Справа № 206/2838/25
Провадження № 1-кп/206/322/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2025 р. в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000546, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений час та за невстановлених обставин, але не пізніше 19.02.2025 ОСОБА_3 з особистих мотивів, у порушення положень ст. 178 Цивільного кодексу України, пункту 2 додатку № 1, затвердженого Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 13.1, 14.1, 15.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, умисно з особистих мотивів, без передбаченого дозволу придбав вибухову речовину групи бризантних на основі гексогену масою 110,7 грам, яку переніс до гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Чайка» за адресою: м.Дніпро, Самарський район, вул. Дрогобицька, буд. 109-Г, де зберігав її до 19.02.2025.

Також за невстановлених обставин у невстановлений час, але не пізніше 19.02.2025, ОСОБА_3 придбав компоненти та, знаходячись у гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Чайка» за адресою: м. Дніпро, вул. Дрогобицька, буд. 109-Г, незаконно виготовив, відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/105-25/4190 від 20.05.2025, саморобний радіокерований вибуховий пристрій типу міна фугасної дії (далі - РСВП), який складався з заряду вибухової речовини пластичної вибухової речовини групи бризантних на основі гексогену масою 110, 7 грам; засобу підриву електродетонатора народногосподарського призначення ЕД-8-Ж; радіокерованого прийомно-виконавчого механізму GSM-модуль реле RTU5024; джерела живлення акумуляторної батареї Merlion GP1275F2 12V-7.2Ah; додаткових елементів електричних клейм та електричних дротів, які використовувалися для з`єднання конструктивних елементів пристрою.

05 червня 2025 року між прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме: за ч. 1 ст. 263 КК України призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263-1 КК України призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Звільнити від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та визначенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просила затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразилися у незаконному придбані, носінні та зберіганні вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу; вчинив умисні дії, які виразилися у незаконному виготовленні вибухового пристрою, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, за яким слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування було проведено комплексну судову вибухо-технічну експертизу № КСЕ-19/105-25/4190 від 20.05.2025 та судову експертизу комп`ютерної техніки та програмних продуктів № 89 від 10.03.2025, витрати на проведення яких становлять 22456,40 грн., які відповідно до вимог ст.ст. 124, 126 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого (том 1 а.п. 190, 231).

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 05 червня 2025 року, укладену між прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, за якими призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 1 ст. 263-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати, пов`язані з проведенням експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів № 89 від 10.03.2025 (реквізити для оплати: Український науково-дослідний інститут спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України Банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Києва; , Рахунок: IBAN: UA1007395, Призначання платежу: оплата за проведення експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів висновок № 89 від 10.03.2025) суму у розмірі 8914 (вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати, пов`язані з проведенням комплексної судової вибухо-технічної експертизи № КСЕ-19/105-25/4190 від 20.05.2025 на користь держави (Балансовий рахунок: 3111 «Надходження до загального Фонду державного бюджету», Код бюджетної класифікації доходу: 24060300 «Інші надходження», Призначення платежу: за висновок експерта № КСЕ-19/105-25/4190 від 20.05.2025) суму у розмірі 14262 (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят дві) гривні 40 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою - скасувати.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти в залі судового засідання негайно.

Зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбутого покарання строк перебування під вартою з 19 лютого 2025 року по 05 червня 2025 включно.

Речові докази:

- прозорий сліп-пакет з сірою округлою пластичною речовиною; GSM-реле з маркуванням «RTU5024», s/w: ver: V1.3., s/n: BL5; акумуляторна батарея з маркуванням: GP1275F2; предмет, схожий на електродетонатор з червоним дротом; прозорий харчовий бокс знищити;

- мобільний телефон марки «Apple», модель «Iphone 16 Pro», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , у чохлі сірого кольору, без сім- картки, з код-паролем НОМЕР_4 повернути ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 13» з ІМЕІ: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 ; банківська картка АТ КБ «Приватбанк» - Універсальна VISA № НОМЕР_8 , строк дії 09/27; системний блок комп`ютера, чорного кольору, без маркування, з наліпкою з написом «AMD Ryzen 5000 series 7, з паролем для розблокування 6767; куртка синього кольору марки «Strellson»; блокнот з рукописними чорновими записами на обкладинці якого наявний напис «EDEM BEAUTY OF UNIQUE BLOSSOM» - повернути ОСОБА_3 .

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1