Справа № 202/4600/20
№ 1-кп/202/32/2025
УХВАЛА

Іменем України

22 квітня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000569 від 01.10.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч.3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч.4 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, яка народилась 12.06.1974 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , -

про скасування арешту на належне йому майно

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора

захисника ОСОБА_20

В С Т А Н О В И В:

в с т а н о в и в:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебуває зазначене кримінальне провадження.

1.Заявлені вимоги та їх обґрунтування.

17.01.2025 року ОСОБА_3 було направлено до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання про скасування арешту майна у справі № 202/12305/23 в межах кримінального провадження №0000569 від 01.10.2021 року в якому ОСОБА_3 просив частково скасувати арешт майна у кримінальному провадження № 0000569, що був накладений Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 12.10.2024 року у справі №202/7288/21, а саме скасувати арешт накладений на наступні речі та майно: - Ноутбук «Мі» s/п: 16773/00203665; Документ сформований в системі «Електронний суд» 18.04.2025 2 - системний блок чорного кольору s/n: CZC1116MХО; - системний блок, маркування відсутнє; - системний блок з написом «FSP»; - системний блок з написом «Logic Power»; - грошові кошти: 500 гривень 240 купюр, 1000 гривень 42 купюри, 612 купюр номіналом 200 гривень, 181 купюра номіналом 100 гривень, 86 купюр номіналом 50 гривень, на загальну сума грошових коштів 306 800 (триста шість тисяч вісімсот) гривень. 3. Повернути громадянину ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) Ноутбук «Мі» s/п: 16773/00203665; системний блок чорного кольору s/n: CZC1116MХО; системний блок, маркування відсутнє; системний блок з написом «FSP»; системний блок з написом «Logic Power»; грошові кошти: 500 гривень 240 купюр, 1000 гривень 42 купюри, 612 купюр номіналом 200 гривень, 181 купюра номіналом 100 гривень, 86 купюр номіналом 50 гривень. Загальна сума грошових коштів 306 800 (триста шість тисяч вісімсот) гривень, що були вилучені в ході проведення 29.09.2022 року обшуку за адресою: а саме за адресою: Дніпропетровська область, м. Апостолове, вул. Вокзальна, буд. 5, а, 5з, 5л у межах кримінального провадження №0000569.

На підтвердження належності заявнику вищевказаного майна, що воно було вилучено 29.09.2022 року під час обшуку приміщень ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 в межах кримінального провадження №0000569, а саме з приміщення, яке перебувало у ФОП ОСОБА_3 в оренді. Оренда приміщення за адресою: АДРЕСА_3 фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 підтверджується договором оренди від 03.01.2022 року укладеного з орендодавцем - громадянкою України ОСОБА_21 .

Майно (Ноутбук «Мі» s/п: 16773/00203665; системний блок, маркування відсутнє, системний блок з написом «FSP»; системний блок з написом «Logic Power»), яке було вилучено під обшуку та на яке накладено арешт ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2022 року у справі №202/7288/21 в рамках кримінального провадження № 0000569 від 01.10.2021 року належить громадянину ОСОБА_3 та підтверджується товарним чеком №275 від 20.10.2019 року, товарним чеком №292099 від 05.08.2020 року; фото коробки Ноутбуку «Мі» s/п: 16773/00203665; чеком №5 138 від 20.02.2018 року.

2.Позиції сторін у судовому засіданні

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_20 підтримала клопотання.

Прокурор проти задоволення вказаного клопотання заперечував, вважаючи, що будь-яких підстав для скасування арешту із зазначеного майна немає, що це повинно вирішуватись на стадії ухвалення вироку.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов таких висновків.

3.Оцінка та висновки суду.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду, обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе лише за таких умов:

- вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба;

- вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

У клопотанні зазначено, що під час досудового розслідування слідчим суддею було необґрунтовано накладено арешт на майно осіб, які не є підозрюваними чи обвинуваченим,а на час розгляду цього клопотання у застосуванні такого обмеження їх права відпала потреба, а тому, з огляду на принцип диспозитивності, суд має встановити наявність або відсутність лише вказаної підстави для скасування арешту.

Судом встановлено, що у межах даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні № 0000569 від 12.10.2021 року було накладено арешт на зазначене вище майно .

Відповідно до змісту зазначеної ухвали встановлено, що майно, на яке накладався арешт, можливо належить злочинній організації на чолі з ОСОБА_22 та ОСОБА_21 ..

З огляду на це, слідчий суддя, керуючись ч. 5 ст. 170 та ч. 2 ст. 173 КПК України, встановивши, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного та інших, дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на його майно та майно строннніх осіб з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання, передбаченого за інкримінований злочин.

Враховуючи мету і підставу арешту, а також доводи учасників судового засідання, суду необхідно з`ясувати, чи відпала подальша потреба в утриманні зазначеного майна із забороною для власника користування ним для забезпечення можливої конфіскації як виду покарання.

Загалом суд відзначає, що потреба у забезпечені можливої конфіскації майна як виду покарання зберігається до моменту винесення вироку у відповідному кримінальному провадженні, яке здійснюється відносно особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, за який передбачено такий вид покарання.

Суд звертає увагу, що з моменту позбавлення заявника усіх правомочностей власника, в т.ч. і права користування відповідним майном, пройшло більше трох років, розгляд кримінального провадження перебуває на стадії судового розгляду, з огляду на обсяг висунутого обвинувачення та значну складність справи, вона потребує тривалого часу для її судового розгляду і відповідно такий тривалий строк позбавлення права користування сторонніх осіб власним майном має бути об`єктивно виправданий завданнями кримінального провадження та збалансований з правами та інтересами власника відповідного майна.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час розгляду цього клопотання судом не встановлено обставин, які б підтверджували, що незастосування заборони або обмеження користування сторонніми до цього кримінального провадження особами призведе до наслідків, про які йде мова в ч.11 ст.170 КПК України.

Суд наголошує на тому, що необхідно розмежував поняття "конфіскації майна" та "спеціальної конфіскації", так конфіскація майна полягає у примусовому безоплатному вилученні майна, що є власністю засудженого. Унаслідок чого конфіскація майна є видом покарання, застосування якого має на меті покарання винного, його виправлення й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень цією та іншими особами. Натомість спеціальна конфіскація застосовується у разі, коли майно вилучається в особи, яка не є власником або добросовісним володільцем такого майна, а тому цей захід впливу на особу має некаральний характер.

Разом з тим, в судовому засіданні, на підставі дослідження наданих документів, доведено, що заявник є власниками або добросовісним володільцем арештованого Ноутбуку «Mi» s/n: 16773/00203665 та системного блок з написом «Logic Power», саме на це майно представлено документи- товарний чек №292099 від 05.08.2020 року; фото коробки Ноутбуку «Мі» s/п: 16773/00203665; чек №5 138 від 20.02.2018 року, які підтверджують право на зазначено майно, тому судом частково задоволено клопотання.

Керуючись ст. ст. 7, 22, 170-174, 372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000569 від 01 жовтня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України, а саме: з ноутбуку «Мі» s/п: 16773/00203665 та системного блоку з написом «Logic Power».

Повернути ОСОБА_3 ноутбук «Мі» s/п: 16773/00203665 та системний блок з написом «Logic Power».

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий ОСОБА_23