Справа № 523/6685/25
Провадження №1-кп/523/1289/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України у спрощеному провадженні в приміщенні суду обвинувальний акт й додані до нього матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000107 від 12.03.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого та офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Суворовського районного суду м. Одеси із Суворовської окружної прокуратури м. Одеси одночасно із означеним обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, в якому викладено клопотання прокурора ОСОБА_3 про розгляд акта у спрощеному порядку, також для розгляду надійшли матеріали кримінального провадження та відповідна заява сторони захисту.

Приписи ч.1 ст.382 КПК України встановлюють, що у разі розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, суд у п`ятиденний строк з дня отримання такого обвинувального акта, вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України надані для судового розгляду обвинувальний акт й додані до нього матеріали, суд доходить наступних висновків.

Згідно з обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 12.03.2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи біля гаражного кооперативу по вул.1-а Сортувальна в м.Одесі, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», не маючи спеціального дозволу, незаконно придбав, шляхом привласнення знахідки особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он), який знаходився у двох згортках з ізолюючої стрічки зеленого кольору, які помістив до передньої кишені своєї нагрудної сумки та став незаконно зберігати його при собі з метою особистого вживання без мети збуту до 15:35 годин 12.03.2025 року, включно.

У той же день, 12.03.2025 року, в період часу 15:35-15:40 годин, працівниками поліції під час огляду місця події біля будинку №44 по вул.1-а Сортувальна в м. Одесі було виявлено та вилучено у обвинуваченого ОСОБА_2 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст якої за висновком експерта №СЕ-19/116-25/6243-НЗПРАП від 29.03.2025 року становить 0,157г (0,082+0,075), що перевищує її невеликий розмір, встановлений Таблицею 2 наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року (у редакції наказу МОЗ України від 29.07.2010 №634), та яку вказаний обвинувачений незаконно придбав і зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Отже, за обвинувальним актом, ОСОБА_2 висунуте обвинувачення у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до означеної вище заяви сторони захисту, обвинувачений ОСОБА_2 за участю захисника ОСОБА_4 , погодились зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомилися з обмеженням права на апеляційне оскарження, виявивши згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, а обвинувачений при цьому повністю й беззаперечно визнав свою винуватість у кримінальному провадженні та просив призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду.

З огляду на матеріали кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 під час досудового розслідування повністю визнав свою провину за висунутою підозрою, що ідентична викладеному в акті обвинуваченню, а будучи допитаним дізнавачем в якості підозрюваного, надав в цілому визнавальні покази про вчинене ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування та фактичні обставини скоєного кримінального проступку.

Втім, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального проступку, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників провадження не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджуються наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не проводилось, відповідно до ч.1 ст.382 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 незаконно придбав і зберігав психотропну речовину без мети збуту, а відтак дії зазначеного обвинуваченого вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.309 КК України.

Так, з огляду на ч.1 ст.309 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, що карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним та те, що в силу ст.12 КК України скоєне ним діяння відноситься до категорії кримінальних проступків, що мав місце в умовах воєнного стану в Державі та збройної агресії рф проти України, а також судом враховується стан здоров`я зазначеного обвинуваченого та характеризуючі його особу дані.

Так, за матеріалами провадження, обвинувачений ОСОБА_2 свою провину у скоєнні інкримінованого діяння визнав повністю; на диспансерному обліку в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР не перебуває; забезпечений місцем проживання в м.Одесі, де характеризується позитивно; раніше не судимий і вперше притягається до кримінальної відповідальності; неодружений і утриманців не має; офіційно не працевлаштований і суспільно-корисною працею під час дії воєнного стану в Державі не займається, до Одеського обласного центру зайнятості з приводу працевлаштування чи отримання допомоги як безробітний не звертався.

Сукупність наведених обставин свідчить про певну схильність обвинуваченого ОСОБА_2 до протиправної поведінки та про відсутність у нього легальних джерел доходу, що у свою чергу унеможливлює призначення йому таких видів покарання як штраф чи виправні роботи, але одночасно обумовлює доцільність його виправлення в умовах суспільства.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_2 обставин слід віднести щире каяття, а обставин, що обтяжують його покарання, як визначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується й суд, не встановлено.

На підставі сукупності викладеного, з дотриманням принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_2 обставин, існуючи в матеріалах справи характеризуючі його особу дані (зокрема, не працевлаштованість та відсутність легальних джерел доходів), що за приписами ст.ст.53, 57 КК України обумовлюють неможливість призначення таких видів покарання як штраф або виправні роботи, суд у контексті ст.ст.50, 59-1, 65 цього ж Кодексу та зважаючи на презумпцію призначення більш м`якого покарання (ч.2 ст.65 КК), доходить висновку про те, що виправлення зазначеного обвинуваченого має відбуватися в умовах суспільства, з призначенням покарання у виді пробаційного нагляду у визначених санкцією ч.1 ст.309 КК України межах, з одночасним покладенням на вказаного обвинуваченого низки відповідних обов`язків, що за переконанням суду є обґрунтованим й достатнім для виправлення зазначеної особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Положення ст.59-1 КК України встановлюють, що покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосування наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства, з одночасним покладенням відповідних обов`язків (ч.ч.1, 2).

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, а щодо процесуальних витрат, - в силу вимог ст.ст.124, 126 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.100, 124-126, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначивши покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.59-1 КК України, впродовж строку пробаційного нагляду покласти на засудженого ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Згідно зі ст.49-1 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку у виді пробаційного нагляду за засудженим ОСОБА_5 , покласти на Пересипський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

В порядку ст.100 КПК України, речовий доказ у кримінальному провадженні - психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст якої становить 0,157г (0,082+0,075), яка упакована в спеціальний сейф-пакет №300535386 та зберігається в камері схову ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (квитанція №0060 від 02.04.2025), знищити.

На підставі ст.ст.124, 126 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 5571,30 гривень, за проведення експертного дослідження, - стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави.

Копії вироку направити прокуророві та ОСОБА_2 , надати для відома іншим заінтересованим особам, а також спрямувати до Пересипського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України та начальнику ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, - для виконання в частинах їх відповідних повноважень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня ухвалення, а для обвинуваченого, у той же строк з дня отримання його копії.

С у д д я: ОСОБА_1