Провадження № 1-кп/638/1928/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м.Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000609 від 03.05.2025, в якому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

21.07.2025 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000609 від 03.05.2025, в якому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору або направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності не встановлено.

У кримінальному провадженні проведені підготовчі дії, передбачені ч. 2 ст. 315 КПК України, та, з урахуванням думки учасників судового засідання, суд вважає можливим призначити судовий розгляд.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_6 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років, а також наявні ризики, передбачені в п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений, знаходячись на волі може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявні ризики, на переконання прокурора, виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила відмовити в його задоволенні та застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання. Захисник зазначила, що обвинувачений не має наміру переховуватись, він визнає вину у вчиненні інкримінованого діяння, активно сприяв здійсненню досудового розслідування, має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання. Ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків є припущенням прокурора, очевидців події немає, обвинувачений вину визнає, а тому даний ризик не є актуальним. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення також є неактуальним, оскільки в його обґрунтування прокурором зазначено, що раніше ОСОБА_6 притягувався до адміністративної відповідальності. Водночас, даний факт мав місце у 2022 році, а отже обвинувачений вважається таким, що не притягувався до адміністративної відповідальності.

Крім того, захисник зазначила, що обвинувачений ОСОБА_6 перебував в окупації та був катований окупантами, є інвалідом 3 групи, потребує реабілітації.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника та пояснив, що вину у вчиненні інкримінованого злочину він визнає повністю, у вчиненому розкаюється, не має наміру тікати від суду.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думки учасників провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.05.2025 відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.07.2025 включно, строк дії якого продовжено до 04.08.2025 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.06.2025.

При обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 слідчим суддею було враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого злочину.

Суд зазначає, що дана обставина була врахована саме слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого, однак суд не оцінює під час розгляду даного клопотання прокурора обґрунтованість обвинувачення, оскільки на теперішній час кримінальне провадження надійшло на розгляд суду, завданням якого і є встановлення обґрунтованості чи необґрунтованості пред`явленого обвинувачення та дане питання вирішується за результатом судового розгляду, а висловлення судом суджень щодо суті пред`явленого обвинувачення раніше визначеного процесуальним законом часу може призвести до виникнення сумнівів в неупередженості суду, що є неприпустимим.

Також підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Прокурор у поданому клопотанні стверджує про продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає вказані доводи прокурора обґрунтованими, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею враховано наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінено сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 тяжкого кримінального правопорушення; покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, обставини ДТП, та зроблено висновок, що застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стороною захисту не надано будь-яких доказів того, що вказані обставини змінились або з`явились нові обставини, які могли б свідчити про зменшення ризиків, які слідчий суддя вважав встановленими.

Суд виходить із того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Враховуючи, що обвинувачений офіційно не працював, неодружений, не має утриманців, тобто, на переконання суду, не має міцних соціальних зв`язків в тій мірі, яка б нівелювала ризик переховування останнім від суду, а також з урахуванням покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо існування ризику впливу на потерпілу та свідків, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд також вважає його актуальним, враховуючи той факт, що ОСОБА_6 обізнаний про місця проживання потерпілої та свідків.

При цьому, під можливим впливом на свідків та потерпілу розуміється не тільки такий вплив у його негативному вираженні, а саме шляхом залякування, погроз, примусу тощо, але і в позитивному образі прохання, вмовляння, підкуп тощо.

Суд також вважає обґрунтованим наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений не має постійного самостійного джерела доходу, інкримінований злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння, що частково свчить про модель поведінки.

Оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи ризик втечі, зумовлений тяжкістю покарання за інкримінованим йому злочином, відсутність міцних соціальних зв`язків та обґрунтованість підозри, яка встановлена при застосуванні запобіжного заходу, існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що на даний час більш м`які запобіжні заходи, не будуть достатніми та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, які суд вважає доведеними, та з урахуванням обставин вчинення злочину, інкримінованого обвинуваченому.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що обвинувальний акт тільки надійшов на розгляд суду, суд вважає за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави, оскільки інкримінований ОСОБА_6 злочин спричинив загибель людини.

Керуючись ст. 182, 183, 197, 199, 314, 331, 335, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000609 від 03.05.2025, в якому ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, призначити на 11:00 08.08.2025 у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Харкова (61202, м. Харків, пр-т Перемоги, 52-В).

Судовий розгляд проводити за участю прокурора, потерпілої, захисника, обвинуваченого.

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 28 вересня 2025 року включно.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий ОСОБА_1