Справа № 307/372/25
Провадження №1-кп/307/22/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2024 року за № 0000056 про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Тячівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000056 від 10 жовтня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

12 лютого 2025 року від захисника ОСОБА_7 до суду надійшло клопотання про часткове скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2024 року, а саме автомобіля марки «Skoda» моделі «Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_8 у справі №307/4926/24 від 15 листопада 2024 року, клопотання слідчого про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду місця події у даному кримінальному провадженні задоволено, зокрема накладено арешт на автомобіль марки «Skoda» моделі «Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію зареєстрований за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_1 . Із змісту ухвали слідчого судді слідує, що підґрунтям накладення арешту на речі, предмети та документи, слугувала наявність достатніх підозр вважати, що вони є доказом злочину і зберегли на собі сліди можливої злочинної діяльності на початку досудового розслідування, а також з метою подальшого забезпечення проведення необхідних слідчих дій та експертиз. Водночас, вилучені предмети є речовими доказами по кримінальному провадженню, так як можуть містити на собі сліди злочину і підлягають огляду та дослідженню експертним шляхом, тому з метою унеможливити знищити сліди, які могли зберегтись на вказаних предметах, необхідно накласти на них арешт. Він як представник фактичного/користувача власника вилученого майна звертає увагу суду на те, що беручи до уваги, що під час проведення досудового розслідування не здобуто будь-яких даних про те, що наявна у таких речах, предметах та документах будь-яка інформація або сліди скоєння злочинів в рамках даного кримінального провадження. Таким чином вважає, що накладення арешту в межах даного кримінального провадження на майно, що було вилучено порушує законні права та інтереси фактичного володільця/власника, тобто арешт накладено необґрунтовано, а також вважає, що подальша доцільність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала. Так, накладення арешту на легковий автомобіль із забороною користування, є втручанням в право по володінню, користуванню та розпорядженню відповідним майном. ОСОБА_6 , як власник майна, не має будь-якого наміру приховувати, пошкоджувати, знищувати, перетворювати чи відчужувати автомобіль. В свою чергу, наслідки вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, саме в обсязі окресленому в постановленій ухвалі, не є розумним та співмірним із тяжкістю розслідуваного злочину та його нібито протиправних наслідків, які не доведені та не конкретизовані в процесі досудового розслідування. Накладення арешту шляхом заборони обмеження в користуванні і розпорядженні майном обмежує та невиправдано широко звужує законні права та інтереси ОСОБА_6 ..

Крім того, 20 травня 2025 року від представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 надійшло клопотання про скасування арешту тимчасово вилученого майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2024 року, а саме: 2000 доларів США: 20 купюр номіналом по 100 доларів США з серійними номерами: QA47701506A; QA47701579A; QA47701589A; QA47701556A; QA47701530A; QA47701502A; QJ04767773A; QJ04767774A; QA47701566A; QA47701561A; QA47701544A; QA47701573A; QA47701517A; QA47701523A; QA477001507A; QA47701526A; QA47701555A; QA47701511A; QA47701541A; QA47701542A та 1200 Євро: 6 купюр номіналом по 100 Євро з серійними номерами: UA; EA; EB; EB; EB; XO, 11 купюр номіналом по 50 Євро з серійними номерами: НОМЕР_8 ; SB; НОМЕР_9 ; SE; RE; VC; PB; RB; WA; EB; RE, 2 купюри номіналом по 20 Євро з серійними номерами: UC; FM та 1 купюра номіналом 10 Євро з серійним номером: WB, та мобільний телефон марки «Realme», моделі «RMX3890, та просить повернути майно законному власнику ОСОБА_9 або уповноваженій ним особі (його представнику адвокату ОСОБА_10 ).

В обґрунтування клопотання зазначила, що на даний час органом досудового розслідування завершено розслідування кримінального провадження № 0000056 від 10 жовтня 2024 року, обвинувальний акт направлено на розгляд до Тячівського районного суду Закарпатської області. ОСОБА_9 не є підозрюваним чи обвинуваченим, в даному кримінальному провадженні, та відносно нього не здійснюється жодне кримінальне провадження, відтак зазначені вище грошові кошти та мобільний телефон не можуть бути предметом спеціальної конфіскації як виду покарання, так як у ОСОБА_11 немає статусу підозрюваного. ОСОБА_9 є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , військове звання - старший солдат, учасник бойових дій. 22 вересня 2024 року при безпосередній участі у бойових діях під час захисту Батьківщини отримав мінно-вибухове поранення, що підтверджую довідкою про обставини травми ( поранення, контузії, каліцтва) та випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 17001, довідкою № 9938 від 12 січня 2025 року. Тому, враховуючи дані обставини, подальший арешт зазначеного майна є недоцільним, і підстави для його застосування відсутні. Обмеження ОСОБА_11 як законного власника у володінні та користуванні належним йому майном призводить до необґрунтованого порушення його конституційних прав, що є неприпустимим. За наведених обставин, підстав для арешту грошових коштів та мобільного телефону що належать ОСОБА_9 немає, натомість їх слід повернути його законному власнику.

