У Х В А Л А

Справа № 149/1487/25

Провадження №1-кс/149/315/25

30.05.2025 р. м. Хмільник

Слідчий суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000085,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з 14.05.2025 перебуває клопотання слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000085, погоджене прокурором Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 343 КК України.

30.05.2025 року прокурором Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 подано клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивовано тим, що в ході розгляду клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосований до нього привід не виконано, за викликом до слідчого судді, а також до органу досудового розслідування, ОСОБА_4 неодноразово не з`являється, причини неявки не повідомляє, намагався виїхати за межі України. Відтак прокурор на підставі п. 3 ч. 2 ст. 188 КПК України просить надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказавши на наявність підстав для затримання, визначених чинним законодавством.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, дослідивши доводи клопотання та додані матеріали, а також матеріали справи, дійшов наступного висновку.

У провадженні СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000085 від 03.08.2021, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 343 та ч. 2 ст. 383 КК України, які 08.05.2025 Вінницькою обласною прокуратурою передано за підслідністю з відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Органом досудового розслідування встановлено, що 03.08.2021, о 10 год. 15 хв., на 283 кілометрі автодороги М-21 у місті Калинівка, Вінницької області, інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_7 зупинено транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Caravelle» реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого допустив порушення правил дорожнього руху у вигляді перевищення швидкості руху транспортного засобу.

У подальшому, о 10 год. 16 хв., ОСОБА_4 , будучи пасажиром зупиненого транспортного засобу, марки «Volkswagen» моделі «Caravelle» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вийшов з автомобіля та діючи умисно, з метою вчинення хуліганських дій відносно працівників поліції, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, зневажаючи загальноприйнятими нормами моралі та відкрито демонструючи свою грубу поведінку існуючим у суспільстві правилам і нормам поведінки, керуючись мотивом явної неповаги до суспільства та працівника правоохоронного органу, що проявився в прагненні до самоствердження, бажанні показати свою зверхність над працівниками поліції, з метою явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом, багаторазово висловився нецензурною лайкою в адресу інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 .

В цей час інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_7 зробив зауваження ОСОБА_4 щодо його поведінки, проте у відповідь ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязні до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , демонстративно оголив свій статевий орган.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, - хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом.

Крім того, 03.08.2021 о 10 год. 20 хв, на 283 кілометрі автодороги

М-21 у місті Калинівка, Вінницької області, ОСОБА_4 , умисно, розраховуючи на можливість не складання інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_7 щодо водія зупиненого транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Caravelle» реєстраційний номер НОМЕР_1 постанови про адміністративне правопорушення щодо порушення ним правил дорожнього руху за ч. 1 ст. 122 КУпАП, підійшовши до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 та усвідомлюючи, що він дійсно є працівником правоохоронного органу, а його вимоги є правомірними та законними, маючи умисел на протидію здійсненню останнім покладених на нього службових обов`язків, діючи з прямим умислом, здійснив вплив на працівника правоохоронного органу шляхом образ, нецензурних висловлювань та перешкоджанні у спілкуванні працівника правоохоронного органу із водієм вищевказаного транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, - втручання в діяльність працівника правоохоронного органу, тобто вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків.

Крім того, 03.08.2021 о 10 год. 10 хв., на 283 кілометрі автодороги М-21 у місті Калинівка, Вінницької області, інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_7 зупинено транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Caravelle» реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого допустив порушення правил дорожнього руху у вигляді перевищення швидкості руху транспортного засобу.

У подальшому, о 10 год. 16 хв., ОСОБА_4 , будучи пасажиром зупиненого транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Caravelle» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вийшов з автомобіля та діючи умисно, з метою вчинення хуліганських дій відносно працівників поліції, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, зневажаючи загальноприйнятими нормами моралі та відкрито демонструючи свою грубу поведінку існуючим у суспільстві правилам і нормам поведінки, керуючись мотивом явної неповаги до суспільства та працівника правоохоронного органу, що проявився в прагненні до самоствердження, бажанні показати свою зверхність над працівниками поліції, з метою явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом, багаторазово висловився нецензурною лайкою в адресу інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 .

В цей час інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_7 зробив зауваження ОСОБА_4 щодо його поведінки, проте у відповідь ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязні до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 демонстративно оголив свій статевий орган.

