Справа № 481/1268/25
Провадж.№ 1-кс/481/431/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2025 м. Новий Буг

Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000426 від 25.08.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою:

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вівсянівка, Новобузького району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, такого, який має на утриманні малолітню дитину, перебуваючого на посаді командира відділення командира машини 2 відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 (Сухопутні війська Збройних Сил України), учасника бойових дій, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2025 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 від 25.08.2025 року.

Клопотання обґрунтоване тим що, громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , всупереч вимог ст. 4, 9, 11, 16, 26, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст. 2, 4, Дисциплінарного статуту Збройних сил України, п. 7, 8, 15, 16 «Положення про порядок обліку, збереження списання і використання військового майна у Збройних силах України», затвердженого Постановою КМУ № 1225 від 04.08.2000 року, п. п. 14, 17 розділу І Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №359 від 29.06.2005, п. 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою КМУ №576 від 12.10.1992 року, п. 2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, п. 1 додатку № 1 Постанови Верховної Ради України №2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», ст. 178 Цивільного кодексу України, у невстановлений в ході досудового розслідування час придбав вогнепальну зброю, а саме автомат Калашникова 74, військові боєприпаси до нього патрони калібру 5,45 мм в кількості 114 одиниць, які в подальшому незаконно зберігав на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а 25.08.2025 близько 17:40 години, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, незаконно переніс вищевказані вогнепальну зброю та бойові припаси із домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 до пляжу річки Інгул, що розташований неподалік від с. Мала Ганнівка Баштанського району Миколаївської області, де здійснив 22 постріли вищевказаною вогнепальною зброєю спорядженою зазначеними патронами калібру 5,45 мм, після чого ОСОБА_4 пішов у напрямку даного села, маючи при собі автомат Калашникова 74, та військові боєприпаси до нього патрони калібру 5,45 мм, в загальній кількості 92 одиниці, де неподалік від місцевого кладовища, був затриманий співробітниками поліції.

З долучених до клопотання доказів вбачається, що 25.08.2025 року відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження за №0000426 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

25.08.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 25.08.2025 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, спробам незаконного впливу на свідків, а також ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий ініціював застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 з посиланням на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, а також на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, просив задовольнити клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що він вину визнає, намірів переховуватися від органів досудового розслідування та вчиняти тиск на свідків не має, оскільки усвідомлює наслідки таких дій і не бажає погіршувати своє становище, вважає, що ініційований щодо нього слідчим запобіжний захід у виді тримання під вартою, є занадто суворим.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у задоволенні клопотання, та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Вислухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 та перевіривши матеріали кримінального провадження, прихожу такого висновку.

Згідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, доведено наданими слідчим доказами кримінального провадження: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000426 від 25.08.2025 року; рапортом чергового ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 25.08.2025 року; протоколом огляду місця події від 25.08.2025 року; протоколами допиту свідків від 25.08.2025 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.08.2025 року; протоколами допиту свідків свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 від 26.08.2025 року.

При цьому, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.1, п.3 та п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного в незаконним носінням, зберіганням та придбанням вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу. За цей злочин передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Тяжкість злочину та можливість суворого покарання створюють вагомі підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів для ухилення від правосуддя, зокрема шляхом зникнення з місця постійного проживання.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання та безальтернативність позбавлення волі за вчинене, має значну мотивацію для втечі, зокрема на непідконтрольні Україні території або за межі країни. Це створює реальну загрозу його втечі, що значно ускладнить досудове розслідування.

Крім того, ОСОБА_4 відоме місце проживання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які безпосередньо володіють інформацією та надають викривальні покази про обставини вчиненого кримінального правопорушення, а підозрюваний, з метою уникнення відповідальності, може впливати на них. Наявність в матеріалах кримінального провадження протоколів їх допиту, не є остаточною інформацією для постановлення судового рішення щодо винуватості чи невинуватості особи, оскільки, виходячи з принципу безпосередності судового розгляду свідок підлягає допиту в судовому засіданні під час судового розгляду справи.

Крім того, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним носінням, зберіганням та придбанням вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу і така протиправна діяльність була припинена виключно завдяки втручання правоохоронних органів, а не з власної волі чи усвідомлення протиправності своїх дій з боку ОСОБА_4 .

Беручи до уваги характер і тяжкість злочину, існує реальний ризик, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність, пов`язану з незаконним носінням, придбанням та зберіганням бойових припасів без передбаченого законом дозволу, оскільки є військовослужбовцем та контактує зі зброєю.

Встановлені в судовому засіданні факти та обставини приводять до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та продовження кримінального правопорушення у якому підозрюється.

Таким чином, суд приходе висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його майновий стан та стан здоров`я.

Так ОСОБА_4 одружений, має на утриманні малолітню дитину, перебуваючий на посаді командира відділення командира машини 2 відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 (Сухопутні війська Збройних Сил України), учасник бойових дій, проживає не за місцем реєстрації, раніше не судимий.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до пункту 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Враховуючи зазначене саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на стійке переконання слідчого судді, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам наявним та доведеним під час розгляду клопотання.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначається, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, за результатами розгляду клопотання, оцінивши в сукупності обставини кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про його особу, а також обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу та визначені положеннями ст. 178 КПК України, приходить до переконання про необхідність визначення розміру застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі.

При визначенні розміру застави, який можна вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує доведення існування ризиків визначених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у якому він обґрунтовано підозрюється, та вважає, що заставу слід визначити у розмірі - сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.176-178,182,183,194,196,197, 205, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вівсянівка, Новобузького району, Миколаївської області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, починаючи з моменту його затримання, тобто з 25 серпня 2025 року 21:10 до 23 жовтня 2025 року 21:10 включно, з утриманням його в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 копійок та обов`язки, з числа передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, які покладаються на нього у разі внесення застави:

1. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває (села Мала Ганнівка, Баштанського району Миколаївської області), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. Утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

4. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_4 , захиснику, прокурору, а також спрямувати до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_13 .

Строк дії ухвали до 23 жовтня 2025 року 21:10 включно.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.376 КПК України повний текст ухвали проголошений о 15:30 год. 29.08.2025 р. в залі судових засідань в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1