НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

07 травня 2025 року Справа № 322/382/25

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Лісове Дубровицького району Рівненської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має середню освіту, одружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

Порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання вибухової речовини, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в невстановленому місці та в невстановлений час, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання вибухової речовини загальною вагою 14,690 кг., ОСОБА_4 незаконно придбав речовину у вигляді циліндрів темно-зеленого кольору з сімома наскрізними каналами, у вигляді розсипчастих частинок зеленого кольору, у вигляді розсипчастих частинок чотирикутної форми коричневого кольору та гранульовану речовину сіро-чорного кольору невизначеної форми.

Дану речовину ОСОБА_4 переніс за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому її зберігав до моменту виявлення та вилучення співробітниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку 23.01.2025 в період часу з 13 год. 23 хв. по 15 год. 54 хв.

Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ № СЕ-19/108-25/2178-ФХВР від 31.01.2025, виявлені та вилучені в ході обшуку:

- речовина у вигляді циліндрів темно-зеленого кольору з сімома наскрізними каналами та речовина у вигляді розсипчастих частинок зеленого кольору є вибуховою речовиною одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом;

- речовина у вигляді розсипчастих частинок чотирикутної форми коричневого кольору, є вибуховою речовиною двохосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом;

- гранульована речовина сіро-чорного кольору невизначеної форми, є вибуховою речовиною чорним (димним) порохом.

Вказані речовини придатні до вибухового перетворення.

Вищезазначені дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання та зберігання вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу.

21 березня 2025 року між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченим, у присутності його захисника, було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні, а також зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні. Крім цього, ОСОБА_4 зобов`язався протягом шести місяців з дня підписання угоди у вказаному кримінальному провадженні співпрацювати з органами досудового розслідування, прокуратури у викритті та розслідуванні кримінальних правопорушень, що можуть свідчити про причетність певних осіб до незаконного придбання, зберігання та збуту вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв. Також сторони узгодили призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирішуючи питання щодо можливості затвердження укладеної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до статті 12 цього Кодексу, є тяжким злочином, від якого потерпілих немає. Санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України.

Обставин, передбачених частиною сьомою статті 474 КПК України, судом не встановлено.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений та захисник у підготовчому судовому засіданні просили затвердити вищезазначену угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, дав згоду на застосування узгодженого покарання та виконання обов`язків за угодою про визнання винуватості.

Судом за результатами опитування сторін кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом встановлено, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, а щодо арешту майна на підставі ст. 174 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Довідками Запорізького НДЕКЦ підтверджується розмір витрат на проведення експертизи на суму 6367,20 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, ч. 1 ст. 263 КК України, ст.ст. 100, 124, 174, 314, 373 376, 393 395, 474, 475, 532 КПК України, суд

ухвалив:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 березня 2025 року, укладену між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

2. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

3. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

4. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

5. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму витрат на залучення експерта в розмірі 6367,20 грн. (шість тисяч триста шістдесят сім гривень 20 коп.).

6. Речові докази по справі:

- артилерійський порох вагою 14 690 гр. знищити;

- мобільний телефон «Sigma» в корпусі чорного кольору із встановленою сім-картою оператора ВФ Україна НОМЕР_1 та грошові кошти в сумі 10500,00 грн. (десять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) повернути обвинуваченому ОСОБА_4 та скасувати арешт цього майна;

- рушницю ИЖ-56-1, серія ТО, номер 715 зберігати у Запорізькому РУП ГУНП в Запорізькій області.

7. Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з урахуванням особливостей, передбачених частиною четвертою статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1