Після чого, ОСОБА_4 , розуміючи протиправність своїх дій вирішив повідомити працівникам поліції про вчинення відносно нього кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме прийняття пропозиції одержання неправомірної вигоди службовою особою, при цьому знаючи, що таке повідомлення є завідомо неправдивим.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 03 серпня 2021 року о 10 годині 23 хвилини зателефонував в службу 102, яка передала інформацію до чергової частини відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та діючи умисно, з метою надання завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину викликав слідчо-оперативну групу на місце події.

По приїзду слідчо-оперативної групи відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_4 , будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, достовірно знаючи, що факт злочину не мав місця, і розуміючи, що чинить протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, здійснив завідомо неправдиве повідомлення про вчинення відносно нього, кримінального правопорушення, про що працівникам поліції надав письмову заяву. У вказаній заяві ОСОБА_4 повідомив про те, що 03.08.2021 0 10:10 год., його на автомобілі зупинили працівники поліції та, не повідомивши причину зупинки, намагалися отримати хабар, а також незаконно затримали транспортний засіб, щоб останній не зміг провести мітинг у м. Вінниці, тобто здійснив повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Написану власноручно заяву ОСОБА_4 працівники відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліціїу Вінницькій області зареєстрували в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події вказаного відділення поліції за № 4299 від 03.08.2021.

На підставі заяви ОСОБА_4 четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, проводилась перевірка обставин, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України працівниками поліції, однак факту прийняття пропозиції або одержання неправомірної вигоди встановлено не було, у зв`язки із чим підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вбачалось, тобто надав завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Письмовий протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ( або таке, що готується ) написано зі слів останнього, ним прочитано та посвідчено його підписом, про те що ОСОБА_4 попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, - завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення (злочину), поєднане з обвинуваченням особи в тяжкому злочині.

Завданнями кримінального провадження згідно зі ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; невтручання у приватне життя; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; публічність; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження; розумність строків.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст. 8 КПК України).

Частиною 1 статті 12 КПК України визначено, що під час кримінального провадження ніхто не може обмеженим у здійсненні права на вільне пересування через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених КПК України.

Кожному в силу ст. 21 КПК України гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності (ст. 22 КПК України), що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Диспозитивність кримінального провадження (ст. 26 КПК України) передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень згідно з КПК України.

Згідно з вимогами ст. 187 КПК України слідчий суддя після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик. Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю, зокрема, підозрюваного, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою статті 193 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження визначені статтею 131 КПК України та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Судовий виклик, привід та затримання особи є заходами забезпечення кримінального провадження. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Статтею 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до приписів ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Затримання з метою приводу полягає у короткочасному утриманні підозрюваного в умовах ізоляції, щоб забезпечити його можливість постати перед слідчим суддею для вирішення питання про обрання запобіжного заходу на підставі відповідної ухвали.

Рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.

Привід може бути застосований до підозрюваного.

Особливості застосування приводу підозрюваного під час вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачено ч. 3 ст. 187 КПК України. Так, у разі неприбуття підозрюваного за судовим викликом і відсутності у слідчого судді на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

Таким чином, норми КПК України, що встановлюють особливості застосування заходів забезпечення кримінального провадження при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачають застосування таких заходів до підозрюваного за умови наявності достатніх і законних підстав.

Застосування приводу і затримання особи є втручанням у право особи на свободу, тому при прийнятті відповідного рішення належить з`ясувати, чи передбачено таке втручання законом, чи переслідує воно легітимну мету та чи є воно пропорційним.

Системний аналіз статей 186-189 КПК України вказує на те, що законодавець, встановивши обмежені строки розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, передбачає презумпцію добросовісності процесуальної поведінки учасників з метою швидкого, повного та неупередженого розгляду порушеного питання, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство не передбачає обов`язку підозрюваного отримати повістку про виклик або можливість застосування до нього будь-якого примусу з метою її отримання, однак обов`язок прибути за викликом до слідчого, слідчого судді, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб, покладено саме на підозрюваного в силу п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України. При вирішенні питання про можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження для забезпечення участі підозрюваного у розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою законодавець ставить це у залежність саме з фактом неявки на виклик до суду підозрюваного та неповідомлення ним причин такого неприбуття, в тому числі поважних. У разі подання клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя має право постановити ухвалу про привід, а в разі її невиконання ухвалу про затримання з метою приводу (ч. 3 ст. 187 КПК України) з метою досягнення завдань кримінального провадження.

