Справа № 296/4923/25
У Х В А Л А

Іменем України

07 травня 2025 рокум. Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с.Котлярка, Попільнянського району, Житомирської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.262, ч.1 ст.345 КК України у кримінальному провадженні № 0000371 від 05.05.2025,-

ВСТАНОВИВ:

07.05.2025 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000371 від 05.05.2025 за ч.2 ст.125, ч.1 ст.262, ч.1 ст.345 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обгрунтовано тим, що у провадженні СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування відомості щодо яких внесено до ЄРДР за № 0000371 від 05.05.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 261, ч. 1 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 05 травня 2025 року, близько 15 години 40 хвилин, ОСОБА_5 перебував у гаражному приміщенні, що розташований біля будинку АДРЕСА_3 , де у останнього, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт із ОСОБА_8 .

В ході даного конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_5 , стоячи навпроти ОСОБА_8 , відштовхнув останню правою рукою від себе, після чого схопив за праву руку, підняв металеву каністру та наніс останньою декілька ударів по голові, лівій руці та правій нозі ОСОБА_8 , тримаючи каністру в правій руці.

Вказаними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в потиличній ділянці справа, забою м`яких тканин спинки носа, саден на обох передпліччях, синця та садно на правій гомілці, поверхневої скальпованої рани на долонній поверхні правої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що під час дії правого режиму воєнного стану, 05.05.2025 приблизно о 15 годині 45 хвилин працівники Управління патрульної поліції в Житомирській області у складі екіпажу «Граніт» № 151 капітана поліції ОСОБА_9 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , рухаючись на службовому транспортному засобі марки «Тойота Королла», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в однострої з знаками розрізнення «Національної поліції України», виконуючи свої службові обов`язки, передбачені Законом України «Про Національну поліцію», отримали виклик по лінії «102» від ОСОБА_8 про заподіяння їй тілесних ушкоджень за адресою: вулиця Юрія Вороного, 6, м. Житомир.

Приїхавши за вказаною адресою до працівників Управління патрульної поліції в Житомирській області підійшов ОСОБА_5 у якого виник умисел на вимагання службової табельної вогнепальної зброї у працівників патрульної поліції.

Реалізуючи свій умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_5 , розуміючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, перебуваючи в однострої з знаками розрізнення «Національної поліції України», виконуючи свої службові обов`язки, передбачені Законом України «Про Національну поліцію»,почав вимагати у працівника Управління патрульної поліції в Житомирській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 віддати йому табельну вогнепальну зброю.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що під час дії правого режиму воєнного стану, 05.05.2025 приблизно о 15 годині 45 хвилин працівники Управління патрульної поліції в Житомирській області у складі екіпажу «Граніт» № 151 капітана поліції ОСОБА_9 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , рухаючись на службовому транспортному засобі марки «Тойота Королла», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в однострої з знаками розрізнення «Національної поліції України», виконуючи свої службові обов`язки, передбачені Законом України «Про Національну поліцію», отримали виклик по лінії «102» від ОСОБА_8 про заподіянняїй тілесних ушкоджень за адресою: вулиця Юрія Вороного, 6, м. Житомир.

Приїхавши за вказаною адресою до працівників Управління патрульної поліції в Житомирській області підійшов ОСОБА_5 у якого виник умисел на погрозу вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , розуміючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, перебуваючи в однострої з знаками розрізнення «Національної поліції України», виконуючи свої службові обов`язки, передбачені Законом України «Про Національну поліцію», ігноруючи неодноразові вимоги працівників поліції заспокоїтись, почав погрожувати предметом зовні схожим на гранату, який тримав обома руками, працівникам правоохоронного органу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що зараз їх підірве, чим створив реальну загрозу для їхнього життя та здоров`я.

05.05.2025 ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

06.05.2025 у відповідності до вимог ст.ст. 36, 40, 42, 276-278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125, ч.1 ст.262, ч.1 ст.345 КК України

Звертаючись до суду слідчий вказує на необхідність обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою через необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, у тому числі тяжкого, санкція покарання найтяжчого з яких передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років та містять безальтернативну санкцію позбавлення волі на тривалий період часу.

