Справа № 473/1802/25
Номер провадження 1-р/473/8/25
У Х В А Л А

іменем України

"07" травня 2025 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

представник ВК 72 ОСОБА_4 ,

засуджений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська в режимі відеоконференції подання ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» про усунення протиріч, які виникли при виконанні вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28.04.2017, а саме визначити які терміни підлягають зарахуванню у строк відбування покарання ОСОБА_5 та зазначити дату обчислення початку строку покарання після його затримання 24.02.2025 правоохоронними органами України на виконання вказаного вироку у зв`язку з перериванням строку відбування покарання стосовно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лепняжка Добровеличківського району Кіровоградської області, засуджений 28.04.2017 вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2 п.6, 12, 70, 72 ч.5 КК України до покарання у вигляді 11 років позбавлення волі. Згідно ст.72 ч.5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.02.2016 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 11.02.2016 року

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)», в якому зазначено таке: «28 березня 2025 року до ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» прибув засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений 28.04.2017 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2 п.6, 12, 70, 72 ч.5 КК України до 11 років позбавлення волі. Згідно ст.72 ч.5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.02.2016 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 11.02.2016 року.

Згідно із довідкою Департаменту з питань виконання кримінальних покарань ОСОБА_5 відбував покарання в ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)».

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (зі змінами). До зазначеного переліку включено Херсонський район Херсонської області, що з 01.03.2022 по 11.11.2022 перебував в тимчасовій окупації та на території якого розташовується ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)». У зв`язку із цим будь- який зв`язок із зазначеною установою тимчасово був втрачений.

Після відступу окупаційних військ російської федерації було виявлено відсутність в ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)» засуджених та осіб, узятих під варту, в тому числі засудженого ОСОБА_5 .

В подальшому відповідно до рапорту оперуповноваженого СКП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 24.02.2025 був затриманий у зв`язку із перебуванням у розшуку як особи, що відбувала покарання на тимчасово окупованій території України та не відбула строк покарання, призначений вироком суду.

В особовій справі є оригінал довідки про звільнення від 25.10.2024 по відбуттю покарання, призначеного вироком від 28.04.2017, з урахуванням постанови Керченського районного суду Республіки Крим від 10.07.2024 року (ст.162 ч.4, 105 ч.2 п.п. ж, з, 69 ч.2 КК російської федерації) з установи виконання покарань, розташованої на тимчасово окупованій території України (довідка ФКУ ВК-2 ФСВП росії по республіці Крим і м.Севастополя № 049081).

З наявних матеріалів особової справи ОСОБА_5 встановлено, що:

з 11.02.2016 по 25.10.2024 перебував під вартою та відбував покарання, призначене вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28.04.2017, в тому числі з 01.03.2022 по 25.10.2024 тримався в установах виконання покарань на непідконтрольній території України/ території російської федерації;

з 25.10.2024 по 24.02.2025 переміщувався на непідконтрольній території України/території російської федерації після звільнення з установи виконання покарання до моменту затримання правоохоронними органами України;

24.02.2025 затриманий правоохоронними органами України;

27.02.2025 поміщений до ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор»».

Керуючись п.14 ст.537, ст.539 КПК України, адміністрація ВК 72 просить розглянути клопотання про усунення протиріч, які виникли при виконанні вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28.04.2017, а саме визначити які терміни підлягають зарахуванню у строк відбування покарання ОСОБА_5 та зазначити дату обчислення початку строку покарання після його затримання 24.02.2025 правоохоронними органами України на виконання вказаного вироку у зв`язку з перериванням строку відбування покарання.

В судовому засіданні прокурор та представник ВК 72 подання підтримали та просили зарахувати весь період з моменту окупації установи відбування покарання і по момент затримання засудженого правоохоронними органами, оскільки ОСОБА_5 був примусово вивезений на непідконтрольну Україні територію.

