Справа № 569/3633/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий, у рамках кримінального провадження № 0000004 від 05.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.

В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та іншими особами, які на даний час невстановлені досудовим розслідуванням, у період з 12.02.2025 по 22.02.2025, переслідуючи корисливі мотив і мету, направлені на отримання грошової винагороди, достовірно знаючи про тимчасові обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України, організували незаконне переправлення через державний кордон України громадян України призовного віку ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, під час дії воєнного стану на території держави, за грошову винагороду, незважаючи на діючі обмеження.

Зокрема, в період з 12.02.2025 по 19.02.2025 особи, які на даний час невстановлені досудовим розслідуванням, в ході телефонних розмов роз`яснили жителям Рівненської області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що вони можуть безперешкодно перетнути державний кордон України у період дії воєнного стану, в напрямку Румунії, заплативши за одну особу 6000 доларів США. При цьому, невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи повідомили, що вони забезпечать їх переїзд з м. Рівне до Чернівецької області, де і буде здійснено незаконний перетин державного кордону України поза офіційними пунктами пропуску в напрямку республіки Румунія.

В подальшому, 19.02.2025 близько 18 год. 45 хв., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виконуючи вказівки осіб, які на даний час невстановлені досудовим розслідуванням, автомобілем марки «BMW 318», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_13 , вирушили з м. Рівне до готелю «Rudison», що по вул. Галицька, 44а в с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області. Прибувши до вказаного готелю ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишились в ньому, очікуючи подальші вказівки невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб.

Далі, 20.02.2025 близько 13 години, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виконуючи вказівки осіб, які на даний час невстановлені досудовим розслідуванням, автомобілем марки Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_14 , вирушили до готелю «Асторія», що в с-щі Неполоківці Чернівецького району Чернівецької області. Прибувши до вказаного готелю ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишились в ньому, очікуючи подальші вказівки невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб.

В подальшому, 22.02.2025 близько 5 години 10 хв, ОСОБА_7 , реалізовуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, на автомобілі марки Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_3 прибув до готелю «Асторія», що в с-щі Неполоківці Чернівецького району Чернівецької області, де забрав ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та вказаним автомобілем повіз їх в сторону державного кордону України з Румунією. Приїхавши до с. Їжівці Сторожинецького району Чернівецької області, ОСОБА_7 передав ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 для ОСОБА_5 , який відповідно до попередньої домовленості мав безпосередньо переправити вищевказаних осіб через державний кордон України поза межами офіційних пунктів пропуску в сторону Румунії.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та реалізовуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України ОСОБА_5 , рухаючись у пішохідному порядку та супроводжуючи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 із с. Їжівці Сторожинецького району Чернівецької області вирушили в сторону державного кордон України з Румунією. Однак, 22.02.2025 о 8 год. 13 хв. приблизно за 7 км. від державного кордон України з Румунією ОСОБА_5 був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та інші, на даний час не встановлені досудовим розслідуванням особи, не довели свої дії, спрямовані на незаконне переправлення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 через державний кордон України до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

22.02.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Їжівці Сторожинецького району Чернівецької області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України

Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 22.02.2025, в ході якого вилучено мобільний телефон марки iPhone 8 в зеленому чохлі з сім карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», який належить ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки iPhone 13 зеленого кольору, який належить ОСОБА_11 ; мобільний телефон марки Xiaomi сірого кольору, з сім карткою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_12 ; чотири білих халати з полімерного матеріалу; дві балаклави зеленого кольору; четверо плоскогубців; три радіостанції чорного кольору марки «Baofeng» моделі «UV-9R PRO».;

- протоколами затримання ОСОБА_5 та ОСОБА_7 від 22.05.2025;

- протоколами допитів підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_5 від 22.02.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 22.02.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.02.2025;

- протоколом огляду речей підозрюваного ОСОБА_7 від 07.03.2025;

