Справа № 183/4750/25
№ 1-кп/183/1807/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув обвинувальний акт у кримінальному № 0000082 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000082 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В тексті обвинувального акту викладено клопотання прокурора про розгляд даного обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 , беззаперечно визнає свою винуватість, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним кримінального проступку. Обвинувачений в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст.394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку.

Потерпілий ОСОБА_5 також подав заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Так, за результатами спрощеного провадження встановлено, що 30 квітня 2025 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 прийшов до раніше знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на території домоволодіння побачив велосипед марки «Україна» зеленого кольору. В цей момент в ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на заволодіння велосипедом марки «Україна» зеленого кольору який належить ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 30 квітня 2025 року приблизно о 12 годині 02 хвилині перебуваючи у вищезазначеному місці, діючи умисно, із корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом зловживання довірою, попросив у ОСОБА_5 велосипед марки «Україна» зеленого кольору який належить останньому, під приводом користування та пообіцяв повернути.

Однак ОСОБА_3 заздалегідь розумів, що повертати велосипед марки «Україна» зеленого кольору не буде, тим самим ввів в оману ОСОБА_5 , який, нічого не підозрюючи про протиправні наміри, надав вищевказаний велосипед.

Після цього, ОСОБА_3 взяв у руки вказаний велосипед та доводячи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою до кінця, перевіз його за своїм місцем мешкання. Наступного дня а саме 01 травня 2025 року, ОСОБА_3 продав велосипед марки «Україна» зеленого кольору, який належить ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 3156 гривень 00 копійок.

Таким чином умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Розмір заподіяної матеріальної шкоди завданої кримінальним проступком потерпілому ОСОБА_5 складає 3 156 гривень 00 копійок, яка відшкодована шляхом повернення майна.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), при обставинах, встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те, що останній вину визнав повністю, заподіяну матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 відшкодував шляхом повернення майна, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку лікаря нарколога, психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований.

Тому, з урахуванням особливостей вказаного кримінального проступку та обставин його вчинення, даних про особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначати ОСОБА_3 покарання у виді штрафу чи виправних робіт, громадських робіт, обмеження волі, оскільки, з урахуванням віку, майнового стану, відсутності у останнього місця роботи, де він був би працевлаштований, дані види покарання є неефективним та ускладненими для виконання. Тому, суд доходить висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

На підставі ст. 591 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у кримінальному проваджені не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- велосипед марки "Україна" зеленого кольору, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - вважати повернутим ОСОБА_5 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1