Справа № 362/2871/25
Провадження № 1-кп/362/512/25
ВИРОК

Іменем України

16.07.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 05 лютого 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тємєнічі Брянського району Брянської області, Росія, українця, громадянина України, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2022 року народження, офіційно працевлаштований в ТОВ "ГРАНД БЕТОН» на посаді водія, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 умисно, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство по відношенню до своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , з якою останній проживав в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2024 ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Крім того, постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08.08.2024 ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Крім того, постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2024 ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Крім того, постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2025 ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб.

Не зважаючи на це, ОСОБА_4 продовжив вчинення умисних систематичних дій, направлених на вчинення домашнього насильства стосовно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 та 04.02.2025 близько 23 год. 00 хв. (більш точного часу не встановлено), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , висловлював на адресу ОСОБА_5 образи грубою нецензурною лайкою та умисно завдав два удари долонею в область обличчя, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, чим вчинив психологічне та фізичне насильство відносно останньої.

Внаслідок вчинення вказаних дій ОСОБА_4 ОСОБА_5 завдані психологічні страждання та у неї зафіксовано комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршення її соціального функціонування та зниження якості поточного життя.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе за ст. 126-1 КК України визнав повністю і пояснив, що потерпіла його провокувала на конфлікти, які виникали, в тому числі, і через вживання алкоголю.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засідання показала, що в неї з обвинуваченим були добрі стосунки, в них народився син, потім вона забрала бабусю жити до себе, оскільки та лежача і потребує постійного догляду. У зв`язку з цим утворилася нервова обстановка, почалися непорозуміння. ОСОБА_4 почав вживати алкоголь і в стані алкогольного сп`яніння ображав, лаявся і бив її. Це почалося з 2024 року і тривало по березень 2025 року. Вони роз`їхались, але спілкувались через дитину. На даний час в них все нормально, тому на суворому покаранні не наполягає.

На підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, стороною обвинувачення надано докази, які досліджено судом:

- рапорт старшого інспектора чергової частини відділення поліції № 3 (с. Данилівка) Фастівського РУП ГУНП в Київській області про виклик на лінію 102, з якого вбачається, що ОСОБА_5 04.02.2025 о 23:22 повідомила, що буянить співмешканець, б`є невідомим предметом по вікнах;

- протокол прийняття заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 04.02.2025, в якій вона вказала, що 04.02.2025 о 23 год. 00 хв. за адресою її місця проживання співмешканець ОСОБА_4 вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою та наніс декілька ударів по обличчю. Останній систематично протягом року вчиняв відносно неї домашнє насилля різного характеру;

- висновок експерта № 276 від 27.02.2025, з якого вбачаться, що внаслідок психотравмуючих сімейних обставин (дій ОСОБА_4 ), які досліджуються за матеріалами провадження, у ОСОБА_5 зафіксовано комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку, що призводить до погіршення її соціального функціонування та зниження якості поточного життя. ОСОБА_5 завдані психологічні страждання діями її цивільного чоловіка ОСОБА_4 ;

- постанову Васильківського міськрайонного суду № 362/2690/24 від 24.05.2024, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.;

- постанову Васильківського міськрайонного суду № 362/4612/24 від 08.08.2024, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн;

- постанову Васильківського міськрайонного суду № 362/8287/24 від 18.12.2024, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн;

- постанову Васильківського міськрайонного суду № 362/7900/24 від 06.02.2025, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 діб.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд визнає їх належними та допустимими, оскільки вони зібрані у відповідності до вимог КПК України.

Даючи оцінку зазначеним вище показанням обвинуваченого ОСОБА_4 , даними ним в судовому засіданні, суд зазначає, що обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав, в суду немає підстав сумніватися в істинності його позиції, оскільки вони відповідають показам потерпілої та іншим письмовим доказам, дослідженим в судовому засіданні.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації, вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, повністю доведена.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України як умисне систематичне вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

При призначенні покарання, суд враховує, що, згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про покарання, відповідно до статті 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином; особу винного, який раніше не судимий, не одружений, має на утриманні малолітнього сина, на обліках не перебуває, працює, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи та даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України,оскільки, на думку суду призначення ОСОБА_4 покарання у виді обмеження чи позбавлення волі за встановлених обставин та даних про особу обвинуваченого не відповідатимуть приписам ч. 1, 2 ст. 65 КК України та становитиме надмірний тягар.

Відповідно до ч. 1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені певні обов`язки.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувального заходу, суд виходить з наступного.

У цьому кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_4 визнається винним у вчиненні домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_5 , яка була його цивільною дружиною.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про необхідність застосування відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 91-1 КК України до ОСОБА_4 обмежувальних заходів строком на 1 місяць у виді заборони наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин, оскільки це сприятиме виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої, а призначене судом покарання та обмежувальний захід у своїй сукупності будуть необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експертів та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376, 381-382 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

У відповідності до ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки» та «Формування життєвих навичок».

На підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_4 строком на 1 (один) місяць обмежувальні заходи, а саме: заборонити наближатися на відстань ближче ніж 50 м до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1