Справа № 758/5578/17 Головуючий в суді 1-ої інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/3083/2025 Суддя -доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві апеляційну скаргу захисника на вирок Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку Республіки Молдови, громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце перебування: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років, з конфіскацією усього належного їй майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

Судом встановлено, що відповідно до Заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», текст якої схвалено постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 № 337-VIII, збройна агресія російської федерації проти України розпочалася 20.02.2014, коли були зафіксовані перші випадки порушення Збройними Силами російської федерації всупереч міжнародно-правовим зобов`язанням російської федерації порядку перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання нею своїх військових формувань, дислокованих у Криму.

27.02.2014 збройні підрозділи спеціального призначення Головного розвідувального управління Генерального штабу Збройних Сил російської федерації захопили будівлі адміністрації та Верховної Ради АР Крим. Президент російської федерації, порушуючи як міжнародне право, так і чинну українсько-російську договірно-правову базу, звернувся до Ради Федерації Федеральних зборів російської федерації, яка своєю постановою від 01.03.2014, протиправно легалізуючи ці порушення, надала згоду на використання на території України Збройних Сил російської федерації. Як наслідок, це призвело до збройного захоплення і воєнної окупації невід`ємної частини України - АР Крим та м. Севастополя.

Нелегітимно сформована в умовах російської воєнної окупації виконавча влада АР Крим 16.03.2014 провела псевдореферендум про входження АР Крим та міста Севастополя до складу російської федерації. Сумнівні результати «референдуму» не були визнані жодною країною світу, крім російської федерації. Це підтверджується Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27.03.2014 «Територіальна цілісність України».

17.03.2014 Верховна Рада АР Крим, розпущена постановою Верховної Ради України, всупереч цьому проголосила Крим незалежною державою. 18.03.2014 самозвані представники АР Крим та м. Севастополя підписали з Президентом російської федерації в. путіним «Договір про прийняття до російської федерації Республіки Крим і створення у складі російської федерації нових суб`єктів». У такий протиправний спосіб відбулася незаконна і поспішна оборудка для того, щоб створити позірність правомірності збройного вторгнення російської федерації та незаконної анексії частини території України.

Приведені факти свідчать про актину підривну діяльність російської федерації та її федеральних органів, яка виражається в окупації території України, що триває до теперішнього часу.

Продовжуючи підривну діяльність проти України, військовослужбовці, співробітники спецслужб, правоохоронних органів та інших органів державної влади російської федерації утворили на окупованій території України федеральні органи державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронні органи та судову систему з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на півострові.

Так, статтею 9 федерального конституційного закону російської федерації № 6-ФКЗ від 21.03.2014 «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим і утворення у складі російської федерації нових суб`єктів Республіки Крим і міста федерального значення Севастополя» створено суди російської федерації на території Криму та Севастополя.

Під час зазначених подій, ОСОБА_8 , будучи громадянкою України, мешканкою Автономної Республіки Крим, з власної ініціативи вирішила надати допомогу в проведенні підривної діяльності російської федерації проти України.

Зокрема, реалізовуючи свiй злочинний умисел, направлений на вчинення державної зради, ОСОБА_8 , займаючи посаду судді Апеляційного суду АР Крим (відповідно до постанови Верховної Ради України № 1072-ІV вiд 09.07.2003), маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для зрозуміння факту окупації російською федерацією території АР Крим та м. Севастополя, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади російської федерації, бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності та зробити свій особистий внесок в утворення та функціонування в АР Крим та м. Севастополі системи органів державної влади російської федерації, у тому числі судової, з метою ставлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на півострові, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, порушуючи присягу судді, діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України упродовж березня - листопада 2014 року, перебуваючи за місцем розташування Апеяляційного суду АР Крим по вул. Павленка, 2, у м. Сімферополь АР Крим, діючи в інтересах російської федерації, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, продовжила здійснювати правосуддя на підставі ч. 5 ст. 9 Федерального Конституційного Закону російської федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в російську федерацію Республіки Крим та утворення в складі російської федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» до створення та початку діяльності на зазначених окупованих територіях України судів російської федерації з винесенням рішень за російським матеріальним та процесуальним правом, як суддя незаконно створених на тимчасово окупованій території України судових органів російської федерації, чим забезпечила посилення тимчасової окупації півострова Крим та функціонування незаконно створеної судової системи країни-агресора.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, упродовж березня - листопада 2014 року, суддя Апеляційного суду АР Крим, громадянка України ОСОБА_8 , перебуваючи на території АР Крим, з метою мати можливість продовжити надавати допомогу іноземній державі, а саме російській федерації, у проведенні підривної діяльності проти України та забезпечити подальшу окупацію території АР Крим, свідомо та умисно підготувала та подала до Вищої кваліфікаційної колегії суддів російської федерації особисту заяву про рекомендацію на вакантну посаду судді незаконно створеного Арбітражного суду Республіки Крим російської федерації та необхідний для цього пакет документів, передбачений ч. 6 ст. 5 Закону російської федерації «Про статус суддів в російській федерації». Після цього, ОСОБА_8 за власноруч складеною заявою прийняла участь у проведенні конкурсу на заміщення вказаної посади судді російської федерації на окупованій території АР Крим і подала наступні документи: копію документу, що посвідчує особу претендента як громадянина російської федерації; копію документу, підтверджуючого отримання вищої юридичної освіти; копії трудової книжки, інших документів, підтверджуючих трудову діяльність; власноруч заповнену та підписану анкету, яка містить біографічні відомості, вiдомості про доходи, про майно, яке належить останній на праві власності, та обов`язків майнового характеру, а також відомості про доходи подружжя та неповнолітніх дітей претендента, про майно, яке належить їм на праві власності та обов`язків майнового характеру подружжя та неповнолітніх дітей претендента, чим підтвердила особисту згоду сприяти виконанню функцій представника судової влади країни, яка окупувала АР Крим.

