Провадження № 1-кс/752/6950/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000482 від 09.04.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 354 КК України,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло вказане клопотання на тимчасово вилучене майно - речові докази, що виявлені та вилучені 14 серпня 2025 року слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , в ході проведення санкціонованого обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон чорного кольору «Samsung Galaxy S21 FE 5G», модель: SM-G9900, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який поміщено до чохла чорного кольору, із наявною у телефоні сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 ; предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG23L1370 у кількості 90 штук; предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG23R1357 у кількості 18 штук; предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG22F1325 у кількості 13 штук; предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG23B1310 у кількості 3 штук; предмети зовні схожі на набої калібру 9*19 мм у кількості 105 штук.

На обґрунтування клопотання зазначено наступне.

Прокурор вказував, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000482 від 09.04.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 354 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного протиправного збагачення за попередньою змовою з громадянином України ОСОБА_6 , з метою ведення своєї протиправної діяльності винаймає офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично зареєстроване Адвокатське об`єднання «Юридична фірма «ІНФОРМАЦІЯ_2», та лікарем терапевтом комунального некомерційного підприємства «Київська міська студентська поліклініка» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_7 , яка здійснює свою медичну діяльність в КНП «Київська міська студентська поліклініка» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Політехнічна, буд. 25/29, робочий кабінет НОМЕР_5, та іншими невстановленими особами, організували схему виключення з військового обліку чоловіків призивного віку шляхом видачі їм завідомо неправдивих офіційних документів про непридатність до військової служби за станом здоров`я.

Так, 24.04.2025 ОСОБА_6 , діючи умисно, використовуючи месенджер WhatsApp, запропонував ОСОБА_8 зустріч біля готелю «Мир» у м. Києві з метою обговорення виключення останнього з військового обліку шляхом видачі завідомо неправдивих медичних документів. Під час зустрічі ОСОБА_6 запропонував за грошову винагороду організувати видачу таких документів. 25.04.2025 ОСОБА_8 прибув до КНП «Київська міська студентська поліклініка», де за участі ОСОБА_6 та лікаря ОСОБА_7 без проведення обстежень було укладено декларацію та здійснено запис до лікаря-пульмонолога. 05.05.2025 під час контролю за вчиненням злочину ОСОБА_6 отримав першу частину неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США. Надалі, 13.05.2025, за його участі відбулася зустріч ОСОБА_8 з лікарем ОСОБА_9 , який повідомив про необхідність формального лікування у двох державних установах для оформлення відповідних документів. 30.05.2025 ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_6 отримав другу частину неправомірної вигоди у розмірі 2500 доларів США.

У рамках слідства встановлено причетність до протиправної діяльності ряду медичних працівників закладів України, зокрема ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які, діючи умисно, усвідомлюючи відсутність у ОСОБА_8 медичних підстав для зняття з військового обліку, погодилися сприяти у видачі недостовірних документів. ОСОБА_8 співпрацював зі слідством і брав участь у документуванні обставин вчинення злочину. Зокрема, ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), організатор злочинної діяльності, який ініціював створення схеми виготовлення та видачі завідомо неправдивих медичних документів для подальшого зняття з військового обліку.

За викладених вище обставин, 14 серпня 2025 року слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , в ході проведення санкціонованого обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон чорного кольору «Samsung Galaxy S21 FE 5G», модель: SM-G9900, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який поміщено до чохла чорного кольору, із наявною у телефоні сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 ; предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG23L1370 у кількості 90 штук; предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG23R1357 у кількості 18 штук; предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG22F1325 у кількості 13 штук; предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG23B1310 у кількості 3 штук; предмети зовні схожі на набої калібру 9*19 мм у кількості 105 штук.

Завданням арешту майна прокурор вказає на необхідність запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та/або інших негативних наслідків для потерпілих осіб.

Метою арешту майна прокурор вказує на пункт перший частини 2 ст. 170 КПК України, а саме: з метою забезпечення збереження речових доказів, що вбачається з постанови про визнання речовими доказами від 14.08.2025, копія якої долучена до матеріалів клопотання.

Судове засідання з розгляду вказаного клопотання призначено на 19.08.2025 р. та за клопотанням власника було відкладено на 21.08.2025 р.