Варто врахувати, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що певним чином мінімізує можливість застосування заохочувальних приписів повністю КК України у разі постановлення обвинувального вироку (призначення покарання більш м`якого, ніж визначене санкцією статті, звільнення від відбування покарання тощо) та підвищує імовірність настання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового покарання, підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

ОСОБА_5 може впливати учасників кримінального провадження, а саме на потерпілу ОСОБА_8 , з якою проживає разом та перебуває в сімейних відносинах, а саме, може впливати шляхом її переконання, залякування чи схиляння до зміни наданих нею показань, узгодження своїх показань.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) потерпіла ще судом не допитана та надані нею під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Ризик продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. (п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України).

Сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, так як проживає разом з потерпілою ОСОБА_8 та з метою помсти чи залякування може продовжити заподіювати останній тілесні ушкодження.

Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, об`єктивно не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вказаним ризикам. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде сприяти проведенню досудового розслідування у розумні строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що з метою запобігання вищевказаних ризиків, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, неможливо застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Під час судового розгляду клопотання, прокурор та слідчий повністю підтримали клопотання та просили його задовільнити з мотивів та підстав, що в ньому вказані також прокурор вказав, що є нелоцільним визначення застави оскільки підозрюваний погрожував поліцейським.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 та сам підозрюваний просили обрати більш м`який запобіжний захід, що не пов`язаний з утриманням в умовах СІЗО.

Підозрюваний пояснив, що того дня його співмешканка ОСОБА_11 з ще одним чоловіком його напоїли. Йому не можна пити бо в нього група інвалідності пов`язана з психіатрією. Він кожні три місяці проліковується стаціонарно, останнього разу лікувався у грудні 2024 року. Хвороби він набув під час перебування на війні, він танкіст, контужений. Наразі знову треба лягати в лікарню бо в нього сильні головні болі його щось тривожить. Під час розпивання алкоголю, в гаражі була колонка, коли почала грати російська музика він попрохав переключити, проте співмешканка не послухала. Він схватив колонку та жбурнув її, і ймовірно завдав ушкоджень їй. Згодом приїхали поліцейські, він побачив зброю та сказав їм, щоб вони її віддали потім витяг предмет, що схожий на гранату, що відбувалося не пам`ятає точно, проте коли поліцейськи витягли зброю він зрозумів невдалість своїх дій та сказав, що то учбова граната. Комусь завдати шкоди він не бажав. Нікуди тікати він не буде, відповість за свої дії. Просить застосувати до нього домашній арешт, який він відбуватиме за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . Тиснути на співмешканку він не буде, а на поліцейських тим паче.

Захисник вказав, що підозрюваний ОСОБА_5 має посвідчення інваліда війни, про що долучив відповідний документ серії № 062377 наразі він визнає вину та ними ініціюється угода про визнання винуватості, він повністю сприяє слідству.

Прокурор підтвердив, що підозрюваний надає покази, та ініційовано угоду про визнання винуватості

Підозрюваний підтримав свого захисника в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Стаття 177 КПК України встановлює мету і підстави застосування запобіжних заходів

Так ч.1 ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.4 ст.194 КПК України).

Під час судового розгляду встановлено, що у провадженні СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування відомості щодо яких внесено до ЄРДР за № 0000371 від 05.05.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 345 КК України. Наразі підозрюваним з 06.05.2025 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

Враховуючи стадію судового розгляду, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченому ч.2 ст.27, ч.3 ст.289 КК України є обґрунтованою в розумінні ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 345 КПК України, це підтверджується в своїй сукупності:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 05.05.2025;

- протоколом огляду місця події від 05.05.2025;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 06.05.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 06.05.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 06.05.2025;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 від 06.05.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 06.05.2025;

- протоколом огляду предмету (відеозапису) від 06.05.2025;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 06.05.2025;

Отже, слідчий суддя вважає підозру ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 345 КК України від 06.05.2022 обгрунтованою в сукупності наданих доказів.

