Справа № 638/6813/25
Провадження № 1-в/638/453/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ "Олексіївська виправна колонія (№ 25)" ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання ДУ "Олексіївська виправна колонія (№ 25)" про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння,

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ДУ "Олексіївська виправна колонія (№ 25)" про виключення з вироку обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів та вирішення інших питань про всякого роду сумніви, що виникають при виконанні вироку від 13 січня 2022 року.

Ухвалою суду від 25 квітня 2025 року залучено захисника для надання безоплатної правової допомоги ОСОБА_7 .

01.05.2025 до суду було подане уточнене клопотання, у якому ДУ "Олексіївська виправна колонія (№ 25)" просила звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України за вироком, скасованим в частині призначеного покарання вироком Луганського апеляційного суду від 13.01.2022.

У судове засідання з`явився прокурор, представник ДУ "Олексіївська виправна колонія (№ 25)", засуджений та його захисник. Представник колонії своє клопотання підтримав з підстав викладених у клопотанні, прокурор проти задоволення вказаного клопотання не заперечував, засуджений та його захисник клопотання підтримали.

До суду із ДУ "Олексіївська виправна колонія (№ 25)" надійшла особова справа засудженого. За результатами вивчення особової справи ОСОБА_7 судом було встановлено наступне.

13 січня 2022 року Луганський апеляційний суд у справі № 418/3193/19 ухвалив наступне:

«Вирок Міловського районного суду Луганської області від 05 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання і ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Міловського районного суду Луганської області від 20 січня 2020 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

-за ст. 395 КК України у виді арешту на строк 6 місяців.

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Міловського районного суду Луганської області від 20 січня 2020 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців».

Вирок набрав законної сили.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX). Цим законом було внесено зміни у ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що встановлює відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, було підвищено верхню межу вартості майна, викрадення якого охоплюється диспозицією цієї статті, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 ст. 74 Кримінального кодексу України встановлено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Оскільки Законом № 3886-IX було підвищено верхню межу вартості майна, викрадення якого охоплюється диспозицією статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто скасовано кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, то зміни, внесені законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, суд приймає до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Вироком Міловського районного суду Луганської області від 05.10.2021 у справі № 418/3193/19, який в частині призначеного покарання було скасовано вироком Луганського апеляційного суду від 13 січня 2022 року суд визнав доведеною вину ОСОБА_7 у тому, що: «01.06.2019 … Керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету наживи зняв руками металеву дужку з гачку вхідних дверей проник в будинок. Після чого підійшов до ліжка підняв матрац звідки викрав 1400 гривень ...

Отже своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна з проникненням у житло повторно.

16.06.2019… ОСОБА_7 проник в середину літньої кухні де з полиці тумбочки викрав грошові кошти на суму 700 гривень, що лежали в гаманці…

Окрім того 20.06.2019 … ОСОБА_7 проник в середину літньої кухні де з полиці тумбочки повторно викрав грошові кошти на суму 310 гривень, що лежали в гаманці. Після чого з місця події зник розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Отже своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна з проникненням у житло, повторно завдавши потерпілої ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1010 гривень…

04.05.2020 … ОСОБА_7 виконуючи раптово виниклий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає викрав велосипед вартістю 800 гривень. Після чого з місця події зник розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Отже ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно».

Суд кваліфікував дії ОСОБА_7 за епізодом від 01.06.2019 як таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, повторно, за ч. 3 ст. 185 КК України; за епізодами від 16.06.2019 та 20.06.2019 як таємне викрадення чужого майна з проникненням у житло, повторно, за ч. 3 ст. 185 КК України; за епізодом від 04.05.2020 як таємне викрадення чужого майна повторно, за ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривен, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року. - для будь-якого платника податку.

Злочини, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинив у 2019 році (завдано шкоди у сумі 1400,00 грн, 700,00 грн та 310,00 грн).

У 2019 році для норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень застосовувався неоподатковуваний мінімум станом на 01 січня 2019 року у розмірі 960 грн 50 коп.

Таким чином, заважаючи на положення Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_7 у 2019 році кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, вартість викраденого майна не перевищувала 1921 гривню (960 грн 50 коп х 2= 1921).

Злочин, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинив у 2020 році (завдано шкоди у сумі 800,00 грн) .

У 2020 році для норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень застосовувався неоподатковуваний мінімум станом на 01 січня 2020 року у розмірі 1051,00 грн.

Таким чином, заважаючи на положення Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_7 у 2020 році кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, вартість викраденого майна не перевищувала 2102 гривні (1051,00 грн х 2= 2102).

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Кримінального кодексу України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, ОСОБА_7 необхідно звільнити від покарання за вчинення злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 2 та 3 ст. 185 КК України, призначеного йому вироком Луганського апеляційного суду у справі № 418/3193/19 від 13 січня 2022 року.

Виходячи з вище викладеного, керуючись частиною 2 ст. 74 Кримінального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ДУ "Олексіївська виправна колонія (№ 25)" про звільнення ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння задовольнити.

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити від покарання призначеного вироком Луганського апеляційного суду у справі № 418/3193/19 від 13 січня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України та за ч. 2 ст. 185 КК України.

Виключити з вироку Луганського апеляційного суду у справі № 418/3193/19 від 13 січня 2022 року посилання на приписи ч. 4 ст. 70 КК України щодо поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Міловського районного суду Луганської області від 20 січня 2020 року.

В іншій частині вирок Луганського апеляційного суду у справі № 418/3193/19 від 13 січня 2022 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1