Засуджений ОСОБА_5 пояснив, що відбував покарання в Дар`їнській ВК Херсонської області. 24.02.22 російські військові перевезли засуджених до ВК 90 м.Херсон. Там він утримувався кілька місяців. Після чого був переміщений до ВК №7 Херсонської області. Після того як там пробув кілька тижнів його вивезли до Краснодарського краю, де він відбував покарання в різних таборах. Після чого відбував покарання у ВК №1 Приморсько-Ахтарського краю. В цілому відбув 2 роки. Потім його перевезли в м.Керч, де відбувся суд та за їх законодавством йому визначили покарання 10 років замість 11, після чого звільнили і депортували до кордону з Грузією. Після чого він зв`язався з волонтером, який оплатив йому проживання в хостелі в м.Тбілісі. Для виготовлення документів необхідно було півтори тижні. Через припинення фінансування йому довелося самостійно заробити 100 ларів аби оплатити документи та білет до Молдови. З Молдови він перетнув кордон в м.Білгород-Дністровському, де його затримали працівники правоохоронних органів України. Вказав, що мав при собі паспорт громадянина України та довідку про звільнення з м.Керч. Також пояснив, що на початку окупації працівники колонії їм нічого не роз`яснювали про можливість евакуації, просто сказали сидіти тихо.

Суд дослідив надані до подання матеріали провадження та встановив, що вони містять копію протоколу затримання від 11 лютого 2016 року, на підставі якою було затримано ОСОБА_5 як підозрюваного у вчиненні злочину.

Також надано копію рапорту оперуповноваженого на ім`я начальника Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про те, що 24.02.2025 року на підставі вироку Кіровоградського районного суду було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який раніше відбував покарання в ВК №10 Херсонської області.

Згідно із повідомленням ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» від 28.02.2025 року до вказаної установи відбування покарання 27.02.2025 прибув засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбував покарання в ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» Херсонської області відповідно до вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28.04.2017.

Також надана ксерокопія довідки № 049081, видана органами, що незаконно діють на території окупованої АРК, про те, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 по отбитию строка наказания.

У справі є копія вироку, на підставі якого засуджений відбуває покарання, а саме Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28.04.2017, яким ОСОБА_5 за ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2 п.6, 12, 70, 72 ч.5 КК України призначено покарання у вигляді 11 років позбавлення волі.

Також судом встановлено, що згідно із повідомленням Департаменту карного розшуку Національної поліції України від 07.02.2024 року начальникові УКР ГУНП в Кіровоградській області вказано, що до ДКР надійшли матеріали з Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України щодо організації розшуку засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який станом на 24.02.2022 відбував покарання в ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)», однак після деокупації Херсонської області місцезнаходження його невідоме. 28.04.2017 вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 засуджено до 11 років позбавлення волі, термін відбуття кримінального покарання закінчується 22.10.2025. Ураховуючи те, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення на території Кіровоградської області, направляють для виконання копію вироку та розпорядження суду про виконання вироку. Про результати вжитих заходів з установлення місцезнаходження засудженого та заведення оперативно-розшукової справи «Розшук» просять поінформувати Департамент карного розшуку до 12.02.2024.

У справі надано копію посвідчення особи на повернення в Україну, що видане ОСОБА_5 21 лютого 2025 року.

Згідно із повідомленням Департаменту виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 31.01.2024 року на ім`я начальника Департаменту карного розшуку НПУ було повідомлено, що після деокупації Херсонської області в ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)» виявлено відсутність засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (кінець строку відбування покарання 22.10.2025), що може формально вказувати на ухилення останнього від відбування покарання. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 27.10.2023 № 3768/5 «Про окремі питання розміщення засуджених» засуджені, які до 24.02.2022 відбували покарання в ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)» і не відбули призначене вироком суду покарання до відновлення функціонування зазначеної установи розміщуються в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)». З метою оголошення засудженого ОСОБА_5 в розшук надсилають завірені копії вироку та розпорядження про його виконання.

Вирішуючи клопотання установи відбування покарання, суд враховує, що відповідно до п.14 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку та згідно із ч.2 п.1 ст.539 КПК України такі питання вирішує суд в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Тоді як ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ Вознесенська ВК 72, що розташована в межах територіальної юрисдикції Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 з 11.02.2016 року і по 24.02.2022 року (дата вторгнення рф на територію України, в тому числі і Херсонської області) відбував покарання в установі відбування покарань на території України, а саме в ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)».

Після 24.02.2022 року ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)» опинилось на окупованій території, однак після деокупації Херсонської області органам, що відають питаннями виконання покарань, його місцезнаходження було не відоме і тому вони звернулися до поліції з питанням щодо оголошення ОСОБА_5 в розшук.

