Справа № 457/1146/25
провадження №1-кс/457/313/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Трускавець

Слідча суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , начальниці СД ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 21 липня 2025 року звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Свою скаргу мотивував тим, що 18 липня 2025 року він звернувся з заявою про злочин до ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області за ст. 129 КК України. Його заяву прийняли у поліції та поставили відмітку про прийняття. Звертає увагу на те, що він подавав заяву про злочин, а не повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. Він подавав клопотання до РВП ГУНП про надання йому відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей за даним фактом у цей реєстр, однак він не отримав належної відповіді та витягу з ЄРДР. Працюючи на посаді інспектора з кадрів КНП «Трускавецька міська лікарня» під час виконання робочих обов`язків на його адресу почали поступати погрози його життю і здоров`ю зі сторони співробітника ОСОБА_6 . 15 квітня 2025 року ОСОБА_7 прийшов до його кабінету та без причини почав його принижувати нецензурною лайкою, в його адресу лунали принизливі слова. Керуюча лікарнею ОСОБА_8 проігнорувала його усну скаргу щодо поведінки ОСОБА_9 , з якою він звертався до неї 15 квітня 2025 року, тому він подав письмову скаргу для вжиття заходів, оскільки у її присутності ОСОБА_7 продовжував принижувати його образливими словами. Погрози зі сторони ОСОБА_9 лунали на його адресу неодноразово в подальшому, у зв`язку з чим він звертався у поліцію, а згодом захворів. 29 травня 2025 року він повернувся до роботи після лікарняного, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 знову прийшли до його кабінету та продовжили свої дії з погрозами. Вважає, що вказані особи створюють загрозу його життю та здоров`ю, а тому їх слід притягнути до кримінальної відповідальності. Просить зобов`язати СВ ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області внести відомості до ЄРДР за його заявою від 18 липня 2025 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 129 КК України, та розпочати досудове розслідування.

Скаржник у судовому засіданні підтримав свою скаргу та доводи, наведені у ній, просив розпочати досудове розслідування за його заявою від 18 липня 2025 року.

Начальниця СД ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що скарга ОСОБА_3 не містить жодних фактів, що свідчать про вчинення відносно нього кримінального правопорушення. На адресу ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області 18 липня 2025 року надійшла заява ОСОБА_3 , однак у його заяві не викладено обставин злочину, натомість зі змісту заяви вбачалося, що викладені правовідносини носять цивільно-правовий характер. У зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим внести відповідну інформацію до ЄРДР, матеріали за заявою ОСОБА_3 зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та скеровані для їх розгляду згідно з Законом України «Про звернення громадян». Вважала скаргу безпідставною та просила відмовити у її задоволенні.

Вивчивши матеріали скарги, заслухавши учасників судового засідання, слідча суддя прийшла до наступного висновку.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є кримінальним правопорушенням та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Чинним КПК закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 1 статті 214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК).

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 5 стаття 214 КПК України регламентує які саме відомості мають заноситися у ЄРДР при надходженні заяви про вчинення кримінального правопорушення. До них належать відомості про дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Крім цього, порядок ведення ЄРДР врегульований, зокрема, Положенням «Про єдиний реєстр досудових розслідувань», згідно пп. 4 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року у справі №556/450/18.

Відтак, такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як вбачається з матеріалів, отриманих від органу досудового розслідування, 01 червня 2025 року ОСОБА_3 звернувся з заявою до ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про вчинення ОСОБА_11 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 КК України, яка зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення від 01 червня 2025 року № 3753. У заяві ОСОБА_3 вказав, що працюючи на посаді інспектора з кадрів КНП «Трускавецька міська лікарня» під час виконання робочих обов`язків на його адресу почали поступати погрози його життю і здоров`ю зі сторони співробітника ОСОБА_6 . 15 квітня 2025 року ОСОБА_7 прийшов до його кабінету та без причини почав його принижувати нецензурною лайкою, в його адресу лунали принизливі слова. Того ж дня він звернувся до ОСОБА_10 як до керівника з усною скаргою щодо поведінки ОСОБА_9 , який також прийшов у її кабінет та продовжив свої погрози. Внаслідок таких дій він захворів та потрапив до лікарні. Після повернення до роботи дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не припинилися, тому він 27 травня 2025 року викликав поліцію. Під тиском він сказав працівникам поліції, що конфлікт вичерпано, однак вказані особи далі принижують його та погрожують його життю та здоров`ю, а тому їх слід притягнути до кримінальної відповідальності за ст. 129 КК України.

