Справа № 510/1380/25
Номер провадження № 1-кп/510/372/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку)

08 липня 2025 року суддя Ренійського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 , розглядаючи у спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2025 № 0000006, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Рені Ізмаїльського району Одеської області, гр. України, не працюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресом: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10.02.2025 року приблизно о 18:00 год., ОСОБА_2 , перебуваючи біля будинку № 3, який розташований по провулку Малому, в м. Рені, Одеської області, в ході сварки, виниклої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між нею та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», маючи умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій, навмисно схопила за волосся та повалила на землю, чим спричинила садни на верхній кінцівці, які за ступенем тяжкості, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_2 , що виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, органом досудового розслідування, кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та відповідно до заяви від 03.07.2025 р. про визнання винуватості, згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згодою на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, підозрювана ОСОБА_2 , яка була представлена захисником ОСОБА_4 , вину у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнає повністю, не оспорює обставин викладених в обвинувальному акті. Свою провину визнала в повному обсязі, щиро розкаюється та розуміє, що вчинила кримінальне правопорушення (проступок), а саме: умисне легке тілесне ушкодження. Вона ознайомлена з обмеженням її права на апеляційне оскарження, згодна з ним, та просить суд розглядати кримінальне провадження щодо проступку у спрощеному провадженні.

До матеріалів кримінального провадження надана заява від 03.07.2025 р. потерпілої ОСОБА_3 про те, що вона згодна із розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_2 у скоєні кримінального правопорушення (проступку), є доведеною.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підсудною своєї винуватості вважає, що вина ОСОБА_2 в умисному легкому тілесному ушкодженні, доведена повністю, а її дії правильно кваліфіковані.

Дії обвинуваченої ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як: умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ч.1 ст.12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є кримінальним проступком.

Частиною 2 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає -щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченої: на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; має постійне місце мешкання та реєстрації; раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, та враховуючи, що за приписами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд доходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_2 покарання у виді штрафу.

Вирішуючи питання про розмір штрафу, суд виходить з наступного.

За загальними правилом, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст.4 КК України).

Цивільний позов не надавався.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню, не застосовувався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-370, 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 510 (п`ятсот десять) гривен.

Запобіжний захід відносно засудженої ОСОБА_2 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1