ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3734/25 Провадження 1-кс/636/575/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2025 місто Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора -начальника Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Чугуєві клопотання прокурора - начальника Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000100, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коржиха, Полтавської області, громадянина України, раніше судимого: 10.02.2018 засуджений Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, 16.09.2019 засуджений Чутівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Сторона обвинувачення просить продовжити стосовно ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 07.02.2025 ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000101 від 07.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України затримано у порядку ст. 208 КПК України, а також 07.02.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також 28.02.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у закінченому замаху на вбивство ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

07 лютого 2025 року ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 07 квітня 2025 року, включно. 02 квітня 2025 року ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 07 травня 2025 року, включно.

22.04.2025 начальником Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області кримінальні провадженні, внесені до ЄРДР за №0000100 від 07.02.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України за фактом замаху на вбивство ОСОБА_7 та кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000101 від 07.02.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за фактом умисного вбивства ОСОБА_6 , на підставі ч. 1 ст. 217 КПК України, були об`єднані в одне провадження за №0000100 за правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки були наявні достатні підстави вважати, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень - злочинів, причетна одна особа. 03.05.2025 старшим слідчим СВ ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, керуючись ст. 110 КПК України винесено постанову про перекваліфікацію складу кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000100 з ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

05 травня 2025 року начальником Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області надано доручення слідчому у кримінальному провадженні, у порядку ст. 290 КПК України, щодо повідомлення підозрюваному, захиснику підозрюваного та потерпілим про завершення досудового розслідування та надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування.

В той же час, зважаючи що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 07.05.2025 виникла необхідність у його продовженні до проведення підготовчого судового засідання, на час, потрібний для ознайомлення захисника підозрюваного, підозрюваного та потерпілих з матеріалами кримінального провадження та направлення обвинувального акту до суду.

