ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/430/25 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000294 від 12.05.2025 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2025, якою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсона, громадянки України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України,

продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 05.09.2025 включно.

в с т а н о в и в:

До Херсонського міського суду Херсонської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 від 12.05.2025, щодо ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2025 задоволено клопотання прокурора та продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_8 на 60 днів до 05.09.2025 включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_8 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2025, обрати щодо неї запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у виді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Свої доводи мотивує тим, що прокурором не надано суду належних доказів, які б свідчили про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вона не збиралася переховуватися від суду, оскільки протягом тривалого часу нікуди не виїжджала. Ризик незаконного впливу на свідків не відповідає дійсності та виправдовують її як обвинувачену. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є надуманим, оскільки у неї немає зв`язків з представниками РФ. Крім того , висунуте проти неї обвинувачення є надуманим, вона є громадянкою України та проживає з батьками, є постраждалою від війни.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, позицію обвинуваченої ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченої, просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

В клопотанні прокурор посилався на те, що до Херсонського міського суду Херсонської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000294 стосовно ОСОБА_8 .. Строки тримання під вартою обвинуваченої спливають 25.07.2025 року, проте підготовче судове засідання у кримінальному провадженні призначено на 06.08.2025 року, тому є необхідність продовження строку дії запобіжного заходу саме слідчим суддею, а не судом.

На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного (обвинуваченого), доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, (обвинуваченого), давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу щодо обвинуваченої особи. А тому доводи апелянта з цього приводу є неприйнятними.

Ухвалюючи рішення про продовження строку тримання під вартою

щодо обвинуваченої ОСОБА_8 , слідчий суддя виходив із того, що ризики, які мали місце, на сьогодні не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченої під час судового розгляду.

Слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, який є особливо тяжким злочином проти основ національної безпеки України, за вчинення якого, передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від 10 до 15 років та з конфіскацією майна або без такої, її репутацію; відсутність міцних соціальних зв`язків, як то перебування на утриманні малолітніх дітей, що було би бути додатковим стримуючим фактором; відсутність офіційного місця роботи; а також вік та стан здоров`я обвинуваченої, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченої під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що її здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Наведене свідчить про те, що строк тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_8 має бути продовжений з метою унеможливлення її переховування від суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою щодо неї.

На переконання колегії суддів, зазначені обставини також свідчать про необхідність продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_8 та неможливість застосування до неї іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Саме продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Також, колегія суддів зазначає, що сама тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченої, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст.177 КПК України.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до оскаржуваної ухвали суду, в ній зазначені ризики, які існують на час розгляду відповідного клопотання прокурора, які не зменшилися та не припинили існувати.

За приписами ч.3 ст.199 КПК України, вирішуючи вказане клопотання, слідчий суддя врахував обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, можливість у обвинуваченої ОСОБА_8 переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, приховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчините інше кримінальне правопорушення.

Так, місце проживання обвинуваченої ОСОБА_8 територія Херсонської області, на якій на цей час ведуться активні бойові дії з підрозділами збройних сил держави-агресора, що унеможливлює здійснення контролю виконання нею іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та обов`язків, що покладаються на обвинувачену, згідно ч.5 ст.194 КПК України, та свідчить про реальну можливість у обвинуваченої переховуватися від суду.

Крім того, перебуваючи на свободі, обвинувачена ОСОБА_8 , знаючи місце проживання свідків, зможе впливати на них з метою зміни показань.

Також ОСОБА_8 відомо, де можуть перебувати речі та документи, що підтверджують вчинення нею злочину, що вказує на явність ризику їх знищення, приховування або спотворення.

В умовах збройної агресії проти України та ведення бойових дій, ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може вчинити умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, окупаційній адміністрації державі-агресора, шляхом надання інформації про Збройні Сили України.

При вирішенні питання суд першої інстанції взяв до уваги обставини, які передбачені ст.178 КПК України, в їх сукупності, а саме: тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; відсутність достовірних відомостей про наявність міцних соціальних зв`язків.

Крім того, слідчим суддею взято до уваги той факт, що з 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан, строк дії якого продовжено на сьогодні та Херсонська область є територією можливих бойових дій, тобто запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про запобіжний захід.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання обвинуваченою ОСОБА_8 процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Під час вивчення матеріалів провадження будь-яких фактів порушення конституційних прав обвинуваченої ОСОБА_8 на свободу та особисту недоторканість, колегією суддів не встановлено.

А тому доводи обвинуваченої ОСОБА_8 про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора є неспроможними та висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_8 , апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2025 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 до 05.09.2025 включно залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_4