Справа №:755/2981/16-к
Провадження №: 1-кс/755/2699/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" серпня 2025 р. місто Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду міста Києва, заяву прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000849 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 368 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження 000849 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 368 КК України.

04 серпня 2025 року прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 було подано письмову заяву про відвід судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_4 від розгляду даного кримінального провадження, обґрунтовану тим, що під час судового засідання 20 травня 2025 року захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 у своєму виступі вжив образливі висловлювання на адресу сторони обвинувачення та порушив презумпцію невинуватості: «...шановний прокурор, ви підробляєте документи, ви злочинці..» (технічний запис судового засідання з 58:04). Одразу після цього, вона звернулася до головуючої судді ОСОБА_4 з проханням відреагувати на такі дії у процесуальний спосіб (технічний запис судового засідання з 58:50). Однак, на думку прокурора, суддя ОСОБА_4 не вжила жодних заходів для припинення порушення порядку, що передбачено статтею 321 КПК України, а натомість їй у відповідь зазначила (технічний запис судового засідання з 59:11), що «...у нас змагальність, кожна сторона відстоює свої позиції... ви теж ставите все під сумнів.... всі експертизи, що експерти використали всі підроблені докази, що їм нічого не надавалось...».

Прокурор зауважує, що захисник ОСОБА_7 не вперше вдавався до подібної поведінки, однак, прокурор вважає, що суддя не реагує на такі порушення, що наразі створює обгрунтовані сумніви у її неупередженості та об?єктивності. Відсутність реакції на порушення порядку судового засідання та ігнорування обґрунтованого прохання сторони обвинувачення свідчать про упередженість судді, що суперечить принципам справедливого судового розгляду, засаді кримінального провадження - рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності.

Таким чином, наведена вище поведінка судді, на думку прокурора, свідчить про обгрунтовані сумніви у неупередженості судді, оскільки повне ігнорування законних прохань та порушень захисника, відповідь судді як докір прокурору за раніше озвучену позицію щодо доказів сторони захисту - як стороннім спостерігачем, так і стороною обвинувачення, сприймається як нерівне ставлення до сторін (порушення засади рівності), очевидну прихильність судді до сторони захисту.

Крім того, суд не розглянувши подані прокурором клопотання, в такий спосіб показав свою позицію до заявлених клопотань прокурора про виклик експертів для дачі пояснень/роз?яснень щодо висновків експертиз, які у наступному засіданні судом всі були відхилені.

04 серпня 2025 року вказану заяву про відвід судді після автоматизованого розподілу передано для розгляду судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

05 серпня 2025 року прокурором ОСОБА_3 надіслано до суду заяву про долучення копії технічного запису судового засідання від 20 травня 2025 року, на підтвердження обставин, зазначених у заяві про відвід.

В судовому засіданні прокурор подану нею заяву про відвід підтримала, та просила її задовільнити з підстав викладених у ній, зазначивши, що вказані обставини є підставою для відводу, передбаченою пунктом 4 частини першої статті 75 КПК України.

Захисники - адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали до суду письмові заперечення на заявлений прокурором відвід, які в судовому засіданні підтримали, зазначивши, що суддя ОСОБА_4 , у своїх відповідях на зауваження прокурора, абсолютно обґрунтовано вказала, що в межах змагального процесу сторони мають право критично оцінювати доводи одна одної, ставити під сумнів докази, обґрунтовувати свою позицію, у тому числі щодо достовірності документів. Зміст сказаного суддею не свідчить про поблажливе ставлення до сторони захисту, а лише підтверджує нейтральну позицію арбітра, яка відповідає принципу змагальності.

Так, висловлювання судді ОСОБА_4 не є виявом поблажливого ставлення до сторони захисту чи визнання правомірності конкретної репліки. Навпаки, воно свідчить про дотримання судом принципу змагальності сторін, який передбачає право кожного учасника процесу ставити під сумнів позицію іншої сторони, критикувати докази та формувати відповідну оцінку.

До того ж, суддя ОСОБА_4 не схвалила сам зміст висловлювань сторони захисту, а лише підтвердила право сторін на захист своїх позицій, що відповідає принципам змагальності та рівності сторін. Прямої поблажливості чи упередженості у словах судді немає. Суд не підтримав жодну зі сторін, зазначивши, що оцінку доказів буде надавати в нарадчій кімнаті.

Враховуючи викладене, заявлений відвід є безпідставним і таким, що має виключно надуманий та формальний характер, оскільки наведені в заяві обставини жодним чином не свідчать про існування об`єктивної чи суб`єктивної упередженості судді у розумінні положень статті 75 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 також подав суду письмові заперечення на заявлений відвід судді, які в судовому засіданні підтримав, зазначивши, що висловлення стороною у справі власної правової позиції не може бути підставою для зауваження судом такій стороні з приводу її правової позиції. Суд свою оцінку щодо правової позиції сторони у справі викладає в остаточному рішенні у справі за наслідками розгляду справи по суті, забезпечення стороні у справі можливості висловити свою правову позицію якраз і є забезпеченням принципу змагальності сторін.

