У Х В А Л А

іменем України

Справа № 126/1872/23

Провадження № 1-в/126/60/2025

12 серпня 2025 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 11.04.2024 у відповідність до вимог чинного законодавства,

ВСТАНОВИВ:

До Бершадського районного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 11.04.2024 у відповідність до вимог чинного законодавства.

В обгрунтування поданого клопотання засуджений зазначає, що він був вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 11.04.2024 засуджений за крадіжку, яка із набранням чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» не відноситься до злочину, оскільки сума викраденого майна не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_4 просив переглянути вирок та звільнити його від відбування покарання, звільнивши з під варти в залі суду.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 подане ним клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор, ОСОБА_5 , не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від покарання за ч.4 ст. 185 КК України, призначеного вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 11.04.2024.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання та додані до нього матеріали, суд вважає, що клопотання засудженого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1, 3 ст.26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами.

За змістом статті 539 КПК України за результатами розгляду питань, пов`язаних із виконанням вироку, судом може бути поставлено ухвалу про задоволення відповідного клопотання або про відмову в його задоволенні.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про зміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Так, вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 11.04.2024 ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Разом з тим, 09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна».

Вказаним Законом внесені зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2684 грн..

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З викладеного вбачається, що втратила чинність норма закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, а саме розмір крадіжки 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, яка діяла до 09 серпня 2024 року.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відтак, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, на суму 1415 грн.76 коп., що є меншою за 2 684 грн., тому караність його діяння усунена законом, у зв`язку з чим ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Разом з тим, як вбачається з вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 11.04.2024, ОСОБА_4 також засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 11.04.2024 та вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2022, остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

При цьому суд відзначає, що ОСОБА_4 засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на який дія Законом №3886-IX не розповсюджується. Вказаним вироком ОСОБА_4 було призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік. Проте, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 369 КК України у період іспитового строку, відтак підстав виключати ч.1 ст. 71 КК України з вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 11.04.2024 немає. Вирок в цій частині залишається без змін. Відповідно підстав звільнення ОСОБА_4 з під варти також немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.5, 74, 185 КК України, ст. 51 КУпАП, ст.ст.537, 539 КПК України, Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_4 про приведення вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 11.04.2024 у відповідність до вимог чинного законодавства задовольнити частково.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 11.04.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 369, ч.4 ст. 185 КК України привести у відповідність до Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Бершадського районного Вінницької області від 11.04.2024 за ч.4 ст. 185 КК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вважати засудженим ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Виключити з вироку вказівку про призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст. 70 КК України.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1