Справа № 461/6587/25
Провадження № 1-кс/461/5113/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

15.08.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, студента 1-го курсу денної форми навчання ЛНУ ім. І. Франка, неодруженого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 13.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000962, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в:

15.08.2025 старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , за погодженням прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000962 від 13.08.2025, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.08.2025 о 20:20 год. неповнолітній ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz A180 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , за відсутності посвідчення водія на право керування транспортним засобом та рухаючись ним автодорогою сполученням «Стрий Жидачів», що неподалік с. Іванівці Стрийського району Львівської області, у напрямку до м. Жидачів, поблизу перехрестя до вул. Героя Козака с. Іванівці Стрийського району Львівської області, грубо порушив вимоги Розділу 1 п.п.1.7, 1.10 (в частині визначення термінів «небезпека для руху»); Розділу 2 п.п.2.1 а), 2.3 б), д); Розділу 10. п. 10.1; Розділу 12. п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, які виразилися в тому, що він керуючи даним транспортним засобом проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечної швидкості при завершенні виконання маневру обгону, не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеки іншим учасником дорожнього руху, змінив напрямок руху праворуч виїхав на праве узбіччя де втратив контроль над керованістю автомобіля та як наслідок допустив наїзд на металеве дорожнє загородження (відбійник) після чого внаслідок відкидання зіткнувся із попутним автомобілем марки «Seat Altea XL» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку.

В результаті порушення Правил дорожнього руху неповнолітнім ОСОБА_6 відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажири автомобіля марки «Mercedes-Benz A180 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , неповнолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , загинули на місці події, а неповнолітній ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: множинних травм усього тіла, кома, з якими госпіталізований до КНП «Перше територіальне медичне об`єднання м. Львова» ВП «Лікарня Святого Миколая».

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель декількох осіб та заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

ОСОБА_6 14.08.2025 о 00 год. 22 хв. затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286 КК України, в порядку ст.208 КПК України.

14.08.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю доказується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням на спецлінію «102», протоколом оглядом місця події від 13.08.2025, показаннями свідка ОСОБА_8 , поясненнями неповнолітніх ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими матеріалами в сукупності.

В свою чергу вищевказані докази є вагомими та достатніми, допустимим та належними для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк до трьох років.

На даний час, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на ризики, які стали підставами для звернення до суду із даним клопотанням, враховуючи вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, а відтак є підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України.

Існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та/або суду, підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, санкція статті якого передбачає покарання, у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для нього переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Наразі ОСОБА_6 є неповнолітньою особою, може вільно пересуватися по країні, тобто залишити своє місце проживання та ухилитися від явки до слідчого, прокурора та суду. Також, останній не є військовозобов`язаним, що дає підстави для вільного виїзду за кордон, що у подальшому вплине на стан досудового розслідування.

Крім того, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи вчинення іншого злочину.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб підтверджується характером та обставинами вчинення злочину ОСОБА_6 , зокрема, наявністю неповнолітніх свідків, яким відомі обставини вчинення злочину та, які перебувають з останнім в дружніх відносинах. У зв`язку з наведеним, при обранні ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, останній буде мати можливість впливати на них з метою спонукання давати неправдиві показання, чим перешкоджатиме встановленню всіх обставин кримінального правопорушення.

Також існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, того, що ОСОБА_6 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, що обґрунтовується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , є злочином внаслідок якого спричинено загибель двох осіб, серед яких одна неповнолітня дівчина. Вказане надає підстави зробити висновки, що перебуваючи на волі підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Оцінюючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла до висновків, що:

- наявні докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винним, ОСОБА_6 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років;

- стан здоров`я та вік підозрюваного дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи обставини вчинення підозрюваним злочину, який спричинив загибель двох людей, наявні підстави не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з підстав, наведених у ньому та просив задовольнити. Вказав, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Просить врахувати, що підозрюваний є неповнолітньою особою, проживає з батьками, студент 1-го курсу денної форми навчання ЛНУ ім. І. Франка, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, такий надав визнавальні та правдиві покази, які є ідентичними показам свідків. Ризикам позапроцесуальної поведінки підозрюваного можливо запобігти покладенням на останнього відповідних обов`язків. Окрім цього, батьки підозрюваного контактують з батьками потерпілих і допомагають матеріально.

Законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 просив застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, захисника, неповнолітнього підозрюваного та його законного представника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 13.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000962, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, 14.08.2025 о 00:22 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

14.08.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб та заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Згідно змісту статтей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно положень ст.178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу (ч.2 ст.492 КПК України).

