КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/9055/25 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2477/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 лютого 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Дніпропетровська, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28.06.2024 року за ч. 4 ст. 186 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, -

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 лютого 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до 26.04.2025 року, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та змінити запобіжний захід на домашній арешт або встановити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя постановив необґрунтоване, незаконне рішення всупереч законним правам та інтересам підозрюваного, з грубим порушенням засад кримінального провадження передбачених главою 2 КПК України, а саме суд знехтував загальними засадами кримінального провадження, такими як верховенство права, повага до людської гідності.

Апелянт вказує на те, що обґрунтовуючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , прокурором не наведено жодногодоказу в підтвердження наявності ризиків та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. В порушення ст. 184 КПК України до клопотання прокурора не було долучено жодних матеріалів, якими прокурор повинен обґрунтовувати своє клопотання.

Жодний ризик у клопотанні, передбачений ст. 177 КПК України прокурором не доведений, а тому такі дії сторони обвинувачення та суду є неприйнятними та суперечать діючому КПК України.

Також апелянт вказує на те, що ним в судовому засіданні зазначалося, що ОСОБА_7 жодним чином не намагатиметься переховуватися від суду. Винним себе не визнає та бажає якомога швидше встановити істину по даній справі. Перед судовим засіданням було подано заяву про долучення до матеріалів копій документів на 19 аркушах, які характеризують ОСОБА_7 та доводять факт необґрунтованості підозри. При цьому стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про причетність підозрюваного ОСОБА_7 до інкримінованого діяння.

Апелянт також звертає увагу на те, що перед судовим засіданням було подано заяву про відвід слідчого в даному кримінальному провадженні, проте дана заява до теперішнього часу не розглянута.

Крім того апелянт зазначає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілком забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , щодо виконання ним передбачених кримінально - процесуальним законодавством обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001459 від 01.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ст. 287, ч. 1 ст. 396 та ст. 166 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 01.12.2024 о 19 год. 40 хв. водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки BMW- 540і, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в темний час доби по неосвітленому сухому асфальтованому покриттю у третій смузі для руху проїзної частини вул. Набережної Заводської в Новокодацькому p-ні м. Дніпра, зі сторони вул. Ю. Кондратюка у напрямку вул. П. Мирного, зі швидкістю 179 км/год, яка значно перевищувала максимально допустиму швидкість у населених пунктах.

У той же час, ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем марки Ford TransitConnect, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у салоні якого перебували пасажири ОСОБА_11 , малолітні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , здійснював рух у зустрічному до вказаного автомобіля напрямку по крайній лівій смузі руху.

Під час руху водій ОСОБА_7 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, був неуважним до дорожньої обстановки та її зміни, проявляв кримінально протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно небезпечних наслідків, 01.12.2024 о 19 год. 40 хв., здійснюючи рух зі швидкістю 179 км/год., що значно перевищує максимально дозволену швидкість у населених пунктах, позбавив себе технічної можливості своєчасно реагувати на зміну дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки для руху у вигляді автомобіля Ford Transit Connect, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який виконував маневр у вигляді повороту ліворуч, рухаючись зліва направо до напрямку руху автомобіля BMW-540i, реєстраційний номер НОМЕР_1 , достатніх заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля аж до повної зупинки транспортного засобу не вжив, у результаті чого на перехресті вул. Набережної Заводської та заїзду до будинку № 4 на вул. Набережної Заводської в м. Дніпрі, рухаючись на швидкості 133 км/год., вчинив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля BMW-540i з правою боковою частиною автомобіля Ford Transit Connect.

Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, п.п. б) 2.3, п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

- учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3);

- дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п. 1.5);

- для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п.п. «б» п. 2.3);

- у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (п. 12.3).

- у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год (п. 12.4).

Порушення п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_7 перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), внаслідок якої:

- малолітній пасажирці автомобіля Ford Transit Connect, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_14 заподіяно тілесні ушкодження, від яких вона загинула на місті події;

- водію автомобіля Ford Transit Connect, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, вивиху лівого плечового суглоба;

- пасажирці автомобіля Ford Transit Connect, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_11 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому крила здухвинної кістки справа зі зміщенням, закритого перелому середини третини правої ліктьової кістки без зміщення, закритого перелому основи п`ятої п`ясної кістки правої кисті без зміщення, забою грудної клітки;

- малолітній пасажирці автомобіля Ford Transit Connect, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді множинних травм тіла;

- малолітній пасажирці автомобіля Ford Transit Connect, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_13 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді множинної травми тіла.

