Справа № 444/1375/25
Провадження № 1-кп/444/230/2025
УХВАЛА

підготовчого судового засіданя

23 квітня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

під час проведення підготовчого судового засідання в залі суду в м. Жовкві Львівської області у кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159,

щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, не адвокат, не депутат, раніше не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Жовківського районного суду перебуває вказане кримінальне провадження у якому проводиться підготовчий розгляд.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання, просить таке задоволити з підстав зазначених у ньому. Зазначає, що ризики які слугували обранню такого запобіжного заходу на даний час не змінилися та продовжують існувати.

Обвинувачений просив обрати йому запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник обвинуваченого просила в клопотанні прокурора відмовити та обрати запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вважає, що ризики наведені прокурором є необгрунтовані на не підтвердженні відповідними належними доказами.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Наведені прокурором в клопотанні ризики які слугували підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є актуальними та не відпали.

Із урахуванням вказаних ризиків, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку, виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню. Тому, саме такий запобіжний захід як тримання під вартою, забезпечить виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків, та зможе запобігти спробам останнього скритися від органів досудового розслідування та суду.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину у сфері кримінальних правопорушень проти встановленого порядку несення військової служби.

Однак при вирішенні даного питання суд враховує те, що потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, інші випадки повідомлення про підозру останньому матеріали кримінального провадження не містять.

А тому суд приходить до переконання за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кодексом.

Сторона захисту наполягає на визначені застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на думку суду є не достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених Законом.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Зі статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в цілому та її 3 пункту вбачається, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musucv.Moldova від 06 листопада 2007 року, заява №42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12 квітня 2009 року, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

Відповідно до ст. 7 Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 у розмірі 3028 грн.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Разом із цим, сума (застави) повинна бути оцінена з врахуванням особи обвинуваченого, його активів та взаємовідносин з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні ( п. 78 рішення ЄСПЛ від 28.09.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії»/ Mangouras v. Spain, заява №12050/04).

Суд, враховує, що жодних характеризуючих даних щодо ОСОБА_4 суду не представлено, зокрема чи він одружений, чи має дітей на утриманні, працює та інші дані.

Також суд враховує конкретні обставини справи, а саме що злочин вчинений у сфері військових злочинів та вважає за доцільним визначити для ОСОБА_4 заставу, яка була б достатньою для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків.

Враховуючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_4 , суд визначає останньому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, у разі її внесення, який у даному кримінальному провадженні є відповідним і достатнім для забезпечення достатньої та належної поведінки ОСОБА_4 та виконанню останнім покладених на нього обов`язків, при цьому врахувавши наявність встановлених під час проведення досудового розслідування ризиків та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 176 - 178, 182, 184, 186, 193, 194, 197, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - задоволити частково.

Клопотання захисника - задоволити частково.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, не адвокат, не депутат, раніше не судимий, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 21.06.2025 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків ОСОБА_4 у сумі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок суду в розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язок: прибувати до прокурора, суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, а також здати на зберігання відповідному державному органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, не спілкуватися із свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у випадку невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого більш суворого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити начальнику СІЗО УДПСУ в Львівській області.

На ухвалу суду протягом 7-ми діб з дня її оголошення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1