Провадження по справі № 1-кс/752/5887/25
У Х В А Л А

іменем України

"10" липня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001796 від 24.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

встановив:

03 липня 2025 року до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0001796 від 24.05.2025 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації майна, як додаткового виду покарання, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення у якому останній підозрюється.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001796 від 24.05.2025 під час якого 02.07.2025 о 10 год 20 хв ОСОБА_8 , діючи під наглядом правоохоронних органів, передала неправомірну вигоду ОСОБА_5 у виді грошових коштів в сумі 4000 гривень за здійснення впливу на особу, уповноважену на виконання функцій держави, в особі адміністратора територіального сервісного центру МВС України № 8046 ОСОБА_9 , а саме: за успішну перереєстрацію транспортного засобу на нового власника по договору, укладеному в ТСЦ.

Під час отримання неправомірної вигоди ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

02 липня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачає позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Згідно даних бази ІПНП підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності належить транспортний засіб Mitsubishi Outlander, сірого кольору 2020 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Посилаючись на встановлені в ході досудового розслідування обставини, обґрунтованість підозри ОСОБА_10 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, слідчий просив накласти арешт на належне підозрюваному майно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання слідчого підтримала, надала відповідні пояснення та просила клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра, є необґрунтованою та безпідставною. Тому, підстави для накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання за вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відсутні.

Підозрюваний ОСОБА_5 позицію захисника підтримав, просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вирішуючи клопотання слідчого, дослідивши долучені до клопотання матеріали, вислухавши доводи прокурора, думку підозрюваного та його захисника з приводу заявленого клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються (частина 1 статті 59 КК).

Оскільки на даному етапі кримінальне провадження ще не розглянуто судом по суті та вирок не постановлений, слідчий суддя не має можливості передбачити ні сам факт його постановлення, ні можливий обсяг конфіскації майна як виду покарання, тому у даному випадку вказані події мають розглядатися лише як вірогідні.

Виходячи з фактичних обставин, які містяться в поданих матеріалах, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, наявності у підозрюваного майна, яке за вироком суду може бути конфісковано, дають підстави вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення конфіскації, що викликано можливим відчуженням, приховуванням, штучним псуванням, зменшенням вартості вищезазначеного майна, а тому арешт майна на даному етапі є цілком законним і необхідним для забезпечення кримінального провадження.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що вирішення питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_5 складу інкримінованих йому злочинів, а також доведеність вини та правильність кваліфікації дій за ч. 3 ст. 369-2 КК України знаходиться поза межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на даній стадії кримінального провадження.

За таких умов, арешт є виправданими, а переслідувані цілі можуть бути досягнуті через застосування до майна підозрюваного саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Також, слідчий суддя відзначає, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації правомочностей щодо таких прав, такий захід є тимчасовим.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження на даному етапі слідчим суддею не встановлено.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , заборонивши йому його відчужувати, з метою належного забезпечення конфіскації майна як виду покарання у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001796 від 24.05.2025 на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: автомобіль Mitsubishi Outlander, сірого кольору 2020 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , із забороною його відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1