Справа № 700/738/25
Провадження № 1-кп/700/107/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 р. Лисянський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лисянка Лисянського району Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, командира аеромобільного відділення аеромобільного взводу аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант», не одружений, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше неодноразово судимого, останній раз 02.11.2022 Лисянським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до остаточнго покарання - 4 роки 4 місяці 1 день позбавлення волі; ухвалою від 23.10.2024 Богунського районного суду м. Житомир Житомирської області звільнений від відбування покарання умовно-достроково на строк 1 рік 4 місяці 14 днів, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , проходячи військову службу за контрактом у військовому званні «молодший сержант», 07 червня 2025 року, точний час під час проведення дізнання встановити не представилось за можливе, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, через мережу Інтернет замовив у невстановленої дізнанням особи виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_3 . При цьому ОСОБА_2 через мережу Інтернет надав вказаній особі фотокартку з власним зображенням, зразок власного підпису, що необхідно для виготовлення даного документа, повідомив свої персональні дані, та в той же час чим вчинив кримінальний проступок у вигляді пособництва в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою.

Він же, 21.06.2025 року, о 12 годині 21 хвилині, перебуваючи у приміщенні відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване за адресою: провулок Миру, 17, селище Лисянка Звенигородського району Черкаської області отримав поштове відправлення від невстановленої в ході дізнання особи з виготовленим на його замовлення підробленим посвідченням водія НОМЕР_4 з дозволом на керування транспортними засобами категорії «В», виданим на його ім`я Територіальним сервісним центром №8041 в м. Київ від 17.06.2025. Після чого, почав використовувати зазначений підроблений документ під час керування транспортними засобами на території України.

24 червня 2025 року близько 01 год. 20 хв., ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_5 , рухаючись по вул. Небесної Сотні навпроти будинку №5 в селищі Лисянка Звенигородського району Черкаської області, у відповідності до ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» був зупинений працівниками поліції сектору поліцейської діяльності № 2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області для перевірки документів. На вимогу співробітника поліції, діючи умисно, усвідомлюючи можливість настання наслідків, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого документа, достеменно усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 від 17.06.2025 з відкритою категорією «В», виготовлене неналежним уповноваженим суб`єктом та є фіктивним, всупереч вимогам до п. 2.1, 2.4 розділу 2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, з метою введення в оману працівника поліції щодо наявності в нього права керування легковим автомобілем, використав шляхом надання працівнику поліції завідомо підроблене посвідчення водія, бланк якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-25/9863-ДД від 04.07.2025 не відповідає бланкам посвідчення водія, які перебувають в офіційному обігу, чим вчинив використання завідомо підробленого документу, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 , ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Прокурором до суду направлено обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні, разом з: розписками обвинуваченого ОСОБА_2 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою обвинуваченого ОСОБА_2 , складеною в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні; а також із клопотанням прокурора в порядку ч.1 ст. 302 КПК України про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні згідно положень ст. ст. 381, 382 КПК України суд враховує те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Так, згідно заяви обвинуваченого, яку він підписав в присутності захисника адвоката ОСОБА_3 , вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 , ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_2 визнав повністю, згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінальних проступків, які викладені в обвинувальному акті, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінальних проступків, та розуміє наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України щодо позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає, що наявними в справі доказами доведена поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установами, які мають право видавати такий документ, і який надає право, з метою його використання іншою особою, та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є кримінальними проступками, дані, що характеризують особу винного, який за місцем служби характеризується переважно з позитивної сторони з окремими зауваженнями, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальні проступки в період невідбутого покарання за попередні злочини.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочинів.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає за доцільне в даному випадку призначити ОСОБА_2 покарання за ч. 5 ст.27, ч. 1 ст. 358 КК України та за ч. 4 ст. 358 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень у виді обмеження волі шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім цього, як свідчать матеріали кримінального провадження, ОСОБА_2 був засуджений 02.11.2022 року вироком Лисянського районного суду Черкаської області за ч.2,3 ст.185 КК України до 4 років 4 місяців 1 дня позбавлення волі. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 23.10.2024 року обвинувачений ОСОБА_2 був звільнений від відбування покарання умовно-достроково на строк 1 рік 4 місяці 14 днів.

Згідно з ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків призначається покарання, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила нове кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України в період умовно-дострокового звільнення, тому остаточне покарання визначається за сукупністю кримінальних правопорушень та шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лисянського районного суду Черкаської області вироків від 02.11.2022 (ст.71 КК України) із врахуванням правил складання покарань (ст.72 КК України), за якими одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-технічної експертизи документа № СЕ-19/124-25/9863-ДД від 04.07.2025 у розмірі 2674,20 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого за правилами ст.124 КПК України, оскільки вони витрачені на доведення його вини.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 369, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання основного менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_2 покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.

Згідно з ч.1 ст.71,72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 02.11.2022 та остаточно призначити ОСОБА_2 до відбування покарання 2 (два) роки 5 (п`ять) місяців 14 (чотирнадцять) днів позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту взяття під варту засудженого та приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документа у розмірі 2674 гривні 20 копійок.

Речові докази:

- посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 , видане 17.06.2025 ТСЦ 8041 - знищити;

- DVD-R диск, на якому розміщенні відеозаписи з нагрудної боді камери по факту перевірки документів, а саме посвідчення водія виданого на ім`я ОСОБА_2 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Лисянський районний суд Черкаської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_4