КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4131/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13 травня 2025 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.113 КК України у кримінальному провадженні №0000182 від 02.05.2024,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13 травня 2025 року частково задоволено клопотання слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 30 днів, тобто до 11 червня 2025 року включно, з визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн.

В разі внесення застави, покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені частинами п`ятою статті 194 КПК України, строком на 60 днів з дня внесення застави.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 на 60 днів в ДУ «Київський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що слідчим суддею не повною мірою надано оцінку ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, в даному кримінальному провадженню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2024, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 КК України.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше березня 2024 року, у громадянина України ОСОБА_7 , якому достовірно відомо про збройний напад російської федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, виник злочинний умисел на вчинення підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

Так, встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.03.2024 року ОСОБА_7 , в застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» надійшло повідомлення від користувача, з ім`ям « ОСОБА_10 », з обліковим записом « ОСОБА_11 », в якому останній запропонував ОСОБА_7 , за грошову винагороду здійснювати підпали, спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.03.2024 року, переслідуючи корисливий мотив, а також з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, ОСОБА_7 , використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», повідомив користувачу з ім`ям « ОСОБА_10 », з обліковим записом « ОСОБА_11 », усвідомлюючи, що вказаний користувач є представником держави-агресора, про те, що готовий здійснювати підпали об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме релейних шаф.

Надалі, використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», користувачем з ім`ям « ОСОБА_10 », з обліковим записом « ОСОБА_11 » було надано ОСОБА_7 детальну інструкцію щодо знищення шляхом підпалу об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме релейних шаф.

22.03.2024 приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись за географічними координатами 50.052940, 30.723990 поблизу села Долина, побачив релейну шафу № 10, яка розташована поблизу села Долина на 52 кілометрі залізно-дорожньої лінії № 1, яку обравши предметом свого злочинного посягання вирішив підпалити.

Так, для підтвердження здійснення підпалу, на виконання вказівки користувача з ім`ям « ОСОБА_10 », з обліковим записом « ОСОБА_11 », ОСОБА_7 здійснив відеофіксацію вчиненого підпалу на власний мобільний телефон марки «iPhone».

Того ж дня, на крипто гаманець ОСОБА_7 на платформі "ByBit", було нараховано грошові кошти у сумі 277 USDT, що еквівалентно приблизно 11 329 грн. як оплату за вчинення підпалу релейної шафи.

Таким чином, ОСОБА_7 у період воєнного стану, з метою ослаблення держави вчинив дії спрямовані на організацію підпалу релейної шафи № 10, яка розташована поблизу села Долина на 52 кілометрі залізно-дорожньої лінії № 1 за географічними координатами 50.052940, 30.723990 Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», чим вчинив зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення.

Надалі, 02.04.2024 року у період часу приблизно з 11:00 по 12:00, ОСОБА_7 , з метою підготовки до вчинення кримінального правопорушення в гіпермаркеті «Епіцентр», який розташований за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 83 придбав пляшку об`ємом 0.5 літрів з розчинником для краски.

02.04.2024 приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_7 , за попередньою змовою з користувачем застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» з ім`ям « ОСОБА_10 », з обліковим записом « ОСОБА_11 », знаходячись за географічними координатами 49.728486, 30.424206 поблизу села Сухоліси, побачив релейну шафу сигнальної установки № 3 на 46 кілометрі пікету № 6, яку обравши предметом свого злочинного посягання вирішив підпалити, після чого умисно, з корисливих мотивів, за допомогою монтировки, відігнув правий нижній край двері релейної шафи, облив її з заздалегідь підготовленої пляшки об`ємом 0.5 літрів з розчинником для фарби та за допомогою запальнички здійснив підпал.

Так, для підтвердження здійснення підпалу, на виконання вказівки користувача застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» з ім`ям « ОСОБА_10 », з обліковим записом « ОСОБА_11 », ОСОБА_7 здійснив відеофіксацію вчиненого підпалу на власний мобільний телефон марки «iPhone» під час якого показав заздалегідь погоджений з користувачем застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» з ім`ям « ОСОБА_10 », з обліковим записом « ОСОБА_11 » жест рукою «Великий палець вниз».