- протоколом огляду речей підозрюваного ОСОБА_5 від 10.03.2025;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2025 зі свідком ОСОБА_9 в ході пред`явлення фотознімків останній впізнав ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2025 зі свідком ОСОБА_9 в ході пред`явлення фотознімків останній впізнав ОСОБА_15 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2025 зі свідком ОСОБА_9 в ході пред`явлення фотознімків останній впізнав ОСОБА_16 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2025 зі свідком ОСОБА_9 в ході пред`явлення фотознімків останній впізнав ОСОБА_13 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2025 зі свідком ОСОБА_9 в ході пред`явлення фотознімків останній впізнав ОСОБА_17 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2025 зі свідком ОСОБА_8 в ході пред`явлення фотознімків останній впізнав ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2025 зі свідком ОСОБА_8 в ході пред`явлення фотознімків останній впізнав ОСОБА_15 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2025 зі свідком ОСОБА_8 в ході пред`явлення фотознімків останній впізнав ОСОБА_16 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2025 зі свідком ОСОБА_8 в ході пред`явлення фотознімків останній впізнав ОСОБА_13 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2025 зі свідком ОСОБА_8 в ході пред`явлення фотознімків останній впізнав ОСОБА_17 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2025 зі свідком ОСОБА_8 в ході пред`явлення фотознімків останній впізнав ОСОБА_17 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.02.2025 зі свідком ОСОБА_11 в ході пред`явлення фотознімків останній впізнав ОСОБА_15 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.02.2025 зі свідком ОСОБА_11 в ході пред`явлення фотознімків останній впізнав ОСОБА_13 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.02.2025 зі свідком ОСОБА_12 в ході пред`явлення фотознімків останній впізнав ОСОБА_15 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.02.2025 зі свідком ОСОБА_12 в ході пред`явлення фотознімків останній впізнав ОСОБА_13 ;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 24.02.2025 №67/5/1/3-695;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 24.02.2025 №67/5/1/3-696;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження за особою від 24.02.2025 №67/5/1/3-697;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 24.02.2025 №67/5/1/3-698;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 25.02.2025 №67/5/1/3-908;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 25.02.2025 №67/5/1/3-909;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження за особою від 25.02.2025 №67/5/1/3-910;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження за особою від 24.02.2025 №67/5/1/3-911;

- речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, оскільки відповідне кримінальне провадження безпосередньо не розглянуто судом.

Таким чином, шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання його під вартою, вищевказаних ризиків уникнути не можливо.

Покликаючись на вищевикладене, слідчий вказує про неможливість запобігання вищевказаним ризикам інакше ніж шляхом застосування стосовно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні повністю підтримали клопотання з викладених у ньому підстав, просили його задоволити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 05.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

За вищевказаних обставин, у рамках даного кримінального провадження, 22.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

25.02.2025 слідчим суддею Рівненського міського суду до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.04.2025 з можливістю внесення застави у розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 484 480 гривень, який 22.04.2025 в подальшому було продовжено до 22.06.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 продовжено до шести місяців, тобто до 22.08.2025 включно, у зв`язку із неможливістю закінчення досудового розслідування у двомісячний строк, внаслідок особливої складності даного кримінального провадження, що зумовлено обсягом та специфікою процесуальних дій, необхідних для завершення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розумність підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантій від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції." Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин".

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 , п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 ).

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також, не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Так, вище вказані докази вказують на обґрунтованість та розумність оголошеної ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, є те, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Враховуючи воєнний стан в Україні, підозра у вчинені резонансного злочину, вчиненого під час такого стану, існує ризик втечі підозрюваного за межі України з метою переховування від органу досудового розслідування та суду;

-знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є те що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організації незакінченого замаху на незаконне переправлення особи через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, а в ході досудового розслідування, на даний час не встановлено весь механізм злочину, не встановлено також і всіх інших учасників вказаної групи осіб, а тому, існує ризик того, що підозрюваний знищить, сховає або спотворить інші речі та документи, які мають відношення до вчинення кримінального правопорушення. Такими речами і документами є чорнові записи так звані списки осіб, які мали незаконно перетнути державний кордон України, мобільні телефони з наявними в них переписками між співучасниками, тощо;

-незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 може шляхом умовляння, залякування та здійснення інших активних дій може впливати на свідків, іншого підозрюваного із метою надання ними показань для покращення свого становища. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що він працездатний, не одружений, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Крім того, перевіряється його причетність до вчинення інших злочинів.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, є те, що підозрюваний постійних доходів немає, а тому є ризик, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Дані про особу підозрюваного вказують на те, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, утриманців не має, а відтак обставин, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу до підозрюваного немає.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, що виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо ОСОБА_18 винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1-5 ст. 177 КПК України та гарантувати його належну процесуальну поведінку.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», у справі «Летельє проти Франції» вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У зв`язку із складністю кримінального провадження, обсягом та специфікою процесуальних дій, необхідних для завершення досудового розслідування, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено постановою заступника керівника Рівненської обласної прокуратури, до шести місяців, тобто до 22 серпня 2025 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином суд, визначаючи розмір застави бере до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 слід визначити заставу у розмірі 160 прожиткових мінімуму для працездатних осіб, що становить 484 480 гривень, оскільки саме така сума співмірна з наявними ризиками та може забезпечити виконання останнім процесуальних обов`язків.

Саме такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного суд не вбачає.

Окрім цього, застосовуючи альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 днів, тобто до 16.08.2025.

Утримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор" - м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

Одночасно визначити заставу у розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 484 480 (чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача, ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0010559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти обов`язки на підозрюваного у разі внесення застави:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого, або прокурора про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити строк дії ухвали та строк дії покладених обов`язків, у разі внесення застави встановити до 16.08.2025.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити на виконання уповноваженій особі ДУ "Рівненський слідчий ізолятор", вручити учасникам судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя підпис

Ухвала ___________________________________ набрала законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію засвідчено: __________________________