Таким чином, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За наведеним фактом 02.12.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку, встановленому ст. 208 КПК України, і того самого дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

03.12.2024 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

24.01.2025 заступником Генерального прокурора строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 02.03.2025.

27.01.2025 Печерським районним судом міста Києва строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 продовжено до 02.03.2025.

Крім того, Печерським районним судом міста Києва строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 02.06.2025.

26.02.2025 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідчий зазначив, що обґрунтованість повідомленої підозри та причетність ОСОБА_7 до вчинення цього злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.12.2024, у якому зафіксовано слідову інформацію про дорожньо-транспортну пригоду;

- свідченнями потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 інших свідків про обставини вчинення ОСОБА_7 дій, внаслідок яких сталася ДТП;

- протоколами оглядів відеозаписів, якими встановлено постійне керування ОСОБА_7 автомобілем - учасником ДТП;

- слідчим експериментом від 18.12.2024 зі схемою та фототаблицею, якими встановлено траєкторію та час руху автомобіля марки Ford Transit Connect, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- висновком судово-медичної експертизи від 11.12.2024, відповідно до якого смерть ОСОБА_14 настала внаслідок ДТП;

- висновками молекулярно-генетичних, транспортно-трасологічних, автотехнічних та інших судових експертиз, відповідно яких установлено особу ОСОБА_7 як водія транспортного засобу, швидкість руху як безпосередньо перед ДТП, так і в момент зіткнення керованого ОСОБА_7 транспортного засобу, а також обставини маневрування з метою уникнення контактування автомобілів;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені в ч. 1 цієї статті, є підставою застосування запобіжного заходу.

Аналізуючи сукупність доказів, які отримані органом досудового розслідування на даний час та вказані вище, не викликає сумніву факт існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому протиправного діяння, як в розрізі національного законодавства, так і практики Європейського суду з прав людини.

Метою продовження застосованого до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у відповідності до ст. 177 КПК України, є необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню ризиків, зазначених в пунктах 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які не зменшились та продовжують мати місце, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вичинити нове кримінальне правопорушення.

Так ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що відповідно до ст. 12 КК України злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а саме передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, є тяжким і передбачає можливість призначення покарання на строк до восьми років позбавлення волі.

Тобто, у разі визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, йому загрожує покарання до 8 років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому, в разі визнання винуватим у його вчиненні, ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Окрім зазначеного, у зв`язку з тим, що на даний час частина території України окупована не виключено, що з метою уникнення відповідальності в майбутньому підозрюваний може переховуватися на непідконтрольних органам державної влади територіях.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконний вплив на свідка та інших учасників кримінального провадженняобґрунтовується тим, що рядом свідків у кримінальному провадженні надано та/або будуть надані викривальні показання відносно підозрюваного ОСОБА_7 , які органом досудового розслідування прийняті та/або будуть прийняті до уваги, існує обґрунтована необхідність в недопущенні спілкування підозрюваного зі свідками з метою недопущення будь-якого впливу або погроз відносно них, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню.

У свою чергу, ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру та відповідно до отриманого статусу останній отримав можливість знайомитися з матеріалами кримінального провадження.

З урахуванням вказаної обставини, ОСОБА_7 перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, усвідомлюючи невідворотність покарання, маючи в розпорядженні персональні дані, засоби зв`язку та місце проживання свідків може намагатись вплинути на них з метою їх подальшої неявки у судові засідання чи надання показів відмінних раніше наданим.

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від них та дослідження їх судом, а зважаючи на вчинення ОСОБА_7 тяжкого злочину та встановлення органом досудового розслідування на даний час повного кола осіб, які володіють відомостями, які мають значення для досудового розслідування не виключено, що підозрюваним у разі не продовження строку застосування до нього даного запобіжного заходу вчинятимуться дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування спонукати свідків у цьому провадженні відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час досудового розслідування або судового розгляду.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 є раніше судимим, а саме 28.06.2024 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; у цьому кримінальному провадженні підозрюється в тяжкому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України.

