Справа № 457/1146/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2311/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 31 липня 2025 року,

з участю

заявника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 31 липня 2025 року відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 31 липня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу ВП №2 Дрогобицького РВ ГУ НП у Львівській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що він 18.07.2025 звернувся із заявою про злочин (а не кримінальне правопорушення (проступок)), передбачений ст. 129 КК України до ВП №2 Дрогобицького РВ ГУ НП у Львівській області, проте станом на сьогодні такі відомості не внесені до ЄРДР, як це вимагає ч. 1 ст. ст. 214 КПК України.

Зауважує, що слідча судді під час ухваленні вищевказаного рішення перебрала на себе функції слідчого.

Повідомляє, що він спрацює на посаді інспектора з кадрів у КНП Трускавецька міська лікарня, та під час виконання ним службових обов`язків почали поступати реальні погрози зі сторони ОСОБА_7 , який принижував його образливими словами, погрожував застосувати силу.

Вважає, що до такої поведінки ОСОБА_8 спонукала ОСОБА_9 .

Стверджує, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на постійній основі погрожують завдати шкоди його здоров`ю та життю, він живе та працює у постійному страху.

Наполягає, що подана ним заява є «заявою про злочин»; більше того чинного закону «Про кримінальні проступки» не існує.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частиною 1 ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Приписами ч. 2 ст. 214 КПК України зазначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР урегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298.

Згідно з п. 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Однак, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

У межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор або інша службова особа, дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві (повідомленні) містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається із змісту заяви про злочин, з якою ОСОБА_6 звернувся до ВП №2 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, останній просить внести до ЄРДР відомості щодо вчинення злочину, зокрема вказав, що, під час його роботи на посаді інспектора з кадрів КНП «Трускавецька міська лікарня» під час виконання робочих обов`язків на його адресу почали поступати погрози його життю і здоров`ю зі сторони співробітника ОСОБА_7 . 15 квітня 2025 року ОСОБА_10 прийшов до його кабінету та без причини почав його принижувати нецензурною лайкою, в його адресу лунали принизливі слова. Того ж дня він звернувся до ОСОБА_11 як до керівника з усною скаргою щодо поведінки ОСОБА_8 , який також прийшов у її кабінет та продовжив свої погрози. Внаслідок таких дій він захворів та потрапив до лікарні. Після повернення до роботи дії ОСОБА_8 та ОСОБА_12 не припинилися, тому він 27 травня 2025 року викликав поліцію. Під тиском він сказав працівникам поліції, що конфлікт вичерпано, однак вказані особи далі принижують його та погрожують його життю та здоров`ю, а тому вважає, що їх слід притягнути до кримінальної відповідальності за ст. 129 КК України.

Відповідно до листа заступника начальника поліції начальника СВ відділення поліції №2 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_13 від 09.06.2025 №3753/54/02-2025, заява ОСОБА_6 від 01.06.2025 зареєстровна в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний потрал Національної поліції України» ІКС ІПНП № 3753 від 01.06.2025. За фактом наведеного у заяві ОСОБА_6 відділенням поліції №2 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області проведена перевірка. У зв`язку з тим, що у зверненні не наведено достатньо відомостей про обставини, які б свідчили про факт вчинення злочину вищевказаними особами, підстав для вжиття заходів, передбачених ст. 214 КПК України не вбачається.

Також, начальниця СД ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_14 у судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що скарга ОСОБА_6 не містить жодних фактів, що свідчать про вчинення відносно нього кримінального правопорушення. Вважає, що твердження ОСОБА_6 є безпідставними та необґрунтованими.

За результатом судового розгляду поданої скарги, слідчий суддя відмовив у її задоволенні, обґрунтовуючи своє рішення тим, що ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, отримавши заяву ОСОБА_6 про вчинення злочину, дотрималися вимог законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником.

При цьому твердження апелянта про обов`язковість норми, визначеної ч. 1 ст. 214 КПК України є безпідставними, адже вказана норма перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, відповідно до якої підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, та мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Окрім цього апеляційний суд не погоджується з ототожненням ОСОБА_6 термінів «кримінальні правоворушення» та «кримінальні проступки» та звертає увагу останнього, що згідно з ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Злочини ж поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

За наведеного, на переконання колегії суддів апеляційного суду, слідчий суддя повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для її скасування, колегією суддів не встановлено, тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 31 липня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: