Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/2955/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ УБСУ в Херсонській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ялта АР Крим, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Управління СБ України в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000288 від 11.06.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

28.05.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Згідно вказаного повідомлення, громадянин України ОСОБА_6 , відповідно до Указу Президента України №570/2013 від 18.10.2013 «Про призначення суддів» призначений на посаду судді Джанкойського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим строком на п`ять років.

Незважаючи на це, у громадянина України ОСОБА_6 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах виник та сформувався стійкий злочинний намір, спрямований на зайняття посади в незаконному судовому органі, створеному на тимчасово окупованій території України.

Так, у 2014 році під час окупації рф частини території України, громадянин України ОСОБА_6 , будучи суддею Джанкойського районного суду Автономної Республіки Крим та маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів тимчасової окупації території України з боку рф, з власної ініціативи, добровільно вирішив особисто взяти участь в утворенні та функціонуванні на території Автономної Республіки Крим системи незаконних органів окупаційної судової влади.

Рішенням Вищої Ради Правосуддя № 411/0/15-17 від 02.03.2017 «Про звільнення ОСОБА_7 з посади судді Бахчисарайського районного суду АРК, ОСОБА_6 з посади судді Джанкойського міськрайонного суду АРК, ОСОБА_8 з посади судді Євпаторійського міського суду АРК, ОСОБА_9 з посади судді Роздольненського районного суду АРК, ОСОБА_10 з посади судді Совєтського районного суду АРК, ОСОБА_11 з посади судді Феодосійського міського суду АРК за порушення вимог щодо несумісності» звільнено з посади судді Джанкойського районного суду Автономної Республіки Крим.

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел на зайняття посади в незаконних судових органах, створених на тимчасово окупованій території Херсонської області, ОСОБА_6 22.07.2024, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, працевлаштувалася до незаконно створеного окупаційною владою рф судового органу на посаду судді так званого «Херсонского областного суда», де на даний час здійснює «правосуддя» від імені та в інтересах країни-окупанта.

Указом президента рф № 614 від 22.07.2024 «О назначении судей федеральных судов и о представителях Президента Российской Федерации в квалификационных коллегиях судей субъектов Российской Федерации», ОСОБА_6 , призначено на посаду судді так званого «Херсонского областного суда».

У подальшому, будучи призначеним на посаду судді т.зв. «Херсонского областного суда» ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні зазначеного незаконного судового органу, що розташований за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Братів Коваленків, буд. 66, приступив до виконання своїх безпосередніх обов`язків, де грубо й систематично порушував вимоги українського та міжнародного гуманітарного права, постановляючи судові рішення від імені російської федерації.

При цьому, своїми умисними діями з відправлення так званого «правосуддя», ОСОБА_6 , сприяв реалізації політики окупаційної влади рф на тимчасово окупованій території Херсонської області.

У відповідності до вимог статей 111, 112, ч. 8 ст. 135, 278 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 02, 03, 04 червня 2025 року опубліковані в газеті КМУ «Урядовий кур`єр» випуск від 28 травня 2025 №107 (8032) та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, за посиланням https://www.gp.gov.ua.

Відповідно до повідомлення оперативного підрозділу УСБУ в Херсонській області, ОСОБА_6 перебуває на ТОТ Херсонської області, а саме у м. Генічеськ де здійснює свою протиправну діяльність на посаді т.зв. судді «Херсонского областного суда» та переховується від органу досудового розслідування.

05.06.2025 року постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено у розшук.

Слідчий звернулася до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, є ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Запобігти вказаним ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків не зможе обрання більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на необґрунтованість ризиків.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про основоположні права та свободи та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Підозра є обґрунтованою, підтверджується наступними зібраними матеріалами кримінального провадження:

1. Протокол огляду інтернет ресурсу від 23.12.2024 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 де розміщено сайт «Официальное опубликование правовых актов» та виявлено «Федеральный закон от 03.04.2023 № 92-ФЗ «О порядке отбора Херсонской области.Одобрен Государственной Думой 15 марта 2023 года. Одобрен Советом Федерации 29.03.2023 года»

2. Протокол огляду інтернет ресурсу від 26.12.2024 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 а саме інформаційної сторінки, щодо ОСОБА_6 .

3. Протокол огляду інтернет ресурсу від 14.01.2025 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме сторінку, де розміщено інформація щодо ОСОБА_6 .

4. Протокол огляду інтернет ресурсу від 14.01.2025 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 а саме сторінку, де розміщено статтю із назвою» Історія кар`єрних злетів.Хто прцюює в судах на окупованій території».

5.Протокол огляду інтернет ресурсу від 15.01.2025 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 :0, саме сайту «Система гарант», де розміщено «Закон рф от 26 июня 1992 г. №3132-1 «О статусе судей в российской федерации».

6. Протокол огляду інтернет ресурсу від 15.01.2025 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7 де розміщено сайт « Официальное опубликование правовых актов» та виявлено «Федеральный закон от 03.04.2023 № 92-ФЗ «О порядке отбора отбора кандидатов в первоначальные составы федеральных судов, созданных на територии Херсонской области.Одобрен Государственной Думой 15 марта 2023 года. Одобрен Советом Федерации 29.03.2023 года»

7. Протокол огляду інтернет ресурсу від 13.01.2025 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_8 саме сайту «Официальное опубликование правовых актов», де розміщено «Федеральный конституционный закон « О принятии в рф Херсонской области в составе рф нового субъекта- Херсонской области»

8. іншими матеріалами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним в інкримінованому правопорушенні, того факту, що ОСОБА_6 знаходиться в державному розшуку, його фактичне місцезнаходження до цього часу не встановлено, вважаю доведеною наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи викладене, оскільки прокурором доведено наявність мети та підстав застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а такождоведено, що підозрюваний оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, який у відповідності до ч. 2 цієї ж статті обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід розглянути після її затримання і не пізніш як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали оголошено 11 червня 2025 року о 15 год. 10 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_12