Справа № 362/2364/25
Провадження № 1-кп/362/486/25
Ухвала

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2025 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000124 від 06.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Поліське Васильківського району Київської області, українець, громадянин України, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовець Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ), зареєстрований та житель АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акта сержант ОСОБА_5 з 14.04.2022 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника лазне-прального комбінату взводу матеріального забезпечення батальйону забезпечення за призовом під час мобілізації на особливий період. 03.01.2025 близько 18:00 год. водій ОСОБА_5 , будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись проїзною частиною вулиці Київський Шлях в межах міста Васильків Київської області в напрямку від центру міста, у порушення вимог п. п. 1.5, 2.3б, 10.1, 10.2 ПДР України, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг передбачити, тобто діючи необережно, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та здоров`ю громадян, під час виконання маневру лівого повороту та заїзду не прилеглу територію автозаправочної станції «БРСМ», що по вул. Київський Шлях, 45а в м. Василькові Обухівського району Київської області, не дав дорогу пішоходу ОСОБА_4 , який рухався по узбіччю справа наліво відносно напрямку руху автомобіля в напрямку заправної станції «БРСМ» та перетинав смугу для заїзду транспортних засобів на територію заправної станції «БРСМ», в результаті чого відбувся наїзд автомобіля марки «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на пішохода ОСОБА_4 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток гомілки зі зміщенням відламків. Виявлені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу. Грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. п. 1.5. 2.3б, 10.1, 10.2 ПДР України перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності і закриття провадження у справі з огляду на те, що він вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілим та добровільно відшкодував йому завдані збитки.

ОСОБА_5 підтримав дане клопотання, підтвердив, що з потерпілим примирився і відшкодував йому шкоду у повному обсязі, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, як і встановлені органом досудового розслідування обставини та кваліфікацію.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Пояснив суду, що з обвинуваченим примирились, останній добровільно відшкодував завдані збитки. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 не має та у майбутньому мати не буде.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягають задоволенню, виходячи з такого.

За змістом ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Ч. 4 ст. 286 КПК України передбачає, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. ст. 12, 25 КК України відноситься до нетяжкого злочину з необережною формою вини і не є корупційним.

Отже, враховуючи, що обвинувачений вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілим, відшкодував завдані збитки, учасники судового провадження не заперечували проти задоволення вказаного клопотання, суд дійшов до висновку про доцільність звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України та закриття даного кримінального провадження.

При вирішенні процесуальних витрат відповідно до положень ст. 124 КПК України суд враховує правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 29.09.2021 (справа №342/1560/20, провадження №51-2331км17), де зазначено, що процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, у разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, покладаються на особу, яка обвинувачується у вчинені злочину.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, ст. ст. 100, 124, 284-286, 369-372, 395 КПК України, суд

постановив:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного із потерпілим.

Закрити кримінальне провадження № 0000124 від 06.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 7163 (сім тисяч сто шістдесят три) гривні 10 копійок.

Речовий доказ після набрання судовим рішенням законної сили - автомобіль марки «ВАЗ-21101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано на майданчик тимчасового утримання за адресою: Київська область, с. Борисів, пров. Боженка, 23, - повернути ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1