Справа № 496/1801/24
Провадження № 1-кп/496/146/25
У Х В А Л А

16 квітня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області в складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених п. 11, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Біляївського районного суду Одеської області знаходиться зазначене вище кримінальне провадження.

18.12.202 року прокурор надав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на 60 днів. Своє клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила умисні вбивства, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116-118 цього Кодексу, судимість за які не знята та не погашена, у липні 2023 року отримав доручення від невстановленої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, на умисне вбивство ОСОБА_9 та надав згоду на умисне протиправне заподіяння смерті останньому. Після отримання замовлення на вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 , ОСОБА_8 почав готуватися до вчинення цього злочину. З цією метою, ОСОБА_8 вирішив використати вогнепальну зброю (яку придбав у невстановлені досудовим розслідуванням час, спосіб та місці), а саме пістолет невстановленого зразка, призначений для стрільби патронами калібру 9 мм, та бойові припаси до нього - дев`ять патронів, які є складовими частинами боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, виготовленими промисловим способом, без внесених конструктивних змін, пістолетних патронів калібру 9х18 /ПМ/, що до 9-мм пістолетів: «ПМ», «АПС», «Форт-12», 9-мм пістолетів-кулеметів: «Кедр», «Клин», «Кипарис», «ПП-90» та ін., які разом із пістолетом невстановленого зразка у подальшому зберігав та носив при собі у власній сумці чорного кольору та перевозив у автомобілі «Volkswagen Beetle», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 . Для забезпечення обміну інформацією та ускладнення викриття кримінального правопорушення правоохоронними органами, ОСОБА_8 23.08.2023 придбав в магазині «Стовповий», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 5, сім-карту з абонентським номером НОМЕР_2 , мобільного оператора «ВФ Україна», яку в цей же день активізував та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M23», які використав в якості засобів вчинення кримінального правопорушення. Усвідомлюючи характер та обсяг необхідних для реалізації умисних дій, направлених на умисне вбивство ОСОБА_9 , а також ступінь їх складності, ОСОБА_8 заздалегідь встановив маршрут та місце вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 та визначив, що для реалізації умисного вбивства необхідно підшукати транспортний засіб для пересування. З цією метою, ОСОБА_8 27.08.2023 близько 12:00 години зателефонував ОСОБА_10 , домовившись про зустріч біля будинку в якому проживав ОСОБА_8 , у якої у власності знаходився автомобіль «Volkswagen Beetle», сріблястого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , та звернувся до останньої з проханням повозити його на автомобілі, на що ОСОБА_10 погодилась, при цьому не будучи обізнаною про наміри останнього. Того ж дня, в період з 09:30 до 14:31, ОСОБА_8 , використовуючи заздалегідь підготовлений мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M23» та сім-карту з абонентським номером НОМЕР_2 , мобільного оператора «ВФ Україна», здійснив декілька дзвінків ОСОБА_9 , запропонувавши зустрітись в районі «Пересипського моста» в м. Одесі та під вигаданим приводом відпочити. На пропозицію ОСОБА_8 ОСОБА_9 погодився. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 на замовлення, ОСОБА_8 27.08.2023 близько 14:50 на автомобілі «Volkswagen Beetle», сріблястого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , зберігаючи при собі у власній сумці чорного кольору пістолет невстановленого зразка, призначений для стрільби патронами калібру 9 мм, споряджений патронами, які є складовими частинами боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, виготовленими промисловим способом, без внесених конструктивних змін, пістолетних патронів калібру 9х18 /ПМ/, що до 9-мм пістолетів: «ПМ», «АПС», «Форт-12», 9-мм пістолетів-кулеметів: «Кедр», «Клин», «Кипарис», «ПП-90» та ін., прибув на вул. Отамана Головатого перехрестя вул. Церковної, після чого через декілька хвилин на маршрутному таксі приїхав ОСОБА_9 . На пропозицію ОСОБА_8 під вигаданим приводом здійснити поїздку та відпочити, потерпілий ОСОБА_9 сів на заднє сидіння автомобіля «Volkswagen Beetle», сріблястого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 на переднє праве пасажирське сидіння та почали рух. Рухаючись за маршрутом, який завчасно розробив ОСОБА_8 керуючи діями ОСОБА_10 вказуючи їй відповідний напрямок руху, який передбачав об`їзди встановлених стаціонарних блок-постів, виїхали за межі м. Одеси та направились в напрямку Державного ботанічного заказника «Дальницький ліс». При цьому, близько 14:55, з метою уникнення викриття своїх протиправних дій ОСОБА_8 вимкнув мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M23», який останній використовував в якості засобу вчинення кримінального правопорушення. Під час руху Одеською областю по автодорозі (траса Е-87) Одеса-Рені в напрямку м. Одеси, ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 16:10 ОСОБА_8 наказав ОСОБА_10 зупинити автомобіль на місці, розташованому на відстані близько 5 км від с. Розселенець, яке ОСОБА_8 заздалегідь визначив для себе як місце вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 . Реалізовуючи заздалегідь обумовлений план, виконуючи роль безпосереднього виконавця вчинення протиправного заподіяння смерті на замовлення іншій особі - ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , підготувавши знаряддя запланованого вбивства, а саме вогнепальну зброю - пістолет невстановленого зразка, призначений для стрільби патронами калібру 9 мм та бойові припаси до нього - патрони калібру 9 мм з маркуванням 270 02, споряджений не менше ніж чотирма придатними для стрільби бойовими патронами калібром 9х18, що виготовлені промисловим способом, який зберігав у власній сумці чорного кольору, під вигаданим приводом наказав ОСОБА_9 вийти із автомобіля та пройти з ним на заздалегідь визначене ОСОБА_8 місце вчинення злочину, яке розташоване на відстані близько 970 метрів в напрямку Державного ботанічного заказника «Дальницький ліс». Підійшовши на заздалегідь визначене місце вчинення злочину, знаходячись біля кущів ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила умисні вбивства, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116-118 цього Кодексу, судимість за які не знята та не погашена, наказав ОСОБА_9 сісти на землю, при цьому дістав з чорної сумки заздалегідь заготовлене знаряддя запланованого вбивства, а саме вогнепальну зброю - пістолет невстановленого зразка, призначений для стрільби патронами калібру 9 мм, діючи на замовлення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 , тримаючи в правій руці зазначену вогнепальну зброю та направивши в бік ОСОБА_9 знаходячись у безпосередній близькості до ОСОБА_9 , наголошуючи останньому, що «Так решила братва» здійснив прицільний постріли в тулуб ОСОБА_9 , внаслідок чого потерпілий впав на землю. Після чого, ОСОБА_8 з метою доведення злочину до кінця та виключення можливості врятувати життя ОСОБА_9 , підійшов максимально близько до останнього та здійснив ще три прицільних постріли в голову ОСОБА_9 . Такими своїми діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: вогнепального кульового проникаючого поранення тулубу передньої поверхні грудей справа, спини справа; три вогнепальних кульових проникаючих наскрізних поранення голови верхньої третини правої вушної раковини, нижнього повіка правого ока, верхньої губи. Смерть ОСОБА_9 перебуває у прямому причинному зв`язку з вогнепальними проникаючими наскрізними пораненнями голови та тулубу у вигляді: багатоуламкових та дірчастих переломів кісток склепіння та основи черепа, розтрощенням головного мозку, гіпофіза, крововиливів під тверду та м`які мозкові оболонки головного мозку, мозочка, крововиливів в праву плевральну та черевну порожнини, ушкодження діафрагми, розтрощенням печінки, ушкодження правої нирки, крововиливів в жирову клітковину правої нирки та в заочеревинний простір справа. Переконавшись, що ОСОБА_9 в результаті здійснення пострілів у життєво важливі частини тіла отримав несумісні з життям тілесні ушкодження, тобто переконавшись у тому, що настала смерть ОСОБА_9 , ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 близько о 16:15 після скоєння умисного вбивства ОСОБА_9 на замовлення, ОСОБА_8 , маючи не зняту та непогашену судимість за скоєння злочину проти власності, а саме останній раз за ч. 2 ст. 187 КК України за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.05.2023, усвідомлюючи, що в державі діє воєнний стан, який введений на території України Указом Президента України за № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102 ІХ, із змінами, внесеними Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022; від 18.04.2022 № 259/2022; від 17.05.2022 № 341/2022; від 12.08.2022 № 573/2022; від 07.11.2022 № 757/2022; від 06.02.2023 № 58/2023; від 01.05.2023 № 254/2023; від 26.07.2023 № 451/2023, знаходячись на відстані 970 метрів в напрямку Державного ботанічного заказника «Дальницький ліс», діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, впевнившись що ОСОБА_9 не подає ознак життя, відшукав та заволодів матеріальними цінностями, які знаходились при ОСОБА_9 : сумка чорного кольору, вартістю 190 гривень, мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 9А», IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 , вартістю 1350 гривень, мобільний телефон «Samsung А7» модель SM-F750FN/DS, IMEI1 НОМЕР_5 , IMEI2 НОМЕР_6 , вартістю 2500 гривень. Після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину ОСОБА_8 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 4 040 гривень. Крім того, ОСОБА_8 , під час готування до скоєння умисного вбивства ОСОБА_9 на замовлення, не маючи дозволу на носіння та зберігання зброї, передбаченого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992, в порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом № 622 Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998, у невстановлені досудовим розслідуванням час, спосіб та місці придбав вогнепальну зброю - пістолет невстановленого зразка, призначений для стрільби патронами калібру 9 мм, та бойові припаси до нього - дев`ять патронів, які є складовими частинами боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, виготовленими промисловим способом, без внесених конструктивних змін, пістолетних патронів калібру 9х18 /ПМ/, що до 9-мм пістолетів: «ПМ», «АПС», «Форт-12», 9-мм пістолетів-кулеметів: «Кедр», «Клин», «Кипарис», «ПП-90» та ін., чотири з яких ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із пістолетом невстановленого зразка у подальшому зберігав при собі у власній сумці чорного кольору та носив (перевозив) у автомобілі «Volkswagen Beetle», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , та використав для вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 . Решту п`ять патронів калібру 9х18 /ПМ/, що до 9-мм пістолетів: «ПМ», «АПС», «Форт-12», 9-мм пістолетів-кулеметів: «Кедр», «Клин», «Кипарис», «ПП-90» та ін., ОСОБА_8 незаконно переніс та зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , які 01.09.2023 під час проведення обшуку вилучені. За сукупністю скоєного, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: п. п. 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене на замовлення, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116-118 цього Кодексу; ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, в умовах воєнного стану; ч. 1 ст. 263 КК України за кваліфікуючими ознаками: придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу. 01.09.2023 ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України. Завершити судовий розгляд кримінального провадження до спливу строку дії запобіжного заходу, застосованого відносно обвинуваченого, не представляється можливим. Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливу на свідків, вчинення іншого правопорушення. ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, або довічне позбавлення волі. Обвинувачений не працевлаштований, за місцем реєстрації не мешкає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Таким чином, враховуючи відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого та суворість покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, вбачається достатність підстав вважати, що ОСОБА_8 , розуміючи можливість призначення найсуворішого покарання, передбаченого законом, може здійснити спроби переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, тобто реальність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження обвинуваченому стали відомі відомості щодо анкетних даних свідків та зміст їх показань. Враховуючи характер та обставини вчинення злочинів, які інкримінуються стороною обвинувачення ОСОБА_8 , нехтування останнім охоронюваними законом найвищими соціальними цінностями життя та здоров`я людини, вбачається, що останній може здійснити спроби незаконного тиску на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни показань, тобто, реальність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення особливо тяжких умисних злочинів, в тому числі 2 умисних вбивств, розбійного нападу, вимагання, незаконне позбавлення волі тощо. Стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів для обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні 3 умисних злочинів, один з яких посягає на життя людини, які вчинені протягом 2 місяців після звільнення з місць відбування покарання. Викладені факти, систематичне нехтування обвинуваченим охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, безумовно свідчить про реальність ризику вчинення інших злочинів. Вказані обставини в сукупності свідчать, що заявлені ризики не зменшились, а також про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_8 , які не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам. З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, в силу характеру інкримінованих кримінальних правопорушень, для забезпечення належного виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який дасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Під час судового засіданні головуючою суддею ОСОБА_1 та суддею ОСОБА_3 на підставі ч. 3 ст. 331 КПК України, Роз`яснення Верховного Суду від 03.03.2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», враховуючи, введення на території України воєнного стану та збройної агресії, що продовжується, перебуванням у відпустці судді ОСОБА_11 , беручи до уваги, що до закінчення строків тримання під вартою обвинуваченого неможливо розглянути клопотання про продовження або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначеним складом суду, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність вирішення клопотання прокурора щодо продовження строків тримання обвинуваченого під вартою. За результатами судового засідання ухвалою суду від 18.12.2025 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою до 15.02.2025 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.02.2025 року вказана ухвала суду першої інстанції була скасована та постановлено нову ухвалу, якою вирішено призначити новий розгляд клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_12 про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою в суді першої інстанції.

