гСправа № 187/1339/25 Провадження №1-кп/0187/110/25
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання

ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000027 від 19.06.2025 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця Дніпродзержинська, українця, освіта професійно-технічна, одруженого, перебуває на обліку як особа з інвалідністю 3-ї групи, пенсіонер,

проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб, достовірно знаючи, що він не має права на керування транспортними засобами категорії «Д», що встановлює право керування автобусами з кількістю міст більше 16-ти, переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення установленого законом порядку видачі та використання офіційного документу, розуміючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді використання завідомо підробленого посвідчення водія та отримання неправомірного допуску громадянина до керування транспортними засобами, в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», а саме п. 2, 21 згідно яких особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія відповідної категорії, виданого територіальним сервісним центром МBC, отримавши у вересні місяці 2024 року, від невстановленої особи, завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 16.09.2024 року, категорій «А1, А, В1, В, Д» на ім`я ОСОБА_4 , яким користувався у власних потребах, а саме для створення уявлення про законність керування автотранспортними засобами у період часу з вересня 2024 року і до моменту зупинення його на автошляху по вулиці Центральній в с Хутірське Дніпровського району Дніпропетровської області - 18.06.2025 роки.

Дія ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України, як у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такий документ і яке надає права з метою використання його іншою особою, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до вимог п. 16 Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС.

ОСОБА_4 не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами, достовірно знаючи, то для отримання посвідчення водія необхідно пройти підготовку водіїв та скласти теоретичний і практичний іспити, діючи всупереч встановленому порядку, вирішив придбати підроблене посвідчення водія з метою подальшого його використання.

У вересні 2024 року ОСОБА_4 , діючи всупереч встановленому порядку, знайшов на одному із сайтів мережі Інтернет оголошення про продаж автомобіля «FORD TRANSIT», д.н.з НОМЕР_2 , білого кольору, де під час спілкування з невстановленою особою, останній повідомив, що не має посвідчення водія відкритої категорії «Д», що встановлює право керування автобусами з кількістю міст більше 16-ти, після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, шляхом спілкування з невстановленою органом досудового розслідування особою, яка повідомила, що за грошову винагороду у сумі 7000 гривень зможе виготовити посвідчення водія, вступив з даною особою у злочинну змову та домовився про виготовлення йому посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій «Д».

Після цього, невстановлена органом досудового розслідування особа, повідомила ОСОБА_4 про необхідність надання своїх паспортних даних та передачі фотокартки з метою розміщення останньої на посвідченні водія на право керування транспортними засобами.

При цьому ОСОБА_4 , вступивши в злочинні дії з невстановленою особою, достовірно знаючи, що його паспортні дані та фотокартка будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа посвідчення на право керування транспортними засобами, в середині вересня 2024 року, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 надав невстановленій слідством, особі свої паспортні дані та за допомогою мобільного телефону переслав їй свою фотокартку, тобто надав засоби та сприяв підробленню офіційного документа.

В подальшому, невстановлена органом досудового розслідування особа, виготовила ОСОБА_4 посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 16.00.2024 категорії «Д», та через відділення «Нової пошти» у м. Києві передала йому для подальшого використання підроблений документ, за який ОСОБА_4 перерахував невстановленій особі грошові кошти в сумі 7000 (сім) тисяч гривень.

Крім того, отримавши підроблене посвідчення водія, ОСОБА_4 у період з вересня 2024 року по 18 червня 2025 року, усвідомлюючи, що порушує вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 340 віл 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», умисно використовував завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 16.09.2024 категорії «Д» у власних потребах, а саме для керування транспортним засобом.

18 червня 2025 року о 16 годині 33 хвилин інспекторами СРПП відділення поліції № 3 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, зупинено транспортний засіб марки «FORD TRANSIT», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . Під час перевірки документів ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, оскільки він не проходив курсів навчання водіїв і посвідчення водія у встановлений законом спосіб йому не видавалось, діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій,пред`явив працівникам СРПП відділення поліції № 3 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 16.09.2024 категорії «Д», видане на його ім`я, і тим самим використав підроблений документ, який за способами нанесення зображень та елементами захисту не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічними бланками посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, оскільки всі зображення, у даному посвідченні водія виготовлені термосублімаційним способом друку із використанням знакосинтезуючого пристрою типу термосумблімаційного принтера.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як у використанні завідомо підробленого документа.

12 серпня 2025 року між прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 з іншого боку, укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні. Сторони погодили покарання ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 358 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 1 року пробаційного нагляду,

-відповідно до вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-на підставі ч. 1 ст. 70 КК України - шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Сторони дійшли згоди щодо звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладання обов`язків на підставі ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 провину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості та просив призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості від 12.08.2025 року та просив призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до нетяжкого злочину ч. 3 ст. 358 КК України, кримінального проступку ч. 4 ст. 358 КК України, отже угода відповідає вимогам закону, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має інвалідність 3 групи, досяг пенсійного віку, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не рахується, щиро розкаявся у скоєному.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив злочини, такі як підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такий документ і яке надає права з метою використання його іншою особою, за попередньою змовою групою осіб, та використання завідомо підробленого документа, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за якими слід призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судово-технічної експертизи № СЕ-19/104-25/25252-ДД від 04.07.2025 року в розмірі 3119,90 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України,

У Х В А Л И В

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 серпня 2025 року, що укладена між прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

-за ч. 3 ст. 358 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 1 року пробаційного нагляду.

Відповідно до вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 знищити, диск DVD-R 120 MIN 4.7 білого кольору зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи № СЕ-19/104-25/25252-ДД від 04.07.2025 року в розмірі 3119,90 грн (три тисячі сто дев`ятнадцять грн 90 коп.) на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1