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, диверсія - вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану.

Так, підозра ОСОБА_7 обґрунтовано підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:

Матеріалами на виконанням доручення в порядку вимог ст.ст. 40, 41 КПК України від 24.05.2024 року № 8/3/1-4525 з якого встановлено, що 02.04.2024 року на перегоні «Роток-Сухоліси» відбулося втручання невідомих осіб в роботу релейної шафи;

Протоколом огляду відповіді, що надійшла від крипто-біржі «ByBit» у якому відображено транзакції у розмірі 218 USDT та 59 USDT від 22.03.2024 року;

Матеріалами за виконанням доручення в порядку вимог ст.ст. 40, 41 КПК України від 03.07.2024 року № 8/3/1-5662 з якого встановлено, що 22.03.2024 року поруч з залізничною станцією «Роз`їзд Озерний» відбулося втручання невідомих осіб в роботу релейної шафи;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.09.2024 року в якому викладені обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 ;

Протоколом слідчого експерименту від 17.09.2024 року піч час якого було досліджено обставини підпалу, що стався 22.03.2024 року поруч з залізничною станцією «Роз`їзд Озерний»;

Протоколом слідчого експерименту від 17.09.2024 року піч час якого було досліджено обставини підпалу, що стався 02.04.2024 року на перегоні «Роток-Сухоліси»;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 25.09.2024 року в якому свідок уточнив дані щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 ;

Іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

26.09.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 КК України.

27.09.2024 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 25.11.2024 року включно, без визначення розміру застави, який в подальшому неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів.

16.04.2025 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 15.05.2025 включно.

12.05.2025 (подано 05.05.2025) до суду надійшло клопотання слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

В клопотанні вказував, що наразі обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 передано до суду, підготовче засідання не призначено, а строк дії попередньої ухвали про застосовування запобіжного заходу закінчується 15.05.2025 року.

13.05.2025 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 30 днів, тобто до 11.06.2025 року включно, з визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн.

В разі внесення застави, покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки, передбачені частинами п`ятою статті 194 КПК України, строком на 60 днів з дня внесення застави, а саме:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

2) прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

3) повідомляти вказаних осіб суд про зміну свого місця проживання;

4) не спілкуватись з свідками по даному провадженню;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України чи в`їзд в Україну.

Колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками слідчого судді, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що продовжуючи підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою, слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, що підтверджується фактичним даними наданими суду, що містяться в додатках до клопотання слідчого.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім цього, колегія суддів вважає, що перевіряючи доводи клопотання на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у інкримінованому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер та наслідки кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів також не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги наявність у провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , оскільки слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів також зауважує, що слідчим суддею враховано, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного закінчується 15.05.2025 року, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 передано до суду, однак підготовче засідання не призначено, що свідчить про те, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, висновок слідчого судді щодо необхідності продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не оскаржується і сторонами кримінального провадження.

Разом з тим, проаналізувавши встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів вважає, що прийнявши обґрунтоване рішення про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином не врахував вимоги ч. 4 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, та не в повній мірі оцінив порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, не врахував тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення та його наслідки, не співставив вказані обставини із реальною можливістю забезпечити альтернативним запобіжним заходом у виді застави впевненість у тому, що ОСОБА_7 не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про визначення йому застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн, про що обґрунтовано зазначив прокурор в апеляційній скарзі.

Враховуючи обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, дані про його особу, а також відсутність належного обґрунтування слідчим суддею необхідності визначення підозрюваному застави або зменшення з часу застосування запобіжного заходу ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, колегія суддів доходить висновку, що у даному випадку відсутні підстави для визначення підозрюваному застави, а пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 11.07.2025 року включно, без визначення застави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13 травня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 11 липня 2025 року включно, без визначення застави.

Взяти ОСОБА_7 під варту в залі суду негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_13

Судді:

ОСОБА_14 ____________