Провадження № 1-кп/582/42/25
Справа № 582/567/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2025 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Недригайлів матеріали кримінального провадження № 0000031 від 08 квітня 2025 року за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сула, Сумського району Сумської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, разом з угодою при визнання винуватості, укладеною 07.05.2025 між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

В ході досудового розслідування встановлено, що у 2015 році (більш точну дату та

час встановити не вдалося) у ОСОБА_4 виникла необхідність у отриманні посвідчення тракториста-машиніста, у зв`язку із тим, що він мав намір працевлаштуватися на посаду водія-тракториста до ТОВ «Діамант-агро». Необхідною умовою для працевлаштування на посаду водія-тракториста була наявність у ОСОБА_4 посвідчення тракториста-машиніста з відповідними категоріями. Надалі ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що посвідчення тракториста-машиніста видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку встановленому МОЗ, а також здобула професійну (професійно-технічну) освіту відповідно до освітньої програми за професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами тих категорій, які заявлені на отримання посвідчення, та склала теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії територіального органу Державної інспекції сільського господарства, діючи всупереч встановленому порядку, у 2015 році, замовив у невідомої особи чоловічої статі, посвідчення тракториста-машиніста.

Отримавши замовлене посвідчення тракториста-машиніста, ОСОБА_4 побачив, що воно видане на його ім`я, на посвідченні вказана серія НОМЕР_1 , видане посвідчення було Державною інспекцією сільського господарства в Сумській області, дата видачі вказана 28 липня 2012 р. Дане посвідчення тракториста-машиніста надавало ОСОБА_4 право керувати транспортними засобами категорії «А1», «А2», «В1». «В2». «D1», «Е1», «Н». ОСОБА_4 достовірно знав, що посвідчення тракториста-машиніста отримано в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 02.04.1994 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення тракториста-машиніста», а саме п.7. згідно якого посвідчення тракториста-

машиніста видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку встановленому МОЗ, а також здобула професійну (професійно-технічну) освіту відповідно до освітньої програми за професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами тих категорій, які заявлені на отримання посвідчення, та склала теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії територіального органу Держпродспоживслужби.

Даний документ ОСОБА_4 придбав у невідомої особи (в ході досудового розслідування анкетні дані даної особи встановити не представилось за можливе), яку випадково зустрів на базарі в м. Суми за грошові кошти у розмірі 5000 грн, та отримав його наручно в м. Суми на тому ж місці від тієї особи у якої і замовив.

Вищевказане посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 почав зберігати при собі з моменту отримання від невідомого чоловіка в м. Суми та до 08.04.2025, з метою використовувати його, як документ який надає йому право керувати транспортними засобами категорії «А1», «А2», «В1», «В2», «E1», «Н».

08.04.2025 близько 14 години 00 хвилин їхавши по автодорозі Т-19-04 по вулиці Шевченка в с. Недригайлів Роменського району Сумської області, ОСОБА_4 керував транспортним засобом телескопічним навантажувачем марки Died Zeus моделі 33.11 реєстраційний номер НОМЕР_2 , та був зупинений працівником відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області. Після зупинки, на вимогу працівника поліції відділення поліції №1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області надати для перевірки посвідчення тракториста-машиніста, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи про те, що посвідчення тракториста- машиніста підроблене, оскільки отримане всупереч порядку, установленого постановою Кабінету Міністрів України № 217 від 02.04.1994. пред`явив посвідчення тракториста- машиніста серії НОМЕР_1 , видане Державною інспекцією сільського господарства в Сумській області від 28 липня 2015 року, на його ім`я, тобто використав завідомо підроблений офіційний документ.

Згідно з висновком судової технічної експертизи документів № СЕ-19/119-25/6091-ДД від 14.04.2025 бланк посвідчення тракториста-машиніста серійний номер НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Державною інспекцією сільського господарства в Сумській області від 28 липня 2015 року не відповідає аналогічним бланкам посвідчень тракториста-машиніста, що перебувають в офіційному обігу країни-виробника - України.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно- небезпечний характер своїх дій. передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто вчинив кримінальний проступок з прямим умисло.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до вимог ст. 472 КПК України, 07.05.2025 між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника досягнуто угоди про визнання винуватості, яку сторони просили розглянути та затвердити, відповідно якої ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 , як обвинувачений, його захисник, в силу вимог п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України участь якого є обов`язковою, та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн 00 коп.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та підтвердив, що скоїв кримінальне правопорушення за викладених обставин.

Враховуючи, що обвинувачений, у присутності захисника, та прокурор досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, при чому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення підозрюваному покарання - суд розглядає кримінальне провадження з обвинувальним актом відповідно до положень ст.ст. 468 - 475 КПК України, та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду заявив, що він повністю розуміє наслідки укладення угоди про визнання винуватості і згоден із призначеним покаранням.

З`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом (ч. 5 ст. 474 КПК України).

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про визнання винуватості, укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (прокурором, обвинувачем та його захисником), вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, умови даної угоди не суперечать вимогам діючого кримінально-процесуального законодавства, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, щиро покаявся у вчиненому, надавав допомогу органам досудового розслідування у з`ясуванні всіх обставин справи та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання правдивих показань, як на досудовому слідстві, так і в суді, тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення не настало, збитки відсутні.

Таким чином, на виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника, належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 124, 126 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати у справі на проведення експертизи в сумі 3565,60 грн відшкодувати за рахунок ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 11.04.2025.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370-373, 394, 468-470, 472-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 07.05.2025 між прокурором Недригайлівського відділу Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника, ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000031 від 08.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України, затвердити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК Україн.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн 00 коп.

Скасувати арешт, накладений за ухвалою слідчого судді від 11.04.2025 на посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 28.07.2015 ДІСГ в Сумській області, на ім`я ОСОБА_4 .

Речові докази: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 28.07.2015 ДІСГ в Сумській області, на ім`я ОСОБА_4 , знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 3656 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1