Справа № 635/8745/19
Провадження № 1-кп/635/211/2025
УХВАЛА

17 червня 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження № 0000037 від 14 січня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Манченки Харківського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, у кінці грудня 2017 року у вечірній час більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 разом з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження та іншою особою, яка відповідно до ст.22 КК України не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, та матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, маючи спільний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, прийшли до дачного домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Після цього, згідно попередньої спільної домовленості із ОСОБА_4 інша особа, яка відповідно до ст.22 КК України не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, та матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження залишилась неподалеку від вказаного дачного домоволодіння та слідкувала, щоб за діями ОСОБА_4 та особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, не спостерігали інші сторонні особи.

У цей же час ОСОБА_4 разом із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, проникли через паркан всередину території вказаного домоволодіння та, продовжуючи реалізовувати спільний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, піддівши палкою, зняли з петлі і таємно викрали металеву створу порі розміром 181х91 см, загальною вагою 40,10 кг, вартість якої згідно висновку експерта N?8563 від 13.04.2018 за результатами судової товарознавчої експертизи складає 200.50 грн.

У подальшому ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення злочину, після чого з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, разом з іншою особою, яка не досягла віку, в якого відповідно до ст.22 КК України настає кримінальна відповідальність, та матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, продовжуючи реалізувати спільний із ОСОБА_4 умисел, із зазначеною металевою створкою воріт з місця вчинення кримінального правопорушення - злочину також зникли, розпорядившись останньою відповідно до попередньої домовленості із ОСОБА_4 чим спричинили потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням на територію сховища, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у кінці грудня 2017 року на наступний день у вечірній час більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 разом з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, та іншою особою, яка відповідно до ст.22 КК України не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, та матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, повторно, маючи спільний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, прийшли до дачного домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 .

Після цього, згідно попередньої спільної домовленості із ОСОБА_4 інша особа. яка відповідно до ст.22 КК України не досягла віку, з якого наступає кримінальна віддаленість, та матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження залишившись неподалеку від вказаного дачного домоволодіння та слідкувала, щоб за діями ОСОБА_4 та особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, не спостерігали інші сторонні особи.

У цей же час ОСОБА_4 разом із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, повторно, продовжуючи реалізовувати спільний умисел, направлений на таємне викрадений чужого, майна, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, та, піддівши палкою, шляхом вільного доступу зняли з петлі і таємно викрали металеву хвіртку розміром 167х89 см. загального вагою 36.05 кг, вартість якої згідно висновку експерта N?8563 від 13.04.2018 за результатами судової товарознавчої експертизи складає 180,25 грн.

У подальшому ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення - злочину, після чого з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, разом з іншою особою, яка не досягла віку, якого відповідно до ст.22 КК України настає кримінальна відповідальність, та матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, продовжуючи реалізувати спільний із ОСОБА_4 умисел, із зазначеною металевою хвірткою з місця вчинення кримінального правопорушення - злочину також зникли, розпорядившись останньою відповідно до попередньої домовленості із ОСОБА_4 , чим спричинили потерпіли ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 22.03.2018 у вечірній час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , повторно, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. діючи з корисливих мотивів, зайшов на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після чого шляхом зриву навісного замка проник в середину сараю, звідки таємно викрав порожній газовий балон червоного кольору, об`ємом 50 л. вартість якого згідно висновку експерта N?9459 від 24.04.2018 за результатами судової товарознавчої експертизи складає 400.00 грн.

Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення- злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням інше приміщення, вчинене повторно.

Крім того, 23.03.2018 у ранковий час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , повторно, маючи умисел, направлений на таємне викрадений чужого майна, діючи з корисливих мотивів, зайшов на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після чого проник всередину сараю, звідки таємно викрав порожній газовий балон червоного кольору, об?ємом 50 л. вартість якого згідно висновку експерта N?9459 від 24.04.2018 за результатами судової товарознавчої експертизи складає 400.00 грн.

Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення - злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням інше приміщення, вчинене повторно.

В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо закриття даного кримінального провадження, у зв`язку з прийняттям закону про декриміналізацію.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження у зв`язку із декриміналізацією діяння відповідно до Закону України № 3886-IX Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів, який набрав чинності 09 серпня 2024 року. Крім того, зауважила, що оскільки строки для притягнення за ч.1 ст.162 КК України спливли, підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.162 КК України відсутні.

Обвинувачений просив закрити провадження, при цьому, зазначив, що йому зрозуміла суть закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині 1ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч. 1 ст. 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Таким чином, розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що станом на:

- 2017 рік становило 1600 грн., тобто кримінальна відповідальність настає у випадку заволодіння майном вартістю понад 1600 грн;

- 2018 рік становило 1762 грн., тобто кримінальна відповідальність настає у випадку заволодіння майном вартістю понад 1762 грн.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діянь, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України, надійшло до суду 01 червня 2018 року, однак на момент розгляду цього кримінального провадження судом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки Законом України № 3886-ХІ від 18 липня 2024 року внесено зміни до ст. 51 КУпАП та збільшено розмір вартості майна, який впливає на розмежування адміністративного правопорушення та кримінального правопорушення та кваліфікацію дій особи.

Так, в обвинувальному акті вказано, що:

- протиправними діями ОСОБА_4 за епізодом від грудня 2017 р. заподіяна майнова шкода ОСОБА_5 на суму 200 грн. 50 коп., тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченим не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 01 січня 2017 року становило 1600 грн.;

- протиправними діями ОСОБА_4 за епізодом від грудня 2017 р. заподіяна майнова шкода ОСОБА_5 на суму 180 грн. 25 коп., тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченим не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 01 січня 2017 року становило 1600 грн.;

- протиправними діями ОСОБА_4 за епізодом від 22.03.2018 заподіяна майнова шкода ОСОБА_6 на суму 400 грн. 00 коп., тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченим не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 01 січня 2018 року становило 1762 грн.;

- протиправними діями ОСОБА_4 за епізодом від 23.03.2018 заподіяна майнова шкода ОСОБА_6 на суму 400 грн. 00 коп., тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченим не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 01 січня 2018 року становило 1762 грн.

Положення п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Питання щодо речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 479-2 КПК України, ст.ст. 3, 4, 5 КК України,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № 0000037 від 14 січня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази - металеву хвіртку та металеву створу воріт, після набрання ухвалою законної сили повернути ОСОБА_5 .

Речові докази - два газових балони об`ємом 50 л., переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , після набрання даною ухвалою законної сили вважати повернутим ОСОБА_6 .

Копію ухвали суду та матеріали направити до відділеня поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1