Внаслідок зазначених свідомих та умисних дій ОСОБА_8 , спрямованих на спричинення шкоди суверенітетові та територіальній цілісності України, які виразились у наданнi допомоги державним органам російської федерації у проведенні підривної діяльності проти України та продовженні окупації частини її території, тобто державної зради, за результатами проведеного державними органами російської федерації конкурсу Указом Президента російської федерації від 19.12.2014 № 786 діюча суддя судової влади України, громадянка України ОСОБА_8 призначена на посаду судді Верховного Суду Республіки Крим росiйської федерації на окупованій території AP Крим та продовжила здійснення правосуддя вже як суддя арбітражного суду Республіки Крим російської федерації.

Своїми діями, які виразилися у забезпеченнi дiяльностi на окупованій території України органу судової влади, як невід`ємної частини федеральних органів влади російської федерації, що в свою чергу призводить до зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на півострові, завдяки чому окупація триває, ОСОБА_8 вчинила державну зраду.

Таким чином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, що полягало у наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 111 КК України закрити з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 не є суб`єктом даного кримінального правопорушення, з тих підстав, що Указом президента ОСОБА_8 звільнена з посади судді АР Крим.

В запереченнях на подану апеляційну скаргу прокурору кримінальному провадженні просить вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг.

Згідно з ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами прав та свобод у наданні доказів, дослідження та доведення переконливості доказів перед судом, в межах висунутого обвинувачення безпосередньо дослідив надані докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 в державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненомугромадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, що полягало у наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, відповідають фактичним обставинам і підтверджені зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені та детально викладені судом у вироку.

На підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України суд першої інстанції безпосередньо дослідив та детально проаналізував у вироку надані стороною обвинувачення докази, а саме: витяг з ЄРДР № 0003284 від 11.11.2016; постанову про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження № 0001289 від 11.11.2016; опис матеріалів, які виділяються з кримінального провадження № 0001289; копію постанови про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження № 0001732; копію заяви ОСОБА_9 про кримінальні правопорушення, передбачені ст. 109, 110, 110-2 КК України; копію листа ВККС щодо вчинення злочину від 14.02.2015 встановлено, що в діях суддів вбачаються ознаки ч. 1 ст. 111 КК України; повідомлення від 22.05.2015 про підозру у вчиненні злочину за ч.1 ст.111 КК України ОСОБА_8 ; копію листа ДП «Укрпошта» від 19.11.2015; копію запиту ТОВ «Нова пошта» від 18.03.2015 та відповіді ТОВ «Нова пошта» від 01.04.2015; копію запиту Pony Express від 28.09.2016 та відповіді Pony Express від 29.09.2016; постанову від 11.08.2015 про оголошення у розшук ОСОБА_8 ; копію супровідного листа до СБ України, відповідно копії листа СБУ від 17.08.2015; вимогу ДІАЗ МВС України встановлено що організовано розшук ОСОБА_8 ; ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01.11.2016 надано довіл на здійснення спеціального досудового розслідування; інформацію з держреєстрів ОСОБА_8 має у власності майно; лист Департаменту контррозвідки Служби безпеки України від 14.06.2016 року, встановлено що ОСОБА_8 перебуває на території Автономної Республіки Крим на посаді судді Господарського суду АР Крим; копію Рішенням Вищої Ради Юстиції від 24.12.2015 року №1206/0/15-15 внесене подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_8 за порушення присяги; копію Постанови Верховної Ради України від 19.04.2016 року №1172-VIII ОСОБА_8 звільнено з посади судді господарського суду Автономної Республіки Крим у зв`язку з порушенням присяги; копію запиту до ВККС України; копію листа СБУ від 14.06.2016; копії запиту до ВККС від 09.09.2016, копії запиту до ВРЮ від 09.09.2016, відповідно копії листа ВРЮ від 20.09.2016 з додатком встановлено що рішенням ВРЮ внесено подання президенту про звільнення з посади ОСОБА_8 Рішенням №1206/0/15-15 від 24.12.2015 ВККС направлено до Вищої ради юстиції висновок про встановлені факти, які свідчать про порушення суддею ОСОБА_8 присяги та рекомендовано вирішити питання щодо її звільнення з посади судді; копію запиту до АПУ від 01.04.2015, відповідно копії листа АПУ від 27.04.2015 з додатком Указом президента України ОСОБА_8 звільнено з посади судді Апеляційного суду АР Крим; копії протоколу огляду документів від 02-15 серпня 2016 року з додатками на сайтах розміщено рішення судді ОСОБА_8 як судді Феодосійського міського суду незаконно створеної республіки Крим; протоколом огляду інтернет-видань від 07.04.2015 з додатками встановлено що Указом Президента рф призначено на посаду судді ОСОБА_8 ; копію протоколу огляду від 10.03.2017 року встановлено що до складу суддів Верховного суду Республіки Крим входить ОСОБА_8 та всі рішення винесені суддею Верховного суду Республіки Крим грутуються на законодавстві рф.

При оцінці доказів, колегія суддів звертає увагу на те, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії", 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх ( 2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").

На переконання колегії суддів, вищезазначені, досліджені безпосередньо судом першої інстанції докази є належними, допустимими та достатніми для встановлення існування обставин, що підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, та які у своїй сукупності вказують на умисний характер дій обвинуваченої і відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_8 злочину та її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Що стосується посилань апеляційної скарги на те, що ОСОБА_8 не є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, то вони є неспроможними, з огляду на те, що інкриміновані ОСОБА_8 діяння вчинені нею як громадянкою України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, що полягало у наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Доводи апеляційної скарги про те, що стороною обвинувачення не долучено до матеріалів кримінального провадження жодного судового рішення судді ОСОБА_8 іменем російської федерації, не засулговують на увагу, оскільки судом першої інстанції було досліджено дані, що містяться у протоколі огляду документів від 02-15 серпня 2016 року з додатками, а саме розміщені рішення судді ОСОБА_8 як судді Феодосійського міського суду незаконно створеної республіки Крим; дані, що містяться у протоколі огляду інтернет-видань від 07.04.2015 з додатками, якими встановлено, що указом президента рф ОСОБА_8 призначено на посаду судді; дані, що містяться у протоколі огляду від 10.03.2017 року, якими встановлено, що до складу суддів Верховного суду Республіки Крим входить ОСОБА_8 .

Таким чином, колегія суддів вважає, що фактичні дані, які покладено в основу вироку і на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_8 отримано в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження судом, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення, а доводи захисника про необхідність закриття кримінального провадження з підстав, визначених п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, є неспроможними.

Твердження апеляційної скарги про те, що з огляду на оголошення ОСОБА_8 у розшук, суд першої інстанції зобов`яний був зупинити судове провадження до розшуку обвинуваченої, не заслуговують на увагу, оскільки ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13.03.2023 року постановлено здійснювати спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченоїОСОБА_8 , яка у відповідності до вимог ст. 323 КПК України була належним чином повідомленою про розгляд кримінального провадження.

Розгляд кримінального провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених законом, та не суперечить прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, згідно з рішенням якого від 24 травня 2007 року у справі «Да Лус Домингеш Ферейра проти Бельгії» судове засідання за відсутності підсудного не суперечить вимогам ст. 6 Конвенції, якщо останній зможе згодом домогтися нового судового рішення за його участю, в якому містилася б оцінка висунутих проти нього обвинувачень за фактичними і юридичними обставинами справи.

Таким чином, доводи захисника за яких він ставить питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2024 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 111 КК України - без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: