Справа180/1383/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Марганець угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2024 року № 0000200, за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Марганця Дніпропетровської області, громадянка України, із середньою освітою, не заміжня, не працююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , не судима,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 30.04.2024 року, у денний час доби, в період часу з 13:00 години по 16:00 годину (точного часу встановити не представилось можливим) вона з дозволу ОСОБА_6 перебувала в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , де в кімнаті будинку на ліжкові побачила мобільний телефон марки «Redmi Note 11S», моделі 2201117SY, чорного кольору, з ємкістю пам`яті 128 GB, IMEI № 1: НОМЕР_1 , № 2: НОМЕР_2 , в чорному чохлі, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , належний потерпілому ОСОБА_6 , у зв`язку з чим у неї виник умисел, спрямований на таємне викрадення даного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 30.04.2024 року, у денний час доби, в період часу з 13:00 години по 16:00 годину (точного часу встановити не представилось можливим), перебуваючи у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_7 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, строк дії якого продовжено на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 № 3564-ІХ, взяла до рук мобільний телефон марки «Redmi Note 11S», моделі 2201117SY, чорного кольору, з ємкістю пам`яті 128 GB, IMEI № 1: НОМЕР_1 , № 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 2353/24 від 08.05.2024 становить 4080,30 грн., в чорному чохлі, який матеріальної ціннності для потерпілого не представляє, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, і з місця злочину з викраденим майном зникла, повернувшись до свого місця мешкання, таким чином розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, тим самим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

14.05.2025 року між прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 ,якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000200, та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, при її укладанні враховані наступні обставини, передбачені ст.470 КПК України:

- обвинувачена ОСОБА_3 вину в інкримінованому діянні визнала повністю та беззастережно;

- ОСОБА_3 інкримінується вчинення тяжкого злочину, що дозволяє укладення угоди про визнання винуватості відповідно до ч.4 ст.469 КПК України;

- наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження;

- наявність суспільного інтересу в запобіганні більшої кількості кримінальних правопорушень, які можуть бути вчинені обвинуваченою.

Сторонами досягнуто домовленостей щодо узгодженого покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, що обмежують права обвинуваченої. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які зрозумілі сторонам, та які передбачені ст.ст.473, 474 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченою, а також надав заяву про проведення судового засідання без його участі.

В судовому засіданні прокурор просила вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_5 також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджені в ній вид та розмір покарання. При цьому, ОСОБА_3 зазначила, що визнає себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і визнає фактичні обставини справи, встановлені слідством.

Крім того, зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.

Вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з абз.3 п.3 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює характер обвинувачення, беззастережно визнає себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, і повністю визнала фактичні обставини справи, встановлені слідством та викладені в обвинувальному акті.

Прокурор та обвинувачена добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України. Потерпілий не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, про що надав відповідну заяву. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, має сім`ю, на утриманні малолітню дитину, не працює, має постійне місце проживання та місце реєстрації, за місцем проживання скарг на її поведінку не надходило, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2008 року з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій відповідно до ст.66 КК України, суд визнає сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої покарання обставини і відсутність передбачених ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання винної особи, а також те, що потерпілий ОСОБА_6 претензій до ОСОБА_3 не має, просив суворо її не карати, суд погоджується з визначеними в угоді про визнання винуватості мінімальним покаранням, передбаченим санкцією ч.4 ст.185 КК України.

Матеріальна шкоди, завдана потерпілому ОСОБА_6 кримінальним правопорушенням, становить 4080,30 грн. та відшкодована в повному обсязі потерпілій особі в ході досудового розслідування шляхом повернення викраденого.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою та призначити узгоджені сторонами вид та міру покарання.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався, і суд не вбачає підстав для його застосування на час до набрання даним вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 травня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному 03.05.2024 рокудо Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200, укладену між прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведення судової товарознавчої експертизи № 2353/24 від 08.05.2024 року в розмірі 320,00 грн.

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки «Redmi Note 11S», моделі 2201117SY, чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому, - вважати повернутим.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1