Номер провадження: 11-кп/813/1423/25
Справа № 510/222/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Болградського райсуду Одеської обл. від 31.01.2025 про повернення прокурору обвинувального акту в к/п №0000123 від 22.11.2012 з підстав невідповідності вимогам КПК України стосовно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Червонознам`янка Іванівського р-ну Одеської обл., громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сімферополь АР Крим, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого: АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Кілія Одеської обл., громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживаючого: АДРЕСА_5 ;

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції обвинувальний акт у к/п №0000123 від 22.11.2012 стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України повернутий прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України для усунення протягом розумного строку недоліків.

Мотивуючи своє рішення, суд 1-ої інстанції зазначив, що вищевказаний обвинувальний акт надійшов до Болградського райсуду Одеської обл. з порушенням територіальної підсудності, стадія підготовчого судового засідання в даному кримінальному провадженні не розпочалась у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників кримінального провадження, зокрема, двох з трьох обвинувачених, що є недоліком, який можливо усунути лише на стадії досудового розслідування, де органом досудового розслідування може бути з`ясоване місце перебування та взагалі існування усіх обвинувачених, після чого можливо буде сформулювати стосовно них фактичне, а не формальне обвинувачення, вручити обвинуваченим обвинувальний акт або ініціювати заочне провадження стосовно тих осіб, місце перебування яких невідоме, та лише після цього направити обвинувальний акт до суду з дотриманням правил територіальної підсудності.

Зазначені недоліки, на переконання суду 1-ої інстанції, перешкоджають здійсненню судового розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 не погодилась із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її незаконною та постановленою із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з огляду на наступні обставини:

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, виключною підставою для повернення обвинувального акту прокурору є його невідповідність вимогам закону, а саме наявність таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, натомість, форма та зміст обвинувального акту в даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, відповідають вимогам ст. 291 КПК України;

- суд 1-ої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, не конкретизував, яким саме вимогам ст. 291 КПК України не відповідає обвинувальний акт в зазначеному кримінальному провадженні, натомість, зазначивши в якості підстави для повернення обвинувального акту фактичну неявку в підготовче судове засідання всіх учасників кримінального провадження, суд не врахував того, що неодноразові неявки обвинувачених в підготовче судове засідання не є законодавчо визначеними підставами для повернення обвинувального акту прокурору; суд не скористався наданим йому ст. 335 КПК України правом на оголошення обвинувачених у розшук;

- зазначена судом підстава для повернення обвинувального акту - необхідність проведення в ході досудового розслідування слідчих дій, спрямованих на встановлення місця перебування обвинувачених є незаконною, натомість, відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати ККС у складі ВС від 15.04.2024 у справі №753/25892/21, повернення обвинувального акту у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України не відновлює досудове розслідування, що унеможливлює проведення у кримінальному провадженні слідчих дій або НСРД, а сторона обвинувачення після постановлення судом ухвали про повернення обвинувального акту має право виконати лише ту сукупність процесуальних дій, яка є необхідною для приведення цього акту чи клопотання у відповідність до вимог КПК України та забезпечення виконання ухвали суду;

- всупереч твердженням суду 1-ої інстанції, при направленні обвинувального акту в даному кримінальному провадженні до Болградського райсуду Одеської обл. стороною обвинувачення не було допущено порушення територіальної підсудності, оскільки ухвалою Апеляційного суду Одеської обл. від 06.01.2016 за поданням Ренійського районним суду Одеської обл. підсудність к/п №0000123 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України було визначено за Болградським райсудом Одеської обл.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та обвинувальний акт у кримінальному провадженні направити на новий судовий розгляд до суду 1-ої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Судом апеляційної інстанції здійснювались спроби сповіщення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про дату, час та місце апеляційного розгляду шляхом надіслання судової повістки на наявні в матеріалах кримінального провадження адреси місця проживання обвинувачених, проте обвинувачені судові повістки не отримали у зв`язку із їх відсутністю за адресою, зазначеною в повістці.

Захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судове засідання апеляційного суду також не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомили та жодних клопотань на адресу суду не подавали.

Враховуючи неявку обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також їх захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе апеляційний розгляд проводити за відсутності обвинувачених та захисників.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка вимоги апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

В свою чергу, п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України встановлено, що до обвинувального акту додається, серед іншого, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу).

На підставі аналізу змісту обвинувального акту у к/п №0000123 від 22.11.2012 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України (а.с. 1-11) вбачається, що він містить анкетні відомості обвинувачених,виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші, передбачені законом відомості.

Обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим, який його складав та затверджений прокурором (а.с. 11).

Окрім того, до зазначеного обвинувального акту доданий реєстр матеріалів досудового розслідування (а.с. 12-33).

Апеляційний суд вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені судом 1-ої інстанції в ухвалі є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

В даному випадку, колегія суддів зауважує на тому, що неодноразові неявки обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та їх захисників в підготовче судове засідання суду 1-ої інстанції чинним кримінальним процесуальним законом не визнаються підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Натомість, у разі неодноразової неявки обвинувачених без поважних на те причин в призначені судом 1-ої інстанції судові засідання суд мав право скористатись приписами ст.ст. 323 та 335 КПК України, відповідно до яких у разі неприбуття обвинуваченого за викликом в судове засідання суд може застосувати стосовно останнього привід, або, у разі ухилення обвинуваченого від явки до суду або призвання для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, суд може зупинити судове провадження стосовно обвинуваченого до його розшуку або звільнення з військової служби та продовжити судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Відтак, у суду, у разі неодноразової неявки обвинувачених та неможливості встановлення їх місцезнаходження, була можливість оголошення обвинувачених у розшук.

При цьому, з огляду на вищевказані вимоги кримінального процесуального закону, є вочевидь помилковими посилання суду на те, що зазначений вище недолік, а саме неявку до суду двох з трьох обвинувачених, можливо усунути лише на стадії досудового розслідування кримінального провадження, де органом досудового розслідування може бути з`ясоване місце перебування всіх обвинувачених та оголошено їх в розшук.

В даному випадку суд апеляційної інстанції наголошує на тій обставині, що досудове розслідування даного к/п №0000123 є завершеним, внаслідок чого на теперішній час у органу досудового розслідування відсутні законні підстави для проведення в даному кримінальному провадженні будь-яких слідчих дій, в тому числі спрямованих на встановлення місцезнаходження обвинувачених осіб.

Цей висновок колегії суддів кореспондується із правовою позицією, викладеною в постанові ККС у складі ВС від 15.04.2024 у справі №753/25892/21 (провадження №51-3076кмо23), відповідно до якої повернення обвинувального акту у зв`язку з тим, що він не відповідають вимогам КПК України (п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України), не відновлює досудове розслідування. В ухвалі про повернення обвинувального акту суд 1-ої інстанції не вправі зазначати про неповноту чи неправильність досудового розслідування, неправильність кримінально-правової оцінки діяння та про необхідність проведення органом досудового розслідування слідчих (розшукових) дій та/або негласних слідчих (розшукових) дій. Сторона обвинувачення після постановлення судом ухвали про повернення прокурору обвинувального акту і до звернення до суду з обвинувальним актом, який приведено у відповідність до вимог КПК України, має право виконати лише ту сукупність процесуальних дій, які є необхідними для приведення цього акту чи клопотання у відповідність до вимог КПК та забезпечення виконання ухвали суду. Якщо сторона обвинувачення після повернення обвинувального акту проводила слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії та/або приймала процесуальні рішення, які не є необхідними для приведення цього акту у відповідність до вимог КПК України та забезпечення виконання ухвали суду, то отримані у кримінальному провадженні за результатами здійснення таких дій докази повинні визнаватись недопустимими, як отримані після закінчення досудового розслідування.

Аналогічний правовий висновок міститься також в постанові ККС у складі ВС від 26.10.2022 у справі №686/10785/16-к (провадження №51-1321км22).

Відтак, у органу досудового розслідування немає законних повноважень на проведення відповідних слідчих дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з огляду на завершення досудового розслідування кримінального провадження.

З урахуванням викладених обставин, неможливо визнати законним та обґрунтованим рішення суду 1-ої інстанції про повернення обвинувального акту в даному к/п №0000123 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України з підстав неявки обвинувачених в підготовче судове засідання суду 1-ої інстанції, оскільки чинний кримінальний процесуальний закон передбачає механізми забезпечення явки таких осіб в судове засідання або відповідного оголошення їх в розшук у разі неможливості встановлення їх місцезнаходження.

Що стосується тверджень суду 1-ої інстанції з приводу того, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні надійшов до Болградського райсуду Одеської обл. з порушенням територіальної підсудності, колегія суддів зауважує на наступному.