Встановлено, що 06.02.2025, приблизно о 23:00 год., ОСОБА_5 перебував у житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , разом із своєю співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де останні розпивали алкогольні напої. Так в ході розпиття алкогольних напоїв, ОСОБА_5 покинув територію вказаного домоволодіння та пішов придбати ще деякі алкогольні напої та 07.02.2025, приблизно о 00:00 год., повернувшись до вказаного будинку та зайшовши у приміщення кімнати, де на той час перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що виникли через ревнощі, виник прямий умисел, спрямований на умисне вбивство двох осіб та в подальшому ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді смерті потерпілої, відчуваючи раптову гостру неприязнь та образу на ОСОБА_7 , свідомо бажаючи настання смерті останньої, узяв у приміщенні вказаного житлового будинку кухонний ніж, тобто знаряддя, що об`єктивно може спричинити смерть та тримаючи його в правій руці, розташовуючись в положенні стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_7 , умисно наніс 4 (чотири) ножові поранення в область грудної клітини останньої, спричинивши їй тілесні ушкодження відповідно до висновку експерта №09/-87-С/2025 від 12.02.2025 у вигляді колото-різаних непроникаючих ран передньої поверхні грудної клітки (4), які могли виникнути від колючо-ріжучої дії гострого (их) предмету (ів) та по ступеню тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більш 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ №6 від 17.01.95 р. Вказаними діями ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, але він не був доведений з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 , намагаючись припинити злочинні дії ОСОБА_5 , став на захист ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого раніше виниклого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство двох осіб, діючи умисно та протиправно, реалізуючи свій злочинний умисел та бажаючи довести його до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх подальших дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді смерті ОСОБА_6 , тримаючи у правій руці ніж та розташовуючись в положенні стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_6 , діючи умисно та протиправно, на ґрунті раптово виниклого конфлікту із потерпілим, маючи в руках ніж, завдав 4 (чотири) ножових поранення в область грудної клітини ОСОБА_6 , спричинивши йому згідно з висновком експерта № 10-12/363-С/25 від 08.02.2025 тілесні ушкодження у вигляді рани по задній поверхні грудної клітки на відстані 133,5 см догори від підошовної поверхні правої стопи та на 3 см вправо від прихребтової лінії, що носить прижиттєвий характер, що утворилися незадовго до смерті потерпілого та має ознаки легкого ступеню тяжкості тілесного ушкодження згідно п.2.3. н), т), у). (Приказу №6 від 17 січня 1995 року), про розвиток та удосконалення судово-медичної служби України) та не знаходяться у причинному зв`язку до настання смерті, рану по передній поверхні грудної клітки зліва, на відстані 138 см догори від підошовної поверхні стоп та на 1 см вліво від пригрудинної лінії, яка проникає в ліву плевральну порожнину з ушкодженням верхньої та нижньої частки лівої легені, рану по задній поверхні грудної клітки зліва, яка проникає в ліву плевральну порожнину, з ушкодженням задньої поверхні нижньої частки лівої легені, рану по задній поверхні грудної клітки зліва, яка проникає в ліву плевральну порожнину, з ушкодженням нижньої частки лівої, що носять характер проникаючих колото-різаних ран з ушкодженням нижньої частки лівої легені, що утворені дією одностороннєгострого, плоского типу клинка ножа, колючо-ріжучого предмета, з лезом середньої гостроти, обухом «П» - подібного поперечного перетину. Дані ушкодження носять прижєттєвий характер, що утворилися незадовго до смерті потерпілого та мають ознаки тяжкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень згідно п.2.1.3 н) (Приказу №6 від 17 січня 1995 року), про розвиток та удосконалення судово-медичної служби України) та знаходяться у причинному зв`язку до настання смерті.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто у закінченому замаху на вбивство двох осіб, тобто закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, зокрема: протоколами оглядів місця події від 07.02.2025; постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 07.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.02.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.02.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 07.02.2025; протоколом огляду предметів від 07.02.2025; протоколом отримання зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 для експертизи від 07.02.2025; протоколом отримання зразків нігтьових пластин підозрюваного ОСОБА_5 для експертизи від 07.02.2025; протоколом огляду місця події від 08.02.2025; висновком експерта №10-12/363-С/25 від 08.02.2025; протоколом отримання зразків для експертизи букального епітелію свідка ОСОБА_7 від 15.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 15.02.2025; протоколом отримання зразків для експертизи крові трупа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.02.2025; протоколом огляду місця події від 17.02.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 17.02.2025; висновком експерта №14-12/205-С/25 від 26.02.2025; висновком експерта №14-12/206-С/25 від 26.02.2025; висновком експерта №15-12/160-Ц/С/2025 від 03.03.2025; висновком судово-психіатричного експерта №197 від 17.03.2025; висновком експерта №17-13/57-МКС від 11.04.2025; висновком експерта №17-13/58-МКС від 11.04.2025; висновком експерта №14-12/271-С/25 від 25.03.2025; висновком експерта №14-12/268-С/25 від 25.03.2025; висновком експерта №17-13/84-МКС/25 від 24.04.2025; висновком експерта №14-12/429-С/25 від 24.04.2025; висновком експерта №14-12/428-С/25 від 24.04.2025; висновком експерта №14-12/427-С/25 від 24.04.2025; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10.02.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 15.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.02.2025; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_7 від 21.02.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 від. 21.02.2025; висновком експерта №09/-130-С/2025 від 24.02.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 28.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 08.04.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 28.04.2025.

Водночас встановлено, що ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий, має не погашені в установленому порядку законом судимості, неодружений, малолітніх дітей або осіб похилого віку на утриманні не має, не має офіційного працевлаштування, однак вказані факти недостатньо свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного, у тому числі щодо забезпечення його явки до суду та правоохоронних органів, оскільки зазначені обставини існували на час вчинення злочинів, які йому інкримінуються, та не стали для нього стримуючим фактором, а тому не можуть бути достатніми для спростування наявності ризику переховування його від правосуддя. А тому ОСОБА_5 , усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, здійснювати вплив на свідків, потерпілого, експертів по вказаному кримінальному провадженню, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні ризики для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та караються позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищенаведеним ризикам.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно ОСОБА_5 .

Така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 враховуючи вищевикладені обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що з огляду на тяжкість інкримінованих йому злочинів, тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного стосовно нього обвинувального вироку за вчинення злочинів, передбачених вищевказаними статтями Кримінального кодексу України та враховуючи суворість покарання за кримінальні правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини створять складності явки або запізнення підозрюваного до суду. п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідка, потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , розуміючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на свідків, понятих, потерпілих як благаючі або умовляючи їх або погрожувати свідкам, потерпілому, понятим, експертам щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин. п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що обумовлюється тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинені злочини, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування та створить можливості для гр. ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження.п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підтверджується тим, що вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що згідно вимоги на перевірку наявності судимості, останній раніше судимий та притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та вказане свідчить про те, що останній схильний до вчинення злочинів та знаходячись на свободі може продовжити свою злочинну діяльність.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_5 , може чинити тиск на свідків.

Неможливість застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 , у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів - злочинів проти життя та здоров`я особи, м`якість застосування якого створить в очах суспільства уяву безкарності та свавілля.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до сторони обвинувачення та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_5 є передумови переховування від суду та вчинення тиску на свідків, потерпілих, понятих та експертів у вказаному кримінальному провадженні. Крім цього підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, немає, оскільки ОСОБА_5 , незважаючи на наявність у нього міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів. Тяжкість злочинів, у якому підозрюється ОСОБА_5 , обставини, за яких вони були скоєні, вказують на існування цілком реальних ризиків, що застосування до підозрюваного іншого, окрім як тримання під вартою, запобіжного заходу надасть йому можливість впливати на свідків, потерпілого, понятих, експертів.

Зазначені ризики зберігаються в повному обсязі на момент подання даного клопотання, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження.

При цьому наявні обставини, передбачені ч.3 ст. 199 КПК України, необхідні для продовження строку тримання під вартою, а саме:

Зазначені раніше ризики не зменшилися. Наведене зумовлено тим, що у підозрюваного ОСОБА_5 , зберігаються усі зазначені раніше ризики впливу на учасників кримінального провадження, вчинення інших кримінальних правопорушень тощо.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальні правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

З метою запобігання вищевказаним ризикам необхідно продовжити ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та повідомив, що на теперішній час дійсно існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які він посилався в клопотанні та наполягав на тому, що обрання більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, уточнив, що просить продовжити запобіжний захід на строк до 20.06.2025, оскільки саме такий термін необхідний для надання стороні захисту часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, складання обвинувального акту та скерування його до суду.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 при розгляді клопотання прокурора покладалися на розсуд суду.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, встановила, що 07.02.2025 до ЄРДР внесено відомості за №0000100, та за №0000101 за ознаками .римінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України щодо виявлення трупа ОСОБА_6 та замаху на вбивство ОСОБА_7 .

07.02.2025 ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000101 від 07.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України затримано у порядку ст. 208 КПК України, а також 07.02.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також 28.02.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у закінченому замаху на вбивство ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

07 лютого 2025 року ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 07 квітня 2025 року, включно.

02 квітня 2025 року ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 07 травня 2025 року включно.

03.05.2025 старшим слідчим СВ ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, керуючись ст. 110 КПК України винесено постанову про перекваліфікацію складу кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000100 з ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

05.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри про вчинене кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При розгляді клопотання слідчим суддею враховуються відомості про особу підозрюваного та приймається до уваги, що підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, одружений, військовослужбовець, проте зазначені обставини не зменшують існування ризиків, передбачених, ч.1 ст.177 КПК України, оскільки вони існували і на час вчинення протиправних дій, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які суттєво впливають на обрання підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчинити йому дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ЄСПЛ в своїх рішеннях «Панченко проти Росії» та «Бекчиєв проти Молдови» неодноразово зазначав, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Ризик переховування обумовлений, серед іншого, і можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, оскільки злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_15 , передбачає покарання, в тому числі у виді реального позбавлення волі на строк до 7 років. Зазначені обставини самі по собі можуть спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема позицією, викладеною у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак, сама по собі тяжкість злочину хоча і не є єдиною визначальною умовою при встановленні ризику, проте разом з іншими обставинами повинна враховуватись слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання особі запобіжного заходу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст.23, ст.224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Таким чином, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зважаючи на вагомість доказів та обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 15 років, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного, враховуючи суспільний інтерес, який в даному випадку превалює над приватним, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, слідчий суддя дійшла до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України: ризику незаконного впливу на свідків у провадженні, переховування від органів досудового розслідування, суду; продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється чи вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_5 інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів, ніж тримання під вартою без визначення розміру застави, не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Згідно з ч.5 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Так, 05.05.2025 за дорученням прокурора слідчим було повідомлено сторонам кримінального провадження про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування. Сторони кримінального провадження не ознайомлені з матеріалами досудового розслідування. Суду не надано підписаний підозрюваним та його захисником протокол про надання доступу до матеріалів та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Строк на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України не включається у строк досудового розслідування, виходячи з чого суд вважає за можливе продовжити строк тримання підозрюваного. Згідно ч.1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження, таким чином, слідчий суддя має повноваження для розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою в цей період часу.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити та продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», що розташована за адресою: місто Харків, вул. Полтавський шлях, 99, на 46 діб, тобто до 20.06.2025.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) - до 20.06.2025.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1