Щодо ризиків.

Існування ризику щодо можливості переховуватися від суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюється судом в світлі обставин вчинення кримінальних правопорушень. Так ОСОБА_5 інкримінується три кримінальних правопорушення одне з яких є проступном (ч.2 ст.125 КК України) ще одне за ч.1 ст. 345 КК України є нетяжким злочином та одне тяжке кримінальне правопорушення яке передбачає покарання у вигляді позбовлення волі на строк від 3 до 7 років (ч.1 ст.262 КК України) .

ОСОБА_5 є раніше не судимий, має статус інваліда війни 3 групи, має постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . Також він має право виїзду за межі України в період воєнного стану, як інвалід війни та з його слів має закордонний паспорт .

Отже ризик втечі всеж таки існує, проте він мінімальний з огляду на поведінку підозрюваного після вчинення кримінальних правопорушень: сприяє розкриттю злочинів шляхом дачі свідчень, визнає вину, ініціює угоду про визнання винуватості

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) то він теоритично існує, але знову ж підозрюваний визнає, що його дії були неправомірні, надав покази, та ініціював угоду про визнання винуватості

Ризик продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 (п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України) слідчий суддя вважає не підтверджим, оскільки не можливо продовжити злочини за ч.2 ст.125, ч.1 ст.262 та ч.1 ст.345 КК України бо вини не є триваючими. Слідчим же вказується саме на продовження вчинення кримінальних правопорушень в яких підозрюють ОСОБА_5 , а не вчинення нових.

Отже, прокурором та слідчим під час рогляду клопотання доведено слідчому судді , що існують ризики лише за п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України і то вони є мінімальні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (ч.1 ст.262 КПК України) за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років, отже відносно нього може бути застосований такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Разом з тим, слідчому судді не доведено, що віносно підозрюваного неможливе обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому слідчим суддею враховано особу підозрюваного, його вік, наявність групи інвалідності, статусу інваліда війни, його ставлення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, готовність нести покарання, наявність постійного місця реєстрації та необхідності лікуватися.

Все це в своїй сукупності дозволило зробити висновок, що саме цілодобовий домашній арешт, який відповідно до ст.181 КПК України полягтиме зокрема у забороні підозрюваному залишати житло, з покладанням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, буде цілком достатнім, та необхідним у даному конкретному випадку.

Отже, слідчий суддя приймає рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого, задоволення клопотання сторони захисту та обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, за місцем проживання: АДРЕСА_2 заборонивши підозрюваному цілодобово залишати вказане житло, строком до 06.07.2025 (включно) з покладенням ряду обов`язків передбачених ст.195 КПК України..

Повний текст ухвали у справі №296/4923/25 виготовлена з урахуванням, що у вступній та резолютивній частині від 07.05.2025 слідчим суддею допущено описки в написанні прізвища підозрюваного ОСОБА_5 внаслідок неправильного відмінювання, що відповідає ч.1 ст.379 КПК України.

Так вказаною нормою передбачено, що суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Виправлення описок не тягне зміни рішення прийнятого слідчим суддею 07.05.2025 у справі №296/4923/25

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372,379 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.262, ч.1 ст.345 КК України у кримінальному провадженні № 0000371 від 05.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 заборонивши підозрюваному цілодобово залишати вказане житло, строком до 06.07.2025 (включно).

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) не відлучатися за межі с. Котлярка, Попільнянського району, Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) прибувати до слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першим викликом на визначений ним день та час;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, коло яких має визначити та письмово повідомити підозрюваному слідчий, прокурор;

5) у разі наявності здати на зберігання до Управління державної міграційної служби України в Житомирській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

6) носити електронний засіб контролю

Встановити строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків до 06.07.2025 (включно).

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчу СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_12

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу.

Увала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1