Матеріали клопотання з Одеського апеляційного суду надійшли до Біляївського районного суду 08.04.2025 року та під час судового засідання 16.04.2025 року колегія суддів у повному складі розглядає клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 в період визначений в ухвалі Одеського апеляційного суду, а саме з 18.12.2024 року по 15.02.2025 року.

Прокурор у судовому засіданні підтримав надане клопотання та просив його задовольнити.

Представник потерпілої у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора та підтримав надані вже раніше пояснення щодо вказаного клопотання. Так зазначив, що відповідно до наявних експертиз і зібраних прокурором доказів, відсутні на його речах сліди крові, або на гільзах його відбитки рук.

Захисник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та зазначила, що ризики на які посилається прокурор жодними доказам не доведені, та актуальність ризиків на даний час відсутня. На даний час під час дослідження відеодоказів прокурором не доведено причетність обвинуваченого до скоєного злочину.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши ухвалу Одеського апеляційного суду і клопотання, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що продовжений ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - спливає 10.01.2025 р., а до вказаного терміну судове провадження не могло бути завершено, так як суддя ОСОБА_11 перебувала на лікарняних, у відпустках, тому суд вважає за доцільне вирішити питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого відповідно до ст. 331 КПК України.

Оцінюючи тяжкість вчинених злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину у конкретних умовах місця і часу та враховує, щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі є вірогідним існування ризику того, що обвинувачений, може вдатися до спроб переховуватися від суду.

Суд приймає до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_8 його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, те, що він раніше судимий та відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 має дві непогашені судимості за вчинення злочинів проти життя людини і звільнившись 11.07.2023 року через короткий проміжок часу обвинувачується у вчиненні злочинів в тому числі проти життя людини, офіційно не працевлаштований, суд приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченого, більш м`якого запобіжного заходу неможливе, з метою уникнення ризиків переховування обвинуваченого від суду, впливу на свідків та вчинення інших злочинів.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

З моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, суд на теперішній час не встановив.

Таким чином, наведені прокурором підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані.

В свою чергу колегія суддів, звертає увагу, що попередня ухвала від 18.12.2024 року була скасована судом апеляційної інстанції саме з підстав розгляду клопотання прокурора не повним складом суду та апеляційний суд не вбачав підстав для надання оцінки іншим доводам апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника.

Виходячи з положень п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, суд вважає за доцільне не визначати обвинуваченому розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки йому інкримінується вчинення злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 392 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 18.12.2024 р. до 15.02.2025 року включно в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі: начальнику ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2