольору з плямами бурого кольору, яку було поміщено до паперового конверту з логотипом НПУ.

У відповідності з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

В п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що вказане майно відповідає критеріям речового доказу по розслідуваному кримінальному провадженню, оскільки вилучене майно, могло зберегти на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, свідчить про необхідність накладення арешту на вказане майно.

Майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує, що відомості внесенні до ЄРДР за №0000388 від 28.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто на теперішній час досудове розслідування перебуває на початковій стадії і для забезпечення доказів у кримінальному провадженні звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно є цілком обґрунтованим та потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, та завдань арешту майна, які передбачені в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, і тому, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на вищезазначене вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Аналізуючи матеріали провадження, приходжу до висновку, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Заборона відчуження, користування та розпорядження вказаним майном забезпечить збереження речового доказу та не призведе до його знищення, переробки або приховування.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є предметом, доказом кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя враховує те, що власник майна має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, одразу ж, після зникнення підстав для його застосування.

З огляду на викладене, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності, слідчий суддя вважає за необхідне у зв`язку з метою забезпечення збереження речових доказів та недопустимості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення зазначеного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, накласти арешт на вилучене майно, шляхом заборони осіб на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, у зв`язку з чим, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі вище наведеного та керуючись ст. ст. 94, 98, 100, 131-132, 167, 168, 170-173, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором групи прокурорів Прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , внесене до ЄРДР за №0000388 від 28.08.2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно у формі заборони його користування, відчуження та розпорядження, а саме: кофту сірого кольору з плямами бурого кольору, яку було поміщено до паперового конверту з логотипом НПУ, яку 28.08.2025 року було вилучено в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою збереження речових доказів.

Копію даної ухвали негайно після її оголошення направити сторонам по справі.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду даного клопотання може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений 05.09.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1