Справа № 541/2508/25
№ провадження 1-кп/541/296/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Миргород кримінальне провадження, яке внесене 08.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000385 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юріївка Джувалинського району Джамбульської області Республіки Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2024, постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, у справі №541/2830/24, яка набрала законної сили 24.05.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням прав керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В подальшому, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення прав керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами на всій території країни, продовжив керувати транспортним засобом при наступних обставинах.

Так, 07.04.2025 року близько 09 год 20 хв. ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 рухався в м. Миргород по вул. Гоголя, від КНП «Миргородська ЛІЛ», в напрямку центра міста, де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за порушення останнім Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у оголошеному обвинуваченні визнав повністю та по суті обвинувачення суду надав зізнавальні покази. У наданих свідченнях повідомив, що 07.04.2025 року він сів за кермо автомобіля, який перебуває у його користуванні та здійснив поїздку в місто Миргород. На момент даної поїздки він був обізнаний, що за постановою суду позбавлений права керування транспортними засобами. На виконання постанови суду він особисто здав посвідчення водія на право керування транспортними засобами до органів поліції.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим змісту фактичних обставин справи, у вчиненні яких він звинувачується, не маючи сумнівів у добровільності та істинності його позиції в судовому засіданні, де обвинувачений визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, суд приймає їх до уваги такими, що відповідають дійсності без повного дослідження всіх доказів по справі, визнавши згідно ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, доведеною повністю.

Дії обвинуваченого, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, містять всі ознаки складу кримінального правопорушення, яке правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, яке виразилось у визнанні вини та критичній оцінці своїх протиправних дій.

Обставин обтяжуючих покарання ОСОБА_4 в ході судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання з додержанням вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2009 р.н., 2011 р.н. та 2013 р.н., характеризується за місцем проживання позитивно, негативно ставиться до скоєного, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.

За таких обставин, суд вважає, що покарання у вигляді штрафу є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначеному ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349;368; 370; 374; 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу розміром 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази по справі:

- диск з відеозаписом файлів: VID-20250505-WA0099; 2031MEDIA_IDKravchuk_S_4101; 3530MEDIA_IDKravchuk_S_2753; 4029MEDIA_IDKravchuk_S_3938 залишити у матеріалах кримінального провадження №0000385.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд, засудженим з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.

СуддяОСОБА_1