Прокурор в судовому засіданні у задоволенні клопотань просив відмовити, оскільки вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, судовий розгляд ще не розпочато, а тому вважає дані клопотання передчасними.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника ОСОБА_7 та просив скасувати арешт накладений на автомобіль. Щодо клопотання представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 поклався на розсуд суду.

Власник майна ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 підтримала та просила клопотання задовольнити та повернути їй автомобіль.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечила щодо клопотань.

Захисник ОСОБА_7 та представник власника майна ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, просили клопотання про скасування арешту розглянути у їх відсутності.

Захисник ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, просив відкласти розгляд справи на інший термін.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотань, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною другою цієї ж статті регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про скасування арешту майна суд повинен перевірити чи наявні підстави, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість скасування арешту майна - відсутність подальшої потреби в арешті або накладення арешту необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2024 року клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13 про арешт тимчасово вилученого майна задоволено. Накладено арешт на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000056, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном, а саме: 4500 (чотири тисячі п`ятсот) доларів США: 45 купюр номіналом по 100 доларів США з серійним номером PI94499076А, які вилучено до спец. пакету НПУ СУ PSP1185921, що належать ОСОБА_14 ; 2000 (дві тисячі) доларів США: 20 купюр номіналом по 100 доларів США з серійними номерами: QA47701506A; QA47701579A; QA47701589A; QA47701556A; QA47701530A; QA47701502A; QJ04767773A; QJ04767774A; QA47701566A; QA47701561A; QA47701544A; QA47701573A; QA47701517A; QA47701523A; QA477001507A; QA47701526A; QA47701555A; QA47701511A; QA47701541A; QA47701542A та 1200 Євро: 6 купюр номіналом по 100 Євро з серійними номерами: UA; EA; EB; EB; EB; XO, 11 купюр номіналом по 50 Євро з серійними номерами: EB; SB; EC; SE; RE; VC; PB; RB; WA; EB; RE, 2 купюри номіналом по 20 Євро з серійними номерами: UC; FM та 1 купюра номіналом 10 Євро з серійним номером: WB, які вилучено та поміщено до спец. пакету НПУ СУ PSP 1185923; мобільний телефон марки «Realme», моделі «RMX3890» з серійними номерами: IMEI1 НОМЕР_3 та IMEI НОМЕР_4 , який вилучено та упаковано до спеціального пакету НПУ СУ PSP2212698, які належать ОСОБА_9 ; 1 гідрокостюм чорно-сірого кольору без маркування, розміром ХL, який вилучено та упаковано до спеціального пакету НПУ WAR1755812; 1 гідрокостюм чорно-сірого кольору без маркування, розміром 2XL, який вилучено та упаковано до спеціального пакету НПУ WAR1755838; мобільний телефон марки «IPhone», моделі «11», з серійним номерами: IMEI НОМЕР_5 та IMEI2 НОМЕР_6 , який вилучено та упаковано до спеціального пакету НПУ СУ PSP2212697; транспортний засіб марки «Skoda», моделі «Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , який вилучено та поміщено на спеціальний майданчик Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , які перебували у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_5 .

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею було накладено на нього арешт як на речовий доказ.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2024 року, при вирішенні питання про накладення арешту, слідчим суддею було встановлено, що вищевказані речі, зокрема автомобіль марки «Skoda» моделі «Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 2000 доларів США та 1200 Євро, мобільний телефон марки «Realme» моделі «RMX3890», є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний органом досудового розслідування як доказ обставин даного кримінального правопорушення. Так, відповідно, метою арешту майна є захід забезпечення кримінального провадження.

У поданому до суду клопотанні захисник та представник власника майна вказує, що потреба в арешті, який по суті був заходом забезпечення кримінального провадження, на даний час відпала. Будь-яких правових підстав для його подальшого існування немає.

Проте, захисником та представником власника майна не доведено та в судовому засіданні не надано будь-яких доказів того, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, або арешт накладено необґрунтовано.

При цьому суд наголошує, що обмеження майнових прав, відповідно до ч.1 ст.170 КК України має тимчасовий характер і повинно бути припинено, якщо за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є доказом кримінального правопорушення.

При цьому, всі питання щодо речових доказів, суд вирішує при постановленні вироку, відповідно до вимог ст. 374 КПК України.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що заявлені клопотання про скасування арешту майна є передчасними, а питання скасування арешту майна, слід вирішувати за результатами судового розгляду кримінального провадження в цілому та безпосереднього вивчення і дослідження доказів сторін, та/або в залежності від результатів дослідження доказів, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна та в задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про скасування арешту тимчасово вилученого майна слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170, 174, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки «Skoda» моделі «Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2024 року - відмовити.

В задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про скасування арешту тимчасово вилученого майна, а саме: грошових коштів в сумі 2000 доларів США та 1200 Євро, мобільного телефону марки «Realme» моделі «RMX3890», накладеного ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2024 року - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1