24.02.2025 року представниками поліції України було затримано ОСОБА_5 .

Законом України від 15 квітня 2014 року «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а саме ст.1 визначено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно із поясненнями засудженого ОСОБА_5 він не за власною волею відбував покарання на окупованій території, а тому просив його зарахувати до строку покарання.

Суд не має права врахувати як доказ надану ВК 72 ксерокопію довідки № 049081 про те, що ОСОБА_6 бил осовобожден 25.10.2024 року по отбитию строка наказания з урахуванням постанови Керченського районного суду Республіки Крим від 10.07.2024 року (ст.162 ч.4, 105 ч.2 п.п. ж, з, 69 ч.2 КК російської федерації) з установи виконання покарань, розташованої на тимчасово окупованій території України (довідка ФКУ ВК-2 ФСВП Росії по Республіці Крим і м.Севастополя № 049081), оскільки вказана довідка видана органом, що незаконно діє на тимчасово окупованій території АРК та ця довідка не може бути врахована як доказ з огляду на положення ч.3 ст.9 Закону України від 15 квітня 2014 року «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Так згідно із ст.9 Закону України від 15 квітня 2014 року «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» : «1. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. 4. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України».

Оскільки чинний КПК та КК України не врегульовані питання зарахування відбування засудженими покарання на окупованих територіях, тому суд керується ч.5 та 6 ст.9 КПК України, згідно із якими: «5. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. 6. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу».

У даному випадку суд враховує положення Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». У подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався та є таким, що діє на момент розгляду цієї справи судом.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року№ 389-VIII (останні зміни внесено законом № 4203-IX від 09.01.2025»: «В Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: 24) етапування засуджених осіб, які відбувають такі покарання, як позбавлення волі на певний строк та довічне ув`язнення, з установ виконання покарань, розташованих у місцевостях, наближених до районів, де ведуться бойові дії, до відповідних установ, які розташовані в безпечній місцевості».

Наказом Міністерства з Питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» Херсонська міська територіальна громада з 01.03.2022 року по 11.11.2022 року була включена до територій, на яких велися бойові дії та тимчасово була окупована рф.

24.02.2022 року розпочалась збройна агресія рф та засуджений ОСОБА_5 опинивсь в районі проведення бойових дій і перебував в установі відбуття покарання на тимчасовій окупованій території.

З початком війни, розв`язаної рф проти України, в небезпечному становищі опинилися установи виконання покарань, зокрема виправні колонії, в яких тримаються засуджені.

Держава Україна несе відповідальність за осіб, які утримуються в установах відбуття покарання, і тому при відповідних загрозах, має бути чітко запланована вчасна евакуація закладів, які знаходяться на небезпечних або наближених до небезпечних територій, а також подальший порядок організації їх перебування в інших установах.

Відповідно до Постанови КМУ від 7 листопада 2018 р. № 934 «Про затвердження Порядку проведення обов`язкової евакуації окремих категорій населення в разі введення правового режиму воєнного стану»: «2. У разі введення правового режиму воєнного стану у місцевостях, наближених до районів, де ведуться бойові дії, проводиться обов`язкова евакуація засуджених та осіб, взятих під варту. 3. Рішення про проведення евакуації засуджених та осіб, взятих під варту, з місцевостей, наближених до районів, де ведуться бойові дії, до відповідних установ для попереднього ув`язнення та виконання покарань, які розташовані в безпечній місцевості, приймається відповідним військовим командуванням разом з військовими адміністраціями (у разі їх утворення). 4. Організація проведення евакуації засуджених та осіб, взятих під варту, покладається на: Мін`юст - стосовно підозрюваних, обвинувачених осіб, щодо яких застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, що перебувають у слідчих ізоляторах, засуджених осіб, які відбувають такі покарання, як арешт, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі . 21. Евакуація засуджених та осіб, взятих під варту, проводиться до установ для попереднього ув`язнення та виконання покарань з відповідним режимом утримання, які розташовані в безпечній місцевості».

Засуджені належать до цивільного населення, яке підлягає захисту відповідно до норм Женевської конвенції «Про захист цивільного населення під час війни» від 12 серпня 1949 року та Додаткових протоколів до Женевських конвенцій від 1977 року.

