Провадження 1-кс/127/7561/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000253 внесеного до ЄРДР 13.04.2025, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринки, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що на розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000253 внесеному до ЄРДР 13.04.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Підготовче судове засідання суддею Вінницького міського суду Вінницької області призначено поза межами строку дії ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме після 11.06.2025, тому відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

В ході судового розгляду з матеріалів клопотання встановлено, що 13.04.2025, близько 17 години 00 хвилин, в кафе «Атмосфера», що по вул. Є. Пікуса, 1А в м. Вінниці перебували ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Перебуваючи у вказаному закладі, останні розпивали алкогольні напої, які принесли з собою та будучи в стані алкогольного сп`яніння поводили себе зухвало, гучно розмовляли, виражались нецензурною лайкою, кричали.

В подальшому, один із відвідувачів кафе, а саме ОСОБА_8 , підійшов до вищезазначеної групи осіб і попросив вести себе тихіше, так як останні, своєю поведінкою та зовнішнім виглядом ( ОСОБА_4 був по пояс роздягнений) заважають відвідувачам вказаного закладу.

В цей час, у виник протиправний умисел спрямований на вчинення щодо ОСОБА_8 хуліганських дій, а саме, використовуючи малозначний привід (вищевказане зауваження), діючи умисно, з метою самоствердження за рахунок інших осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що перебувають в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпідставно, з хуліганських спонукань, проявляючи особливу зухвалість та очевидну зневагу до існуючих норм поведінки, продовжуючи своє нахабне поводження, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, демонструючи свою зверхність, наблизились до ОСОБА_8 та почали наносити кулаками рук та ногами численні удари по його голові та тулубу, внаслідок чого, заподіяли останньому фізичного болю, страждання та тілесні ушкодження.

Внаслідок зазначених злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ОСОБА_8 було госпіталізовано до хірургічного відділення КНП «Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги».

Відповідно до висновку виписки із медичної карти стаціонарного хворого було виявлено тілесні ушкодження: «Непроникаюче поранення грудної клітки ЗЧМТ, СГМ».

Так, 13.04.2025 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14.04.2025 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

- Протоколами огляду місця події від 13.04.2025;

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.04.2025,

- Протоколом допиту потерпілого та протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.04.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 та протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.04.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 та протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.04.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 та протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.04.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 та протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.04.2025;

- Протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 13.04.2025;

- Повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 14.04.2025;

- Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ,

- Виписка із медичної картки амбулаторного хворого № 5416 від 13.04.2025;

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Санкція ч. 2 ст. 296 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років. У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

- незаконний вплив підозрюваного на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на свідків з метою створення сприятливих для себе умов,

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання є недостатньо дієвим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

- особиста порука не може бути застосована, оскільки у ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

- домашній арешт є недостатньо суворим запобіжним заходом, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість вчинення кримінального правопорушення, а тому він зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

При цьому, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків. (потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора).

Оскільки злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 скоєний із застосування насильства, то відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави.

09.06.2025 обвинувальний акт відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено до Вінницького міського суду Вінницької області.

Враховуючи зазначене, 60-денний строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується 11.06.2025, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, то запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на 60 діб.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою, оскільки вчинено нетяжке кримінальне правопорушення, вчинене із застосуванням насильства, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора, слідчому судді пояснив, що потерпілий першим почав наносити йому тілесні ушкодження, разом з тим він щиро розкаюється у своїх діях, зазначив що він не має наміру переховуватись від суду, а тому просив слідчого суддю застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_5 підтримав заперечення обвинуваченого, слідчому судді пояснив, що ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає у повному обсязі та щиро розкаюється, ризики передбачені ст. 177 КПК України на даний час відсутні, а тому просив застосувати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню направлено до суду, проте підготовче судове засідання не проведено, а строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого спливає.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

З аналізу зібраних по кримінальному провадженню доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, за яке передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Разом з тим, органом досудового розслідування в ході розгляду клопотання наведено низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 11.06.2025.

Враховуючи наведене, а також обставини кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 , наслідки в результаті кримінального правопорушення, особу підозрюваного, схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а тому слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою обвинуваченого не зменшилися, тривають та ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме - тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 серпня 2025 року включно.

Строк дії ухвали визначити до 09 серпня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя