Провадження №1-кп/761/3250/2025
В И Р О К

іменем України

30 червня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001027, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2025 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин Хмельницької обл., українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:

- 25.10.2017 Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки;

- 17.08.2018 Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці;

- 14.06.2019 Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186; ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, звільнений з місць позбавлення волі 06.02.2023 по відбутті строку покарання;

- 18.02.2025 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

І. Історія провадження.

24.04.2025 до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_7 надійшов (Вх. № 41046) обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001027, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2025, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 761/16697/25 між суддями від 25.04.2025 головуючим суддею у справі визначено ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 28.04.2025 призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.06.2025 у цьому кримінальному провадженню призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

II. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_3 , будучи раніше судимий за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний злочин за таких обставин.

Так, 14.03.2025, ОСОБА_3 , приблизно о 16 годині 58 хвилин, тобто в період дії воєнного стану введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та в подальшому Указом Президента України від 28.10.2024 № 740/2024, затвердженим Законом України від 15.01.2025 № 12404, продовжено з 05 години 30 хвилин 08.02.2025 строком на 90 діб, перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо», розташованого за адресою: місто Київ, просп. Берестейський, 94/1, звернув свою увагу на мобільний телефон марки «ZTE»NubiaV60 8/256 GB, який знаходився на прилавку зони видачі замовлень магазину «Сільпо». В цей момент, у ОСОБА_3 , виник прямий умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, а саме мобільного телефону марки «ZTE» NubiaV60 8/256 GB», що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 14.03.2025, приблизно о 17 годині 06 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо», розташованого за адресою: місто Київ, просп. Берестейський, 94/1, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, таємно викрав з прилавку зони видачі замовлень магазину «Сільпо», майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «ZTE» NubiaV60 8/256 GB», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 4 542 гривні 50 копійок.

Після чого, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зник з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 4 542 гривні 50 копійок.

Відтак, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно (вчинив крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

ІІІ. Позиція сторін судового провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та вказав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив зазначене кримінально каране діяння.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , зокрема заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються, є послідовними, логічними і правдивими, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Наведене свідчить про щире каяття ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримав у повному обсязі та просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, та на підставі ст. 71 КК України частково приєднати до призначеного судом покарання, невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 18.02.2025, остаточно визначивши ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць. Також прокурор просив продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію прокурора.

ІV. Висновки та мотиви суду.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, із врахуванням заяви прокурора про відмову від допиту в судовому засіданні свідків, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає поза розумним сумнівом доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно приписів ст. 12 КК України, відповідно є тяжким (ч. 4 ст. 185 КК України);

- особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, має місце реєстрації, без постійного місця проживання, із середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, раніше судимого;

- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, що враховується як щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Враховуючи наявну в ОСОБА_3 судимість за злочин проти власності, яка потягла за собою наслідки у виді кваліфікації його дій за такою кваліфікуючою ознакою, як повторність, відтак зазначену обставину не може бути враховано при призначенні йому покарання як таку, що його обтяжує.

З урахуванням наведеного, відсутності двох пом`якшуючих обставин, суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку обвинуваченого, який на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку. Судом ураховується, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, вчинене під час дії запровадженого в країні режиму воєнного стану і дана обставина у цьому випадку напряму вплинула на кваліфікацію діяння.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне й достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Слід зазначити, що встановлені судом обставини вчинення кримінального правопорушення, в сукупності з переліченими вище даними про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , свідчать про неможливість його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень без ізоляції від суспільства, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, не відбувши покарання, призначене вироком Святошинського районного суду міста Києва від 18.02.2025, суд вважає за необхідне, відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_3 за цим вироком, частково приєднати покарання, невідбуте за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 18.02.2025, та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Зазначене покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. А тому, процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи № СЕ-19/111-25/16085-ТВ від 18.03.2025, які складають 1 193 (одна тисяча сто дев`яносто три) гривні 85 копійок, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

З огляду на відповідне клопотання прокурора, а також з урахуванням обставин кримінального провадження та висновків суду, щодо виду та розміру призначеного покарання, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.04.2025 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, якого взято під варту в залі суду 21.04.2025. Надалі зазначений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжувався судом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк його покарання строк попереднього ув`язнення, а саме з 21.04.2025 по день ухвалення вироку суду, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись статтями 2, 7, 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, частково приєднати до призначеного судом покарання, невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 18.02.2025, та остаточно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку, а саме з 30.06.2025.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання попереднє ув`язнення за період з 21.04.2025 по 29.06.2025 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-25/16085-ТВ від 18.03.2025, які складають 1 193 (одна тисяча сто дев`яносто три) гривні 85 копійок на користь держави.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: DVD-R диск з відеозаписами з камер відеоспостереження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1