Справа № 163/1262/25
Провадження № 1-кп/163/191/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

02 вересня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

розглянувши в підготовчому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в рамках кримінального провадження №0000225 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.201-1 КК України,

в с т а н о в и в :

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав клопотання про повернення прокурору обвинувального акту, посилаючись зокрема на те, що в обвинувальному акті в порушення п.п.3-6 ч.1 ст.291 КПК України, формулювання обвинувачення не містить обставин, що відповідно до вимог ст.91 КПК України підлягають доказуванню, а саме час, місце, спосіб, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення та що пом`якшують покарання. Зокрема обвинувальний акт містить нечіткі формулювання обвинувачення з приводу кода УКТ ЗЕТ товару, що унеможливлює якісно та в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення та порушує право особи на захист.

Іншою підставою для повернення обвинувального акта зазначено про непідсудність обвинувального акта Любомльському районному суду Волинської області, оскільки не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_7 підтримав подане ним письмове клопотання, з підстав наведених у ньому, та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника, просив повернути обвинувальний акт прокурору, заперечував проти призначення справи до судового розгляду.

Прокурори заперечили проти задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акту, висловили позицію аналогічну змісту письмового заперечення.

Суд заслухавши аргументи учасників процесу дійшов таких висновків:

Положеннями ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. При цьому обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, що повинен містити акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Отже, суд може повернути прокурору обвинувальний акт виключно з підстав його невідповідності вимогам ст.ст. 109, 291 КПК України, для чого є необхідність встановлення невідповідності такого акту положенням цих статей. При цьому повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Із наданого суду обвинувального акту та доданого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування, не вбачається суттєвих та очевидних підстав для його повернення прокурору.

Так обвинувачення висунуте ОСОБА_5 з приводу умисного зазначення останнім кода УКТ ЗЕТ , достовірно знаючи, що товар за характеристиками відповідає коду УКТ ЗЕТ та .

Тобто обвинувачення в цій частині є чітким і зрозумілим.

Згідно зі ст. 374 КПК України, у разі ухвалення вироку на суд покладається формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, або пред`явленого особі і визнаного недоведеним, зазначення мотивів прийнятих рішень, доказів на підтвердження встановлених судом обставин, мотиви неврахування окремих доказів тощо.

Без дослідження судом фактичних обставин кримінального правопорушення виконання цього припису є неможливим.

За таких обставин, суд виснуває, що аргументи захисту стосуються власне суті обвинувачення, без дослідження судом фактичних обставин кримінального правопорушення не видається можливим надати оцінку таким аргументам, що не є підставою для повернення обвинувального акту.

Щодо місця вчинення кримінального правопорушення.

В обвинувальному акті чітко зформульоване обвинувачення про місце вчинення: пункт пропуску «Ягодин», село Римачі Волинської області вул. Призалізнична, 1, тому аргументи захисту в цій частині є неприйнятними.

Отже, зазначені захистом обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту, а тому суд відмовляє в задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 314, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні №0000225 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.201-1 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1