При цьому, зазначив, що прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_6 , перед судовими засіданнями та після судових засідань неодноразово висловлювалась з того приводу, що не дасть суду завершити розгляд справи. Після таких висловлювань прокурор демонстративно в його присутності та присутності захисника ОСОБА_6 починала перераховувати процесуальні заходи, заяви та клопотання, які вона буде заявляти та вживати з метою затягування розгляду справи і унеможливлення завершення розгляду справи по суті.

Крім того, звертає увагу на те, що прокурор у заяві про відвід від 04 серпня 2025 року, зазначає, що про підстави, які вона вважає підставами для відводу, дізналася в судовому засіданні 20 травня 2025 року. Проте, з заявою про відвід звернулася лише перед судовим засіданням, яке було призначено на 04 серпня 2025 року. Разом з цим, між 20 травня 2025 року та 04 серпня 2025 року було проведено судові засідання, зокрема 21 липня 2025 року, під час якого відвід заявлено не було. Таким чином, підтверджено те, що метою відводу є не сам надуманий відвід, а виключно затягування розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, просив суд відмовити в задоволенні заяви про відвід.

Особа, якій заявлено відвід - суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду заяви повідомлена належним чином відповідно до вимог статті 135 КПК України, правом подачі письмових пояснень не скористалася.

Враховуючи вимоги статтей 22, 26 та 81 КПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність осіб, що не з`явилися, та, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження 000849 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 368 КК України, в ході судового розгляду якого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 було подано письмову заяву про відвід судді.

Відповідно до вказаної заяви від 04 серпня 2025 року даний відвід було заявлено, оскільки, на думку прокурора, суддя є упередженою, враховуючи те, що суддя не реагує на порушення порядку з боку сторони захисту та висловлювання на адресу сторони обвинувачення, а також відмовляє у задоволенні заявлених прокурором клопотань, що на думку прокурора, створює обгрунтовані сумніви у її неупередженості та об?єктивності.

Відповідно до положень статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною першою сттті 81 КПК України встановлено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Відповідно до частини першої статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Що стосується підстав для відводу, зазначених прокурором, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частиною першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з частиною п?ятою статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Із норм статті 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При розгляді даної заяви про відвід відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя застосовує як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до пункту 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

На думку суду, прокурором не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_4 та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи, викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді. Фактично прокурор не погоджується з процесуальними рішеннями судді ОСОБА_4 , прийнятими нею, як головуючою, при розгляді кримінального провадження, та розпорядженнями головуючого щодо керування судовим розглядом, що не є підставою для відводу із урахуванням вищевикладених норм національного та міжнародного законодавства.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 321 КПК України головуючий керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Усунення із судового розгляду всього, що не має значення для кримінального провадження, згідно з цією нормою закону, є обов`язком головуючого. Надаючи оцінку доводам прокурора, суд зазначає, що з дослідженого судом відеозапису судового засідання, викладені прокурором доводи не знайшли свого відображення.

Отже, незгода сторони обвинувачення з прийнятими суддею процесуальними рішеннями, визначеним суддею порядком ведення процесу, наданням дозволу стороні захисту висловлювати свої думки та ставити запитання прокурору з приводу досліджуваних доказів, зауваженнями, жодним чином не свідчать про упереджене ставлення судді до будь якої зі сторін та не можуть бути підставою для відводу судді.

Доводи сторін щодо непогодження із процесуальними рішеннями судді стосовно організації процесу судового розгляду можуть бути включені до апеляційної скарги у разі незгоди сторони із судовим рішенням, прийнятим по суті розгляду обвинувального акта.

Враховуючи наведене, у судовому засіданні не знайшли підтвердження факти, викладені у заяві прокурора, а тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Крім того, відмовляючи в ході судового розгляду даної заяви про відвід судді клопотанні прокурора про оголошення перерви для надання копій документів, які підтверджують, що судом протягом двох місяців не було надано можливості отримати технічні записи судового засідання, що обґрунтовує, на думку прокурора, час, який минув від судового засідання до подання заяви про відвід, суд зазначає, що вказане клопотання призвело б до безпідставного затягування розгляду даної заяви про відвід, та доводи, які могли б бути перевірені судом, в ході дослідження даних документів, не стосуються підстав заявленого відводу судді, а є виключно питанням виконання секретарем судового засідання посадових обов?язків.

Керуючись статтями 8, 55 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, статтею 15 Кодексу суддівської етики, пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді,пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, статтями 1-2, 7-29, 75-76, 80-81, 321, 369-372 КПК України, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд,

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні заяви прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудови розслідувань за № 0000849 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 368 КК України, - відмовити.

Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження та направити для відома судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_4 .

Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 14-00 годині 19 серпня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва ОСОБА_1