Розділ ІІІ Женевської конвенції «Про захист цивільного населення під час війни» «Окуповані території» передбачає таке:

«Стаття 47

Особи, що перебувають під захистом, які знаходяться на окупованій території не будуть у жодному разі та жодним чином позбавлені переваг цієї Конвенції у зв`язку з будь-якими змінами, запровадженими стосовно керівних установ чи управління цією територією внаслідок її окупації, або у зв`язку з будь-якою угодою, укладеною між властями окупованої території та властями окупаційної держави, або у зв`язку з анексію окупаційною державою всієї або частини окупованої території.

Стаття 49

Забороняється, незалежно від мотивів, здійснювати примусове індивідуальне чи масове переселення або депортацію осіб, що перебувають під захистом, з окупованої території на територію окупаційної держави або на територію будь-якої іншої держави, незалежно від того, окупована вона чи ні.

Однак окупаційна держава може здійснювати загальну або часткову евакуацію з певної території, якщо це є необхідним для забезпечення безпеки населення або зумовлено особливо вагомими причинами військового характеру. Проведення таких евакуацій не може передбачати переміщення осіб, що перебувають під захистом, за межі окупованої території за винятком випадків, коли цього неможливо уникнути з матеріальних причин. Особи, яких було евакуйовано в такий спосіб, повинні бути відправлені додому відразу після припинення воєнних дій на цій території.

Стаття 69

У всіх випадках строк попереднього ув`язнення буде зараховуватися до будь-якого строку тюремного ув`язнення, до якого було засуджено особу, що перебуває під захистом.

Стаття 77

Особи, що перебувають під захистом, які були обвинувачені або визнані судом винними та які знаходяться на окупованій території, після закінчення строку окупації повинні бути передані відповідним органам на визволеній території разом з заведеними на них справами».

Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасницям про Європейські пенітенціарні правила (Рекомендація №R (2006) Комітету Міністрів держав-учасниць), ухваленої 11.01.2006 року, визначено, що: «1. При поводженні з усіма особами, позбавленими волі, необхідно дотримуватись їхніх прав людини. 2. Особи, позбавлені волі, зберігають усі права, яких вони не були законно позбавлені за рішенням суду, відповідно до якого вони засуджені до позбавлення волі чи взяті під варту. 3. Обмеження, накладені на осіб, позбавлених волі, повинні бути мінімально необхідними та відповідати тій обґрунтованій меті, з якої вони накладалися».

В даному провадженні встановлено, що евакуація установи відбуття покарання, де перебував засуджений ОСОБА_5 на підставі вироку, що був постановлений судом України, - вчасно не відбулася, і ці причини не залежали від волі самого засуддженого, про що свідчать пояснення ОСОБА_5 , надані ним в суді. ОСОБА_5 був змушений підкорятись нав`язаним агресором умовам і ніяких доказів на підтвердження протилежного матеріали справи не містять

Тільки 24.02.2025 року ОСОБА_5 було затримано органами поліції та направлено для подальшого відбуття покарання.

Судом встановлено, що у визначеному законодавством порядку засуджений ОСОБА_5 не був евакуйований на підконтрольну Україні територію, тобто за своєю волею він не порушував обов`язки засудженого, встановлені законодавством України Тому термін його незаконного ув`язнення окупаційною владою підлягає зарахуванню в строк відбуття ним покарання за вироком суду, ухваленого іменем України, коли його виконання в установленому законом порядку стало не можливим внаслідок збройної агресії, тимчасової окупації, до дня повернення засудженого на підконтрольну Україні територію. Тому суд вважає, що до відбутого ОСОБА_5 строку покарання повинно бути зараховано строк, протягом якого вирок не виконувався, та встановлена відсутність будь-яких намірів засудженого ухилитись від відбуття ним покарання

Керуючись ст.ст.372, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» - задовольнити.

Зарахувати засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбуття покарання у вигляді позбавлення за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28.04.2017 року строк знаходження в установах покарань на окупованій території, а також самостійного прибуття до неокупованої території України з 24 лютого 2022 року по 27 лютого 2025 року.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані прокурором та засудженим протягом 7 діб з дня її оголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1