Належна правова процедура, що має бути застосована до підозрюваного при розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачає, насамперед, забезпечення його особистої участі при розгляді такого клопотання протягом розумного строку, що може забезпечуватися також застосуванням до підозрюваного приводу або затримання з метою здійснення приводу. Заходи, які застосовуються для забезпечення цієї правової процедури, визначено відповідними нормами КПК України.

Легітимною метою затримання у випадку необхідності розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, є забезпечення виконання приводу. При цьому загальні підстави застосування приводу (ч. 3 ст. 142 КПК України) та підстави його застосування для забезпечення участі підозрюваного у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу (ч. 3 ст. 187 КПК України) не є тотожними, що випливає як із самої суті питання, що підлягає вирішенню (можливість застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу), так і з необхідності дотримання відповідних строків розгляду такого клопотання за обов`язкової участі підозрюваного. Презюмується, що усі учасники судового розгляду виявляють зацікавленість у швидкому і неупередженому розгляді клопотання та належно виконують свої процесуальні обов`язки.

Завданням слідчого судді є здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Доцільність і обґрунтованість надання слідчим суддею дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного у кримінальному провадженні підлягає ретельному судовому контролю, та, з огляду на суворість такого заходу, має бути предметом ретельної перевірки у ході розгляду відповідного клопотання. Тому саме по собі нез`явлення підозрюваного без поважних причин за судовим викликом або неповідомлення ним про причини неприбуття, а так само саме по собі невиконання приводу, не може бути виключною підставою для подальшого застосування до нього заходів процесуального примусу. Вказане має істотне значення ще і тому, що клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу здійснюється в закритому судовому засіданні за участю лише прокурора.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Суд забезпечує прибуття особи для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу в порядку, визначеному законодавством. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує слідчий суддя в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.

Здійснення судового виклику особи є першочерговим. Особа викликається до слідчого судді шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою (ч. 1 ст. 135 КПК України).

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

У випадку наявності в особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам) (ч. 8 ст. 135 КПК України).

Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду (ч. 6 ст. 135 КПК України).

З метою належного повідомлення підозрюваного про час і місце судового засідання та його виклику слідчим суддею вживалися заходи, передбачені КПК України.

Слідчим суддею здійснювався судовий виклик підозрюваного за усіма відомими його адресами після надходження клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою: на 15.05.2025 о 09:10 год. та 14:30 год., на 16.05.2025 о 10:00 год та 12:10 год, на 22.05.2025 о 11:00 год, на 23.05.2025 о 12:30 год, на 27.05.2025 о 12:30 год., 29.05.2025 на 14:40 год. У жодне із судових засідань підозрюваний ОСОБА_4 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань не направляв.

Після неприбуття у судове засідання, що було призначено на 15.05.2025 року підозрюваного вперше, слідчим суддею вживались додаткові заходи, передбачені КПК України, для його належного сповіщення про час і місце розгляду. Повістки про виклик ОСОБА_4 у судове засідання 16.05.2025 на 10:00 год. направлялися на усі відомі з матеріалів кримінального провадження його поштові адреси. На відомі з матеріалів кримінального провадження телефонні номери підозрюваного ОСОБА_4 здійснювався виклик секретарем судового засідання шляхом надсилання телефонограм. При цьому складено довідки про те, що один з номерів не обслуговується, на дзвінок на інший номер мобільного телефону ОСОБА_4 не відповів.

Повістки про виклик скеровувалися до Хмільницької окружної прокуратури та Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області супровідними листами від 15.05.2025 року для вручення в порядку ч. 6 ст. 135 КПК України на усі відомі з матеріалів кримінального провадження адреси підозрюваного, а також його захиснику. Крім того, копії повісток про виклик направлено захиснику підозрюваного (т. 2 а.с. 67, 68).

З матеріалів справи вбачається, що УКР ГУНП в Харківській області було здійснено виїзд за адресою місця проживання ОСОБА_4 з метою вручення йому повістки про виклик у судове засідання до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області на 16.05.2025 року о 10:00 год у даному кримінальному провадженні. За адресою АДРЕСА_1 двері домоволодіння ніхто не відчинив. Було опитано сусідів і в їх присутності залишено повістку у домоволодінні, дії співробітників поліції фіксувалися під відеозапис на бодікамеру.

Повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_4 у судове засідання 22.05.2025 на 11:00 год. направлялися на усі відомі з матеріалів кримінального провадження його поштові адреси. На відомі з матеріалів кримінального провадження телефонні номери підозрюваного ОСОБА_4 здійснювався виклик секретарем судового засідання шляхом надсилання телефонограм. При цьому складено довідки про те, що один з номерів не обслуговується, на дзвінок на інший номер мобільного телефону ОСОБА_4 не відповів. Повістки про виклик скеровувалися до Хмільницької окружної прокуратури та Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області супровідними листами від 21.05.2025 року для вручення в порядку ч. 6 ст. 135 КПК України на усі відомі з матеріалів кримінального провадження адреси підозрюваного (т. 2 а.с. 65, 66). Крім того, копії повісток про виклик направлено захисникам підозрюваного (т. 2 а.с. 67, 68).

Як вбачається з рапорту від 21.05.2025 року ст. о/у ОВС УКР ГУНП в Харківській області, з метою вручення повістки про виклик 21.05.2025 року о 17:45 здійснено виїзд за адресою місця проживання ОСОБА_4 , однак двері подвір`я ніхто не відчинив. Зі слів сусідів ОСОБА_4 проживає за вказаною адресою. Всі дії співробітників поліції фіксувалися під відеозапис на цифрову нагрудну камеру.

Повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_4 у судове засідання 27.05.2025 на 12:30 год. направлялися на усі відомі з матеріалів кримінального провадження його поштові адреси. На відомі з матеріалів кримінального провадження телефонні номери підозрюваного ОСОБА_4 здійснювався виклик секретарем судового засідання шляхом надсилання телефонограм (т. 2 а.с. 159, 160). При цьому складено довідки про те, що один з номерів не обслуговується, на дзвінок на інший номер мобільного телефону ОСОБА_4 не відповів. Повістки про виклик скеровувалися для забезпечення вручення підозрюваному в порядку ч. 6 ст. 135 КПК України. Крім того, копії повісток про виклик направлено захисникам підозрюваного (т. 2 а.с. 164, 166).

Як вбачається з рапорту від 26.05.2025 року ст. о/у ОВС УКР ГУНП в Харківській області, з метою вручення повістки про виклик підозрюваного у судове засідання на 27.05.2025 року 26.05.2025 о 12:03 год. здійснено виїзд за адресою місця проживання ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 , однак двері подвір`я ніхто не відчинив. Зі слів сусідів ОСОБА_4 проживає за вказаною адресою. Всі дії співробітників поліції фіксувалися під відеозапис на цифрову нагрудну камеру.

У ході з`ясування місця знаходження підозрюваного ОСОБА_4 у м. Тернопіль встановлено, що будинку АДРЕСА_2 не існує (рапорт ст. о/у УКР ГУНП в Тернопільській області від 26.05.2025 року).

Крім того, до підозрюваного ОСОБА_4 було тричі застосовано привід ухвалами слідчого судді від 16.05.2025, 22.05.2025 року та 27.05.2025 (з метою забезпечення оперативності розгляду клопотання вказані судові засідання за участю підозрюваного слідчим суддею ухвалено проводити в режимі відеоконференції з Індустріальним районним судом м. Харкова). Приводи не були виконані з наступних підстав.

Згідно з рапортом о/у УКР ГУНП в Харківській області від 16.05.2025 з метою виконання ухвали від 16.05.2025 про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_4 до Індустріального районного суду м. Харкова для участі у судовому засіданні, призначеному на 16.05.2025 о 12:10 год, 16.05.2025 здійснено виїзд за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , однак двері подвір`я ніхто не відчинив, у зв`язку з чим виконання приводу неможливе. Всі дії співробітників поліції фіксувалися під відеозапис на цифрову нагрудну камеру.

Згідно з рапортом о/у УКР ГУНП в Харківській області від 23.05.2025 з метою виконання ухвали від 22.05.2025 про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_4 до Індустріального районного суду м. Харкова для участі у судовому засіданні, призначеному на 23.05.2025 о 12:30 год, 23.05.2025 здійснено виїзд за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , однак двері подвір`я ніхто не відчинив, у зв`язку з чим виконання приводу неможливе. Всі дії співробітників поліції фіксувалися під відеозапис на цифрову нагрудну камеру.

Згідно з рапортом ст. о/у УКР ГУНП в Харківській області від 29.05.2025 з метою виконання ухвали від 27.05.2025 про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_4 до Індустріального районного суду м. Харкова для участі у судовому засіданні, призначеному на 29.05.2025 о 14:40 год, 29.05.2025 здійснено виїзд за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , однак двері подвір`я ніхто не відчинив, у зв`язку з чим виконання приводу неможливе. Всі дії співробітників поліції фіксувалися під відеозапис на цифрову нагрудну камеру.

Згідно з постановою слідчого від 23.01.2023 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4

ОСОБА_4 03 серпня 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343, ч. 1 ст. 296 КК України та 17 грудня 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років (ч. 2 ст. 183 КПК України).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами неприбуття особи на виклик є обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, а перелік таких поважних причин визначено у ст. 138 КПК України .

Прокурор має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою згідно зі ст. 188 КПК України. Це клопотання може бути подане після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу в силу вимог ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу (ч. 1 ст. 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується

Поняття «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення. Тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи. При цьому слідчий суддя враховує відмінність між стандартом доказування «обґрунтованої підозри» та «поза розумним сумнівом» (ч. 2 ст. 17 КПК України), оскільки повідомлення особі про підозру не вимагає і не може вимагати такого ж ступеня доведеності причетності особи, що й для визнання її винною у вчиненні злочину.

Таким чином, оцінка обґрунтованості підозри в межах розгляду заявленого клопотання здійснюється слідчим суддею у контексті підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для забезпечення його участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Отже, правовими підставами прийняття слідчим суддею рішення про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу є: 1) наявність обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; 2) наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, у тому числі ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; 3) наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які передбачені ст.177 КПК України.

Системне тлумачення вказаних норм КПК України, що регулюють порядок вирішення питання про надання дозволу на затримання підозрюваного вказує на те, що критерієм оцінки підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є достатність сукупності доказів для прийняття вірного процесуального рішення. Достатніми докази є тоді, коли в своїй сукупності вони дають можливість встановити усі передбачені законом обставини кримінального провадження на тому рівні знання про них, який потрібен для прийняття законного та обґрунтованого процесуального рішення.

Достатність підстав є стандартом доказування у кримінальному процесі, виконання якого визначається на основі об`єктивності та при фактичному аналізі (оцінці) всієї сукупності фактів та обставин в їх цілісності уповноваженими суб`єктами з використанням спеціальних знань та досвіду щодо встановлення наявності «достатніх підстав» для прийняття відповідного рішення. Виконання стандарту доказування «достатня підстава» не передбачає відсутність сумнівів, достатнім є імовірне знання про існування таких обставин. Вимоги до ступеня імовірності також можуть варіюватися залежно від того, наскільки негативно відповідне процесуальне рішення може вплинути на баланс інтересів сторін кримінального провадження, а в даному випадку особливо - підозрюваного.

Вказане означає, що при вирішенні питання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного слідчий суддя зобов`язаний перевірити, чи достатньо законних підстав для подальшого обмеження прав підозрюваного, чи матиме таке обмеження легітимну мету та чи можливо таким обмеженням досягнути мети кримінального провадження. Така вимога має на меті, зокрема, переконатися, що звернення слідчого, прокурора із клопотанням про тримання під вартою підозрюваного не є свавільним і безпідставним, а подальше застосування заходів процесуального примусу до підозрюваного законним і виправданим. Безпосередню ж оцінку наданих сторонами кримінального провадження доказів з метою підтвердження або спростування обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України (наявність обґрунтованої підозри, існування ризиків, можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, інші обставини, що мають значення) слідчий суддя зобов`язаний здійснити вже під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу під час змагального судового розгляду.

Обставинами, які дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення є встановлені в ході розгляду клопотання відомості про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Вказане вбачається як зі змісту клопотання слідчого, погодженого прокурором, так доданих до нього доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085 від 03.08.2021, протоколів допитів свідків від 03.08.2021, 25.08.2021, 28.09.2021 протоколу затримання особи від 03.08.2021 та постанови про звільнення затриманого від 03.08.2021, рапорту інспектора від 03.08.2021, протоколу допиту потерпілого від 03.08.2021, протоколів огляду документа від 06.08.2021, повідомлень про підозру ОСОБА_4 від 03.08.2021, 03.08.2021, 17.12.2021, а також інших матеріалів. Доказів прийняття рішень в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України не надано. Як вбачається зі змісту ухвали Вінницького апеляційного суду від 06.05.2025, факт вручення (оголошенння) слідчим письмового повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КПК України, підтверджено.