На підставі аналізу матеріалів судового провадження вбачається, що вперше обвинувальний акт в даному к/п №0000123 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України надійшов до Ренійського райсуду Одеської обл., проте у зв`язку із закінченням повноважень одного із трьох суддів судової колегії та, як наслідок, неможливості утворення складу суду для розгляду кримінального провадження, до Апеляційного суду Одеської обл. (нині - Одеського апеляційного суду) було направлено подання разом із матеріалами провадження для вирішення питання стосовно направлення справи на розгляд до іншого суду в межах територіальної юрисдикції апеляційного суду.

Так, ухвалою Апеляційного суду Одеської обл. від 06.01.2016 матеріали даного кримінального провадження були направлені до Болградського райсуду Одеської обл. для судового розгляду.

В подальшому, ухвалою Болградського районного суду Одеської обл. від 14.03.2016 обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні було повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України для усунення недоліків, внаслідок чого стороною обвинувачення 10.11.2023 було повторно скеровано обвинувальний акт після усунення недоліків до Болградського райсуду Одеської обл., з урахуванням вищезгаданої ухвали Апеляційного суду Одеської обл. від 06.01.2016.

При цьому в даному випадку суд апеляційної інстанції наголошує на вимогах ч. 5 ст. 34 КПК України, згідно з якими спори про підсудність між судами не допускаються.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів констатує, що в даному випадку стороною обвинувачення при спрямуванні обвинувального акту в даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України до Болградського районного суду Одеської обл. не було допущено порушень вимог територіальної підсудності, оскільки матеріали даного кримінального провадження були передані до вказаного суду 1-ої інстанції на підставі відповідної ухвали апеляційного суду в порядку ст. 34 КПК України.

За встановлених обставин, апеляційний суд констатує, що в даному випадку суд під час проведення підготовчого судового засідання вийшов за межі наданих йому кримінальним процесуальним законом повноважень та повернув обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні прокурору з підстав, не передбачених вимогами кримінального процесуального закону, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило йому прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору в зазначеному кримінальному провадженні помилково, всупереч вимог кримінального процесуального закону, без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, що, як наслідок, призвело до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження та потягло порушення принципу дотримання розумних строків.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді 1-ої інстанції.

В свою чергу, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, а доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду 1-ої інстанції скасуванню з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження судом 1-ої інстанції, зі стадії підготовчого судового провадження, в іншому складі суду.

Водночас, апеляційний суд вважає за необхідне звернути особливу увагу суду 1-ої інстанції на положення ст. 8 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 та приписи ст.ст. 28 та 318 КПК України.

Частина 1 ст. 318 КПК України встановлює, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б не природно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

У розумінні ЄСПЛ для визначення того, чи була тривалість певного строку розумною, передусім встановлюється початок цього строку та його закінчення. Строк, який слід брати до уваги у зазначеному відношенні, охоплює собою все провадження.

Аналіз наявних у розпорядженні суду апеляційної інстанції матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України свідчить про те, що воно надійшло до суду ще 10.11.2023 (а.с. 1), при цьому, підготовче судове засідання в даному кримінальному провадженні неодноразово відкладалось судом у зв`язку із неявкою сторони захисту та поданням захисниками відповідних клопотань про відкладення судового засідання.

В подальшому, в підготовчому судовому засіданні, призначеному на 31.01.2025, судом 1-ої інстанції було постановлено ухвалу про повернення обвинувального акту прокурору для усунення виявлених недоліків.

Відтак, колегія суддів наголошує на тому, що кримінальне провадження перебуває на розгляді суду 1-ої інстанції досить тривалий час, проте жодних дій, спрямованих на фактичний початок судового розгляду кримінального провадження та забезпечення явки обвинувачених осіб в судове засідання судом здійснено не було, натомість, судом було допущено затягування строків розгляду кримінального провадження та зволікання із завершенням стадії підготовчого судового провадження.

Апеляційний суд вважає таку невиправдану тривалість розгляду даного кримінального провадження неприпустимою, що з огляду на положення ст. 28 та ч. 1 ст. 318 КПК України, тягне за собою порушення принципу розумності строку розгляду справи, у зв`язку із чим вважає за необхідне звернути увагу суду 1-ої інстанції на необхідність вжиття термінових заходів щодо дотримання вищенаведених вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 24, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Болградського районного суду Одеської обл. від 31.01.2025, якою обвинувальний акт у к/п №0000123 від 22.11.2012 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України повернуто прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України - скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту у к/п №0000123 від 22.11.2012 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України в суді 1-ої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

Звернути увагу суду 1-ої інстанції на необхідність дотримання розумних строків, передбачених ст. 28 КПК України під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4