провадження №1-кп/947/977/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

26 червня 2025 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000068 від 02.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця п.Смоліно, громадянина України, з середньо - технічною освітою, пенсіонер, неодруженого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

І. Обвинувачення, яке пред`явлене особі.

1. Відповідно до обвинувального акту, затвердженого 01.05.2025 року у кримінальному провадженні №0000068 від 02.04.2025 року, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

2. Під час судового розгляду, прокурор підтримав пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України. Запропонував не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

3. Обвинувачений ОСОБА_3 , під час судового розгляду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України визнав повністю, погодився не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Показання давати погодився.

4. Захисник, проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України не заперечував.

5. На стадії судових дебатів, прокурор зокрема зазначив, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України під час судового розгляду, з урахуванням позиції обвинуваченого, доведена повністю.

6. Просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строком 1 рік.

7. На стадії судових дебатів, обвинувачений просив дати йому спокій. А захисник просив врахувати вік обвинуваченого, відсутність у нього судимості та погодився з покарання, яке просив призначити прокурор..

8. Під час останнього слова, обвинувачений зазначив, що дуже шкодує про вчинене.

ІІІ. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

9. Враховуючи позицію учасників кримінального провадження щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд визнає, що під час судового розгляду було доведено, що:

10. ОСОБА_3 , будучи ознайомленим 29.03.2025 з ухвалою Київського районного суду м.Одеси про видачу обмежувального припису стосовно нього, а саме: заборони перебувати в місті спільного проживання з ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_1 , 02.04.2025 року близько 08 год. 38 хв. прийшов до вказаної квартири, чим умисно невиконав обмежувальний припис, яким застосовані тимчасові обмеження його прав в частині заборони перебувати за місцем проживання, реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

11. Відповідно до ст.390-1 КК України, кримінальна відповідальність настає за умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 цього Кодексу, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

12. Таким чином, суд робить висновок, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України доведена поза розумним сумнівом, а його дії кваліфіковано правильно, оскільки він вчинив умисне невиконання обмежувального припису будучи особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

ІV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

13. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши ОСОБА_3 положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме: в частині події кримінальних правопорушень, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми його вини та вирішив обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

14. Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 суду зокрема пояснив, що дійсно 29.03.2025 року був ознайомлений з обмежувальним приписом на підставі ухвали суду, а 02.04.2025 року свідомо прийшов до квартири АДРЕСА_1 , де також проживає його сестра ОСОБА_6 , оскільки йому потрібні були гроші.

V. Призначення покарання.

15. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

16. Так, ОСОБА_3 відповідно до ч.2 ст.12 КК України, вчинив кримінальне правопорушення, яке класифікується як кримінальний проступок злочин, раніше не судимий, на обліках у медичних установах не перебуває, пенсіонер, неодружений, утриманців не має.

17. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння судовому розгляду.

18. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.67 КК України судом не встановлені.

19. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

20. З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та їх наслідків, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за домірне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ст.390-1 КК України, у виді пробаційного нагляду у мінімальному розмірі, яке на думку суду є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VІ. Цивільний позов та заходи забезпечення кримінального провадження.

21. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся, заходи забезпечення кримінального провадження у кримінальному провадженні не застосовувалися.

VІІ. Речові докази.

22. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

VІІІ. Процесуальні витрати.

23. Процесуальні витрати не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк один (1) рік.

2. Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку пробаційного нагляду, такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

3. Строк покарання обчислювати з дня постановки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік уповноваженим органом з питань пробації.

4. Речові докази: DVD-R - накопичувач зберігати в матеріалах кримінального провадження.

5. Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6. Цей вирок не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

7. Цей вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1