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, яке у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, та яке може бути призначене неповнолітньому на строк не більше семи років відповідно до ч.3 ст.102 КК України.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 13.08.2025 внесені відомості у кримінальному провадженні №0000962, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України;

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.08.2025;

- пояснення ОСОБА_13 від 14.08.2025;

- пояснення ОСОБА_12 від 14.08.2025;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 13.08.2025;

- протокол затримання ОСОБА_6 у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення від 14.08.2025;

- протокол допиту неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 від 14.08.2025 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення,

вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_6 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання.

Окрім цього, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є неповнолітньою особою, не є військовозобов`язаним, що дає можливість останньому для вільного виїзду за кордон.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

При цьому слідчим суддею враховується, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, проживає з батьками, з повною загальною середньою освітою, студент 1-го курсу денної форми навчання ЛНУ ім. І. Франка.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик того, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, що підтверджується характером та обставинами вчинення злочину ОСОБА_6 , зокрема, наявністю неповнолітніх свідків, яким відомі обставини вчинення злочину та які перебувають з останнім в дружніх відносинах. У зв`язку з наведеним, при обранні ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, такий буде мати можливість впливати на свідків з метою спонукання давати неправдиві показання, чим перешкоджатиме встановленню всіх обставин кримінального правопорушення.

При встановленні наявності ризику впливу свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Щодо наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, з покликанням сторони обвинувачення на те, що внаслідок вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення спричинено загибель двох осіб, - такий прокурором в судовому засіданні не доведений та ґрунтується виключно на припущеннях.

Таким чином прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові №5 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», при обранні запобіжних заходів враховуються стан здоров`я неповнолітнього, його сімейний і матеріальний стан, стосунки з батьками, дієвість існуючого контролю за його поведінкою, вид діяльності, місце проживання, дані про попередні судимості, соціальні зв`язки, схильності, спосіб життя, поведінка під час провадження в цій або іншій кримінальній справі, наявність факторів, обставин чи визнання ним моральних цінностей, які дозволяють прогнозувати його поведінку (п.3).

При обранні запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються дані про особу неповнолітнього підозрюваного, його вік, те, що такий з повною загальною середньою освітою, закінчив школу з відзнакою, студент 1-го курсу денної форми навчання механіко-математичного факультету ЛНУ ім. І. Франка, має постійне місце проживання, проживає з батьками, батько такого ОСОБА_5 , 1972 р.н., працює начальником виробництва ТОВ «ГАЛПЕК», а матір ОСОБА_14 , 1974 р.н., в Жидачівському міському виробничому управлінні комунального господарства, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем навчання, неодружений, раніше не судимий.

Слідчий суддя вважає, що на даний час застосування більш м`якого запобіжного заходу не здатне забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та запобігти наявним ризикам. Наявність тих обставин, що підозрюваний ОСОБА_6 молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем навчання, раніше не судимий, не мають такого ступеню довіри, що можуть бути враховані як такі, що мають запобіжний вплив на процесуальну поведінку підозрюваного та не є, в даному випадку, безумовними підставами для застосування йому більш м`якого запобіжного заходу.

Неповнолітній вік підозрюваного не зменшує суспільної небезпечності вчиненого та не спростовує того, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного, та для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно протоколу затримання від 14.08.2025, ОСОБА_6 був затриманий 14.08.2025 о 00 год. 22 хв. в порядку ст.208 КПК України, а тому строк тримання під вартою слід обчислювати із вказаного моменту.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим.

Згідно з положеннями ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього ж Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Із згаданого законодавчого положення слідує, що не визначення розміру застави щодо категорій злочинів передбачених ч.4 ст.183 КПК України - це право, а не імперативний обов`язок суду.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , його молодий вік, те, що він студент 1-го курсу денної форми навчання механіко-математичного факультету ЛНУ ім. І. Франка, батько такого ОСОБА_5 , 1972 р.н., працює начальником виробництва ТОВ «ГАЛПЕК», а матір ОСОБА_14 , 1974 р.н., в Жидачівському міському виробничому управлінні комунального господарства, злочин, який інкримінується ОСОБА_6 характеризується необережною формою вини, такий не вчиняв жодних дій по перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, зазначені вище, вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, впливати на свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки, та не порушує права підозрюваного, підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 слідчий суддя не вбачає.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним або заставодавцем внесений у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182, 184, 186, 193-194, 196, 205, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів, - тобто до 00:22 год. 12.10.2025, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду №UA0000757, банк ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, одержувач ТУ ДСА України у Львівській області.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Львівський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_6 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці, до 15.10.2025:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 19.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1