Справа № 504/983/25
Номер провадження 1-кп/504/574/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши в залі суду в селищі Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №000176 від 12.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великоплоське Великомихайлівського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

на розгляді Доброславського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

В підготовчому судовому засіданні, на обговорення поставлено питання можливості призначення судового розгляду.

Прокурор вказав, що у судовому провадженні можливо призначити судовий розгляд обвинувального акту.

Сторона захисту заперечила можливість призначення судового розгляду, так як в обвинувальному акті наявні посилання на осіб, а саме співучасників, яких можна ідентифікувати, а тому обвинувальний акт не відповідає вимогам закону.

Заслухавши думку учасників провадження, суд приходить до висновку, що судовий розгляд у кримінальному провадженні, на підставі обвинувального акту, що надійшов на розгляд суду не може бути призначений з огляду на таке.

Судом встановлено, що в даному обвинувальному акті ставиться у провину вчинення злочинів обвинуваченим ОСОБА_4 у співучасті з іншими особами, яких можливо ідентифікувати, оскільки прокурором зазначено їх прізвища, імена та по батькові.

Так, згідно викладу обвинувального акту, формулювання обвинувачення та фактичних обставин, що встановлені прокурором, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в період з грудня 2019 року по вересень 2020 року організована група до складу котрої входили: організатори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , виконавці ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, залучаючи на окремих етапах своєї протиправної діяльності осіб, які виконували роль пособників, шляхом обману, підробки офіційних документів та їх використання, незаконно заволоділи 18 земельними ділянками площею 5,15 га кожна комунальної власності Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області (на час вчинення кримінальних правопорушень - Цебриківської селищної ради які обробляв у період 2020-2023 роки ОСОБА_11 та які у кінці лютого 2022 року намагались передати у власність підконтрольного товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ОБЛАСНА АГЕНЦІЯ З ПИТАНЬ САДІВНИЦТВА» , директором та засновником якого є ОСОБА_8 . З метою заволодіння земельними ділянками сільськогосподарського призначення ОСОБА_11 підшукав громадян, зокрема ОСОБА_4 , який погодився оформити на його ім?я право власності на земельну ділянку на підставі підроблених документів про наявність досвіду роботи у сільському господарстві, та надав копію свого паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, тим самим виконував роль посібника при наступних обставинах.

Також, в цьому обвинувальному акті вказано про подальші дії співучасників, хронологію подій із зазначенням усіх причетних до протиправних дій осіб, у спосіб, що дає можливість їх ідентифікувати.

При цьому, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , виконавці ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не є обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні, в обвинувальному акті, не вказано про виділення матеріалів стосовно цих осіб в інші провадження, повідомлення про підозру та визнання винуватими у вчиненні кримінальних правопорушеннях.

В ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК України вказано, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ця презумпція вважається порушеною, якщо судове рішення відображає думку про винуватість особи у вчиненні злочину до того, як її вину буде доведено відповідно до закону. При цьому, навіть за відсутності офіційних висновків достатньо деякого припущення, що суд розглядає особу як винувату («Мінеллі проти Швейцарії» (Minelli v. Switzerland), п. 37; «Нераттіні проти Греції» (Nerattini v. Greece), п. 23; «Діду проти Румунії» (Didu v. Romania), п. 41). Попереднє висловлення судом такої думки неминуче порушує презумпцію невинуватості («Нестак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), п. 88; «Гарицкі проти Польщі» (Garycki v. Poland), п. 66).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити серед іншого такі відомості - виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення є виключним повноваженням органу досудового розслідування. Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК і не містить вимог, яким саме чином в обвинувальному акті слід наводити відомості стосовно інших співучасників при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та при формулюванні обвинувачення, проте такі відомості мають бути зазначені з дотриманням загальних засад кримінального провадження.

Разом з тим, прокурор не уповноважений визначати в обвинувальному акті у встановлених обставинах вчинення кримінальних правопорушень дані, щодо співучасників вчинення кримінальних правопорушень, які не притягуються до кримінальної відповідальності на підставі такого обвинувального акту, оскільки останні не матимуть можливості захищатися у такому кримінальному провадженні, а їх дії будуть предметом перевірки судом, що здійснює розгляд обвинувального акту. При цьому, твердження прокурора про вчинення такими особами кримінальних правопорушень, без посилання на конкретні процесуальні рішення, щодо винуватості цих осіб, є беззаперечним порушенням принципу презумпції невинуватості.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

З цих підстав, обвинувальний акт не може бути призначений до судового розгляду, до його приведення у відповідність з вимогами закону.

ПОСТАНОВИВ:

обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №000176 від 12.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1