ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1691/25 Справа № 204/8660/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 19 серпня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000354 від 07 березня 2025 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кривий Ріг, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 201 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваної ОСОБА_7

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 19 серпня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Дніпропетровській області підполковника юстиції ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокурори ОСОБА_11 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 строком до 17 жовтня 2025 року з визначенням застави у розмірі 908 400, 00 гривень.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а також існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК), а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чи продовжити кримінальне правопорушення у якому ОСОБА_7 підозрюється. Слідчий суддя, врахував особу підозрюваного, наявність ризиків та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим та дійшов висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти встановленим ризикам.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує про недоведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри. Вважає, що заявлені ризики не доведені. Зазначає, що слідчий суддя визначив строк тримання під вартою за межами строку досудового розслідування. Визначена судом першої інстанції застава є непомірною для підозрюваної, оскільки не було враховано фізичний стан ОСОБА_7 , яка потребує постійного нагляду лікарів та медичного спостереження через медичні проблеми. Підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, має міцні соціальні зв`язки, постійне місця проживання, позитивну характеристику зі школи та Київського університету культури, має безліч грамот та дипломів за участь в інтелектуальних конкурсах та творчих заходах.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрювана та її захисники підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність, просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ст. 197 КПК строк тримання під вартою може діяти в межах строку досудового розслідування.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Як видно з матеріалів справи 15 серпня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру. Таким чином, строк досудового розслідування закінчується 15 жовтня 2025 року.

Отже, встановивши строк дії ухвали (заходу забезпечення) до 17 жовтня 2025 року, слідчий суддя визначив кінцеву дату дії запобіжного заходу поза межами досудового розслідування, що є порушенням вимог кримінального процесуального закону і в даному випадку підставою для скасування ухвали слідчого судді. У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині є слушними.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Таким чином, вказане порушення може бути виправлене апеляційним судом, виключно шляхом скасування ухвали слідчого судді та постановленням нової ухвали в порядку, визначеному п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК.

Щодо клопотання слідчого та доводів апеляційної скарги по суті.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

15 серпня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201 КК, а саме у вчиненні закінченого замаху на контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого, зокрема протоколами за результатами проведення НСРД арешту кореспонденції, огляду та виїмки кореспонденції від 21 травня 2025 року, висновком експерта №1994/2184-2185 від 23.07.2025, відповідно до якого надані на дослідження предмети, а саме натільні хрести часів Київської Русі ХІ ХІІІ ст. у кількості 3 шт, виявлені у міжнародному поштовому відправленні RM061545854UA, належать до культурних цінностей, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 28.06.2025, яким зафіксовано спілкування ОСОБА_7 щодо продажу хрестів, їх пакування, відправлення тощо та іншими матеріалами в сукупності, долученими до клопотання.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Отже, на даній стадії слідчий суддя та апеляційний суд не повинен керуватись стандартом доказування поза розумним сумнівом, оскільки стадія досудового розслідування ще триває і здійснюється збір доказів та фіксування певних обставин, для забезпечення цього, зокрема і застосовуються запобіжні заходи.

Таким чином, доводи захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 у причетності до вчинення інкримінованого їй злочину, апеляційний суд вважає непереконливими з огляду на сукупність доказів, долучених до клопотання слідчого.

В даному провадженні пред`явлена ОСОБА_7 підозра не є вочевидь безпідставною, а причетність останньої до скоєння даного злочину є достатньо вірогідною для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, а санкція ч. 2 ст. 201 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Перевіривши доводи апеляційної скарги сторони захисту, що ризики, заявлені в клопотанні слідчого, не доведені стороною обвинувачення, суд апеляційної інстанції вважає їх неспроможними, а ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, є достатньо обґрунтованими.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема суворістю ймовірного покарання, яке підозрюваній загрожує у разі визнання її винуватою, адже злочин, у якому обґрунтовано вона підозрюється є особливо тяжким та передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 12 років.

Надаючи оцінку можливості переховування підозрюваного від слідства і суду, колегія суддів зважає на те, що існує достатньо висока ймовірність того, що ОСОБА_7 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Водночас тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у випадку визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, безумовно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

При встановленні наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, апеляційний суд враховує обставини кримінального правопорушення, при яких підозрюється ОСОБА_7 та відомості про її особу, яка офіційно не працевлаштована та не має легального джерела доходу, тому може вдатися до дій, спрямованих на продовження даного кримінального правопорушення.

В сукупності із вищевикладеним у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства апеляційним судом також враховуються дані, які характеризують особу підозрюваної та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, зокрема, що остання раніше не судима, має місце реєстрації та постійне місце проживання, її вік, міцність соціальних зв`язків.

На переконання апеляційного суду, інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти встановленим ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Отже, колегія суддів вважає, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та зможе запобігти доведеним ризикам, які є реальними та підтверджені матеріалами провадження, у зв`язку з чим відповідні доводи захисника в апеляційній скарзі є неспроможними.

Відповідно до ч. 4, п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається, зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваної, її майнового стану, а також існування встановлених ризиків, застава у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде відповідати критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), забезпечить досягнення її мети, адже розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК.

Керуючись статті 132, 176, 177, 183, 193, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 19 серпня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 ,підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201 Кримінального кодексу України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Дніпропетровській області підполковника юстиції ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_7 .

Застосувати стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 15 жовтня 2025 року.

Визначити, що у разі внесення підозрюваною або іншою фізичною або юридичною особою застави у розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400, 00 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок, підозрювана ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваної ОСОБА_7 з-під варти, покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі не з`явлення її за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення про причини своєї неявки, або порушення обов`язків, покладених на неї у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Строк дії обов`язків встановити до 15 жовтня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4