печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту про накладення арешту на майно, яке було вилучено 01.05.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер земельної ділянки - :03:001:0114), що на праві власності належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - за місцем здійснення діяльності ТОВ «КЕНЛІКС ПРОДАКТ» , в рамках кримінального провадження № 0001248 від 28.07.2023.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001248 від 28.07.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч. 2 ст. 240-1 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що Державною службою геології та надр України надано ТОВ «КЕНЛІКС ПРОДАКТ» () спеціальні дозволи на користування надрами №№ 5384, 5385 від 31.05.2022, з метою геологічного вивчення бурштиноносних надр, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ з подальшим видобуванням бурштину (промислової розробки родовищ) на ділянці Федорівська-7 із відповідними координатами, що розташована 1,5 км на південний захід від села Федорівка, Сарненського району, Рівненської області, а також на ділянці Федорівська-8 із відповідними координатами, що розташована 1,2 км на південний захід від села Федорівка, Сарненського району, Рівненської області.

В результаті цього, в період з середини 2022 року по 01.05.2024 організованою групою осіб, до числа якої входять службові особи ТОВ «КЕНЛІКС ПРОДАКТ», а також інші невстановлені особи, під приводом отриманих спеціальних дозволів на користування надрами, під прикриттям нібито проведення лише робіт з геологічного вивчення надр, дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, а також геологічного вивчення бурштиноносних надр, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ з подальшим видобуванням бурштину (промислової розробки родовищ), в порушення норм екологічного законодавства, за допомогою гідророзмиву земної поверхні фактично здійснюють незаконне промислове видобування бурштину-сирцю у значних розмірах на території Рівненської області та у подальшому, збувають видобуту сировину, законність походження якої не підтверджується відповідними документами та без здійснення рентних платежів за користування надрами, фізичним особам за готівкові кошти в іноземній валюті.

Окрім цього зазначена організована група осіб, використовуючи підконтрольні юридичні особи, діючи у змові з керівництвом ДП «Укрбурштин» () засновником якого є АТ «ДАК «Українські Поліметали»» (), кінцевим бенефіціарним власником якого є держава Україна в особі Фонду державного майна України, уклали договори з надання послуг геологічного вивчення бурштиноносних надр на ділянці Олексіївка, площа північна (спеціальний дозвіл № 4553 від 31.07.2014 з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки бурштину) та на даний час, у порушенням встановлених правил використання надр, використовують отриманий ДП «Укрбурштин» спеціальний дозвіл на користування надрами, під прикриттям проведення робіт з геологічного вивчення, не провівши в повному обсязі комплекс геологорозвідувальних робіт, фактично здійснюють промисловий видобуток бурштину-сирцю в обсягах, що перевищують норми встановлені спеціальним дозволом.

У ході проведення досудового розслідування, у період часу з 11 год. 32 хв. по 19 год. 47 хв. 01.05.2024, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, органом досудового розслідування проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер земельної ділянки - :03:001:0114), що на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (директор, кінцевий бенефіціарний власник та засновник із часткою 75% у статутному капіталі ТОВ «КЕНЛІКС ПРОДАКТ» ) з метою виявлення та вилучення речей та документів, які мають значення для досудового розслідування.

Під час проведення вказаного обшуку, серед іншого, виявлено та вилучено тимчасово вилучене майно, а саме:

1. Мобільні телефони:

- Samsung SM-A 217F/DSN Galaxy A21s IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 із двома сім картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 і носієм інформації SP Elite microSD 64GB Y64GK2852X07070293;

- Sigma mobile IMEI-1: НОМЕР_5 , IMEI-2: НОМЕР_6 із сім-карткою НОМЕР_7 ;

- Xiaomi M 2007J3SG IMEI-1: НОМЕР_8 , IMEI-2: НОМЕР_9 із сім-картками НОМЕР_10 та НОМЕР_11 .

2. Відеореєстратор DH1-№VK4108HS-4KS2 s/n 6J0D6E4PAZ0107B.;

3. Екскаватори:

- VOLVO model EC210CL НОМЕР_12;

- JCB machine type JS220LC НОМЕР_13;

- LIBHERR R912HD Silitronic iden.-No НОМЕР_17;

- JCB НОМЕР_15;

- СAT (CATERPILLAR) НОМЕР_16;

- VOLVO model EC210CL НОМЕР_14.

4. Промиваючі машини кустарного виробництва:

- сірого кольору розмірами близько 4х2,5х2,5 м.;

- з двигуном розміром близько 4х2,5х3,5 м.;

- зеленого кольору розмірами близько 6х2,4 м.;

- з двигуном розміром близько 6х2,5х3,5 м.;

- синього кольору МЗА № 16 розміром близько 4,5х2,5х3 м.;

- синього кольору з табличкою ГИЛ 52А розміром близько 4,5х2,5х3 м.

5. Сім одиниць моторних насосів кустарного виробництва.

02.05.2024 слідчим прийнято рішення про визнання речовими доказами в розслідуваному кримінальному провадженні вищевказаних речей, які вилучені під час зазначеного обшуку.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили. Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення прокурора та заперечення власника майна, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

А також, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 59 КК України конфіскація майна - це покарання, що полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, є власністю засудженого, якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена у випадках, спеціально передбачених в особливій частині цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У частині 2 статті 173 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч. 2 ст. 240-1 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна, як виду покарання, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 59, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 01.05.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер земельної ділянки - :03:001:0114), що на праві власності належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - за місцем здійснення діяльності ТОВ «КЕНЛІКС ПРОДАКТ» , в рамках кримінального провадження № 0001248 від 28.07.2023, а саме:

- Екскаватори (із забороною розпорядження будь-якими фізичними чи юридичними особами):

VOLVO model EC210CL НОМЕР_12;

JCB machine type JS220LC НОМЕР_13;

LIBHERR R912HD Silitronic iden.-No НОМЕР_17;

JCB НОМЕР_15;

СAT (CATERPILLAR) НОМЕР_16;

VOLVO model EC210CL НОМЕР_14.

- ромиваючі машини кустарного виробництва (із забороною розпорядження будь-якими фізичними чи юридичними особами):

сірого кольору розмірами близько 4х2,5х2,5 м.;

з двигуном розміром близько 4х2,5х3,5 м.;

зеленого кольору розмірами близько 6х2,4 м.;

з двигуном розміром близько 6х2,5х3,5 м.;

синього кольору МЗА № 16 розміром близько 4,5х2,5х3 м.;

синього кольору з табличкою ГИЛ 52А розміром близько 4,5х2,5х3 м.

- Сім одиниць моторних насосів кустарного виробництва (із забороною розпорядження будь-якими фізичними чи юридичними особами).

Заборонити державним органам, органам нотаріату та іншим особам на яких покладені функції реєстрації, вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням, заставою або іншого виду зміни власників, щодо екскаваторів VOLVO model EC210CL НОМЕР_12; JCB machine type JS220LC НОМЕР_13; LIBHERR R912HD Silitronic iden.-No НОМЕР_17; JCB НОМЕР_15; СAT (CATERPILLAR) НОМЕР_18; VOLVO model EC210CL НОМЕР_14.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1