Згідно з листом заступника начальника поліції начальника СВ ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 від 02 червня 2025 року у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим внести відповідну інформацію до ЄРДР матеріали за заявою ОСОБА_3 , зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення від 01 червня 2025 року № 3753, скеровані для їх розгляду згідно з Законом України «Про звернення громадян» або в порядку, визначеному КУпАП.

Згідно з листом заступника начальника поліції начальника СВ ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 від 09 червня 2025 року за фактом звернення ОСОБА_3 проведена перевірка та прийнято рішення про припинення розгляду звернення.

ОСОБА_3 25 червня 2025 року звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. За результатами розгляду скарги ОСОБА_3 26 червня 2025 року у межах справи № 457/989/25, провадження № 1-кс/457/283/25, постановлено ухвалу, якою скаржнику відмовлено у задоволенні його заяви.

18 липня 2025 року ОСОБА_3 подав до ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області заяву про злочин і виклав відомості, які є аналогічними заяві від 01 червня 2025 року.

Слідчим суддею встановлено, що розгляд заяви ОСОБА_3 від 18 липня 2025 року передано ОСОБА_13 для забезпечення виконання; за фактом звернення ОСОБА_3 проведена перевірка та прийнято рішення про припинення розгляду звернення. Для вирішення порушених у заяві питань, які мають цивільно-правовий характер, скаржнику рекомендовано звернутися до суду у порядку цивільного судочинства. Перевірка проводилася на підставі заяви ОСОБА_3 від 01 червня 2025 року, зміст якої продубльований у заяві від 18 липня 2025 року, жодних інших обставин заявником у заяві від 18 липня 2025 року не наведено. Матеріали звернень об`єднано.

Встановлено, що зміст скарги, поданої слідчому судді 21 липня 2025 року, ідентичний змісту скарги, поданої 25 червня 2025 року, справа № 457/989/25, провадження № 1-кс/457/283/25. За результатами розгляду скарги ОСОБА_3 26 червня 2025 року у межах справи № 457/989/25, провадження № 1-кс/457/283/25, постановлено ухвалу, якою скаржнику відмовлено у задоволенні його заяви. Зазначена ухвала слідчої судді набрала законної сили у встановленому КПК України порядку та в апеляційному порядку скаржником ОСОБА_3 оскаржена не була. На думку слідчої судді, той факт, що скаржник не скористався своїм правом на апеляційне оскарження ухвали слідчої судді від 26 червня 2025 року у справі № 457/989/25, провадження № 1-кс/457/283/25, свідчить про те, що він погодився з рішенням стосовно його скарги, погодився з мотивами ухвалення саме такого рішення, законність прийнятого рішення не викликала у нього жодних сумнівів, а ухвала була постановлена з дотриманням усіх кримінальних процесуальних норм без порушень норм матеріального права.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Як зазначено в ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з практикою Європейського Суду одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine,№48553/99, п. 77, від 25 липня 2002 року; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, №22603/02, п. 42 та 60, від 22 листопада 2007 року).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine) №24465/04 одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Відтак з урахуванням положень ч. 2 ст. 21 КПК України, принципу res judicata та зважаючи на те, що за ухвалою слідчого судді від 26 червня 2025 року у справі № 457/989/25 розглянуто скаргу ОСОБА_3 згідно заяви про вчинення кримінального правопорушення, що є також предметом даного розгляду, однак при цьому повторний розгляд скарги порушить принцип правової визначеності.

З огляду на вищенаведене слідча суддя приходить до переконання, що заява ОСОБА_3 не є такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, так як в поданій заяві не міститься обґрунтованих відомостей на підтвердження обставин скоєння кримінального правопорушення, аналогічне питання було предметом розгляду слідчого судді, а тому слідча суддя вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідча суддя,

у х в а л и л а:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1