На підставі вищевикладеного, на час розгляду даного клопотання слідчий суддя вважає, що на момент розгляду питання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 підозра щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 343 КК України, є обґрунтованою.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею було з`ясовано, що ОСОБА_4 , який раніше не судимий, підозрюється у вчиненні трьох кримінальних правопорушень: двох кримінальних проступків та нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Обставинами, які дають підстави для висновку про існування ризику переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу, є подання письмових підтверджень виклику підозрюваного до слідчого, доказів направлення таких викликів на відомі адреси ОСОБА_4 , відомості про повідомлення ОСОБА_4 про небажання або неможливість прибуття за викликом з підстав, які не підтвердилися. Крім того, слідчому судді надано відомості про те, що ОСОБА_4 11.08.2022 здійснив спробу перетину державного кордону у Чернівецькій області, де йому було відмовлено.

Обставинами, які дають підстави для висновку про існування ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_4 , зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу, є наявність відповідних доказів про те, що ОСОБА_4 , який працює журналістом, з мотивів особистого неприязного ставлення до працівників правоохоронних органів, може незаконно впливати на свідків, в тому числі поширюючи інформацію у вільному доступі в мережі «Інтернет».

Підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук постановами від 23.01.2023 та від 19.02.2024.

У разі неприбуття підозрюваного за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя має право постановити ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний на неодноразові судові виклики до слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не з`явився, про причини неявки (в тому числі поважні) не повідомив. Факт неявки без поважних причин за судовим викликом ОСОБА_4 до слідчого судді також підтверджується матеріалами, що підтверджують здійснення його судового виклику, наданими слідчому судді відомостями про вжиті заходи щодо вручення йому повісток про виклик, та про неможливість виконання приводу, застосованого до нього вже тричі.

Таким чином, існують обставини, зазначені у пункті 1 частини четвертої статті 189 КПК України, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

На даний час у слідчого судді відсутні відомості про поважні причини, що перешкоджають своєчасному прибуттю ОСОБА_4 . Слідчий суддя вважає, що не зважаючи на здійснений судовий виклик підозрюваного ОСОБА_4 для забезпечення його участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також вжиття вичерпних, необхідних і достатніх заходів для його належного сповіщення про час і місце судового розгляду у спосіб, що передбачений КПК України, на даний час ОСОБА_4 не виконує свій процесуальний обов`язок, передбачений п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України. Зазначене перешкоджає подальшому здійсненню судового розгляду та вимагає від слідчого судді вжиття відповідних заходів забезпечення кримінального провадження.

Відомостей, які б свідчили про можливість проведення розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності підозрюваного (ч. 6 ст. 193 КПК України), матеріали справи не містять і слідчим суддею таких обставин не встановлено.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що здійснення судового виклику та застосування приводу до підозрюваного є недостатнім заходом, оскільки не може забезпечити явки ОСОБА_4 у судове засідання до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області для участі у розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Забезпечення обов`язкової участі підозрюваного при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою вимагає надання дозволу на його затримання з метою приводу до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_4 , а застосування затримання з метою приводу до підозрюваного може забезпечити виконання завдання кримінального провадження в цій частині. Затримання з метою приводу в даному випадку є пропорційним заходом для досягнення мети кримінального провадження та гарантуванню підозрюваному ОСОБА_4 забезпечення реалізації його прав у ході судового розгляду клопотання у розумні строки.

На підставі наведеного, керуючись ст. 177, 178, 187-190, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Хмільницької окружної прокуратури про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Надати дозвіл на затримання з метою приводу до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області (вул. Столярчука, 4, м. Хмільник, Вінницька область) підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; адреса реєстрації АДРЕСА_3 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі даної ухвали негайно повідомити прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 (22000, м. Хмільник Вінницької області, вул. Чорновола В`ячеслава, 34, тел. (04332)2-23-87).

Ухвала слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, тобто з 30.11.2025, або приводу підозрюваного до суду, або з моменту добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, або до відкликання ухвали прокурором.

Згідно з положеннями ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1