У зв`язку з цим, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та може й надалі вчиняти кримінальні правопорушення.

Також слідчим зазначено обгрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки реальна загроза одержання покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років спонукає та/або спонукатиме ОСОБА_7 , не дивлячись на родинні та суспільні стосунки, матеріальний стан, вжити всі можливі заходи спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, зокрема переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, тощо.

Тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, який унеможливлює вчинення тиску на інших учасників кримінального провадження та втечі підозрюваного, у тому числі за межі України, застосування до підозрюваного більш м`яких видів запобіжних заходів не усуне існування ризиків зазначених в клопотанні.

Отже, у даному кримінальному провадженні зібрано докази, які дають достатні підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі; потреби досудового розслідування в забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного, а саме: недопущення вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування та/або зникнення в подальшому від органів досудового розслідування; недопущення перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, недопущення вчинення інших кримінальних правопорушень - виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У результаті продовження строку дії підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування будуть проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії, а кримінальне провадження спрямоване до суду в максимально короткі строки.

За вказаних обставин слідчий вважав, що запобігти викладеним у клопотанні ризикам шляхом застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів не представляється можливим.

Обставинами, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного, є необхідність в отриманні висновків призначених судових експертиз; здійснені тимчасових доступів та вилучення медичної документації постраждалих; призначенні та проведенні судово-медичних експертиз щодо встановлення ступенів тяжкості отриманих тілесних ушкоджень пасажирами автомобіля марки Ford Transit Connect, оскільки останні тривалий час перебували на лікуванні в медичних закладах; призначенні та проведенні судових експертиз в яких виникне необхідність під час проведення досудового розслідування; у випадку надання показань підозрюваним ОСОБА_7 , допитати останнього по обставинам скоєного та з інших питань; складенні в остаточній редакції повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яку погодити з прокурором Офісу Генерального прокурора; виконанні інших слідчих дій, в яких виникне необхідність для завершення досудового розслідування кримінального провадження; ознайомленні всіх потерпілих та їх представників з матеріалами кримінального провадження і в повному обсязі виконання вимог ст. 290 КПК України; складенні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, інше.

26.02.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до 26.04.2025 року, без визначення розміру застави.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих органами досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слдічого докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 , підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність та вірно зазначив, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вичинити нове кримінальне правопорушення, відтак саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та таким, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в подальшому при здійсненні досудового розслідування та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

Отже, заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними і вони на момент розгляду клопотання про продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.

Також, як правильно враховано слідчим суддею, з чим погоджується і колегія суддів, що на момент розгляду вказаного клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, на даний час у кримінальному провадженні продовжуються проводитися слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, однак для закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом, необхідно провести ще ряд слідчих та процесуальних дій. Слідчим суддею в судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про безпідставне затягування розслідування кримінального провадження, але існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

При цьому, колегія суддів, враховуючи положення п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, виходячи із конкретних обставини інкримінованих підозрюваному діянь, вважає, що слідчий суддя на законних підставах, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні, з урахуванням того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Колегією суддів враховуються дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема і ті, на які посилається сторона захисту під час апеляційного розгляду, тобто передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини. Однак, з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Посилання на дані, що характеризують особу підозрюваного, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Доводи апелянта про те, що жоден із ризиків, прокурором не доведений і докази слідчому судді не були надані, колегія суддів не бере до уваги, оскільки, як вже зазначалось вище, слідчим суддею прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Посилання апелянта на те, що перед судовим засіданням було подано заяву про відвід слідчого в даному кримінальному провадженні, проте дана заява до теперішнього часу не розглянута, не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, так як в матеріалах клопотання про продовження строку тримання під вартою, яке було предметом розгляду у суді першої інстанції та є предметом розгляду в апеляційній інстанції, відсутня вказана заява.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді щодо наявності підстав для продовження відносно ОСОБА_7 строку тримання під вартою не спростовують та не є безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 лютого 2025 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4