Справа № 357/9209/25
У Х В А Л А

22.07.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква клопотання прокурора про заміну покарання засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2024,

У С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 17.06.2025 надійшло клопотання прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про заміну покарання в порядку п. 14 ст. 537 КПК України щодо засудженого ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2024 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці. Вказаний вирок після надрання законної сили направлено для виконання до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, оскільки ОСОБА_4 був звільнений з військової служби з 02.04.2024 та втратив статус військовослужбовця вирок не був виконаний.

Відтак прокурор просить замінити призначене ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком на 3 місяці на покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши доводи клопотання, суд дійшов висновку наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених зокрема п. 14 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

З матеріалів судового провадження встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці.

Вказаний вирок набрав законної сили 04.04.2024. Відповідне розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили від 04.04.2024 направлено для виконанян до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 № 10/2865 від 24.04.2024 , вирок неможливо виконати, оскільки згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 94 від 02.04.2024 солдат ОСОБА_4 звільнений з військової служби.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23.08.2023, який набрав законної сили 28.03.2024, окрім іншого, викладено ст. 60 КК України у новій редакції, якою визначено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Відтак, згідно зі змінами в КК України, введені зазначеним Законом, покарання у виді арешту може бути застосовано лише до військовослужбовців.

Цим же законом зі ст. 11 КВК України виключено арештні доми як вид органів та установ виконання покарання, а також скасовано статті 15, 50-54 КВК України, що встановлюють порядок відбування арешту.

Пунктом 154 Закону № 3342-IX внесено зміни до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, який доповнено пунктом 23 такого змісту: з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 КК України.

Цим законом також внесені зміни до ч. 1 ст. 309 КК України, згідно з якими, незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

На час ухвалення судом обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачала покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Аналіз попередньої та чинної редакції санкції ч. 1 ст. 309 КК України свідчить, що пробаційним наглядом фактично закінчено такий вид покарання як арешт у цій статті.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Внесені Законом № 3342-IX зміни в КК України фактично пом`якшують кримінальну відповідальність, оскільки арешт як покарання, на час його призначення ОСОБА_4 полягав у триманні засудженого в умовах ізоляції (ст. 60 КК України), а внесеними до КК України змінами (ст. 59-1 КК України) введено новий вид покарання «пробаційний нагляд», який полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 , який не є військовослужбовцем, не може відбувати покарання у виді арешту за вироком суду у зв`язку з тим, що після ухвалення вироку в КК України внесені зміни.

Тому, ОСОБА_4 , який наразі не є військовослужбовцем, слід замінити невідбуту частину покарання у виді арешту, іншим видом покарання, передбаченим новою редакцією санкції ч. 1 ст. 164 КК України з урахуванням положень ст. 72 КК України.

Статтею 72 КК України (в чинній редакції) встановлено співвідношення окремих покарань, зокрема, п. 2 ч.1 цієї статті визначено, що одному дню арешту відповідають:

а) два дні обмеження волі;

б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт;

в) два дні пробаційного нагляду.

Водночас, ч. 4 ст. 59-1 КК України встановлено, що пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років. Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду в складі Верховного суду від 02.06.2025 (справа № 344/1398/24), суди при заміні призначеного покарання не можуть призначати інший вид покарання в меншому розмірі, ніж передбачено Загальною частиною КК.

Відтак, оскільки Закон України №3342-ІХ поліпшує становище засудженого ОСОБА_4 , суд доходить висновку, що останньому необхідно замінити покарання, призначене вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту строком на 3 місяці, на більш м`яке покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік з покладенням обов`язків, визначених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі ст. 59-1,60, 72 КК України, керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Замінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання, призначене вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2024 з арешту строком 3 (три) місяці, на пробаційний нагляд строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 59-1 КК України встановити засудженому ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації, за місцем його проживання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_6