Так, 21.08.2025 прокурора надійшла заява про проведення розгляду клопотання про накладення арешту на майно без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі, просить постановити ухвалу на підставі матеріалів долучених в обґрунтування вимог клопотання.

Від власника майна ОСОБА_5 надійшла письмова заява, якою просив проводити розгляд клопотання за його відсутності.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього додатки, якими є копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п. 1 ч.2 ст. 132 КПК України. Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000482 від 09.04.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 354 КК України.

14 серпня 2025 року слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , в ході проведення санкціонованого обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон чорного кольору «Samsung Galaxy S21 FE 5G», модель: SM-G9900, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який поміщено до чохла чорного кольору, із наявною у телефоні сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 ; предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG23L1370 у кількості 90 штук; предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG23R1357 у кількості 18 штук; предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG22F1325 у кількості 13 штук; предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG23B1310 у кількості 3 штук; предмети зовні схожі на набої калібру 9*19 мм у кількості 105 штук.

14.08.2025 вищевказані виявлені та вилучені речі визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У клопотанні, що розглядається, прокурор посилався на необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, а тому слідчим суддею мають бути враховані п.п. 1-2, 5-6 наведеної вище статті.

Так, з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження № 0000482 від 09.04.2025 року вбачається, що органом досудового розслідування встановлюються обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 354 КК України, а саме: пособництво у прийнятті пропозиції, обіцянки або одержанні працівником підприємства, установи чи організації, який не є службовою особою, або особою, яка працює на користь підприємства, установи чи організації, неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення будь-яких дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві, в установі чи організації, або у зв`язку з діяльністю особи на користь підприємства, установи чи організації, в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, або в інтересах третьої особи, вчиненому вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи поєднані з вимаганням неправомірної вигоди.

Протоколом обшуку від 14.08.2025 року підтверджується факт вилучення майна, арешт якого просить прокурор. Підставою для накладення арешту вказано п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Проте вирішуючи питання про накладення арешту на майно із підстав визнання його речовим доказом, слідчий суддя самостійно перевіряє його ознакам викладеним у ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що вилучене в ході проведення обшуку майно має значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та може бути використане як доказ, зважаючи на фабулу досудового розслідування, викладену у витягу з ЄРДР, та обставини викладений у протоколі допиту свідка ОСОБА_8 .

Враховуючи характер і обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на: мобільний телефон чорного кольору «Samsung Galaxy S21 FE 5G», модель: SM-G9900, серійний номер R5CT61M9YTJ, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який поміщено до чохла чорного кольору, із наявною у телефоні сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 , оскільки даний пристрій може містити інформацію, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, зокрема мультимедійні файли та інші цифрові дані, що можуть підтверджувати чи спростовувати факти організації схеми видачі завідомо неправдивих медичних документів, встановлювати коло осіб, причетних до протиправної діяльності.

Абзацом другим частини першої статті 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Таким чином, накладення арешту на майно, за відсутності передбачених для цього підстав, порушує права власника на вільне використання своєї власності, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України», «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Приписами ч. 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Водночас згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, системний аналіз ч. 7 ст. 237 КПК України дає підстави дійти висновку, що законодавець не відносить до категорії тимчасово вилученого майна речі, які законом вилучені з цивільного обігу або обіг яких обмежено. Враховуючи, що боєприпаси можуть перебувати у володінні лише тієї особи, яка має зареєстрований у встановленому порядку дозвіл на відповідний вид зброї, та, відповідно, право на придбання боєприпасів певного калібру, їх наявність у особи, яка такого дозволу не має, свідчить про перебування боєприпасів поза межами допустимого цивільного обігу.

Тому, відносно майна, а саме : предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG23L1370 у кількості 90 штук; предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG23R1357 у кількості 18 штук; предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG22F1325 у кількості 13 штук; предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG23B1310 у кількості 3 штук; предмети зовні схожі на набої калібру 9*19 мм у кількості 105 штук., слідчий суддя вважає, що вилучені предмети відносяться саме до предметів, обіг яких обмежений у цивільному оборотв, а тому вони не можуть вважатися тимчасово вилученим майном, однак враховуючи потреби слідства слідчий суддя вважає за можливе клопотання прокурора в цій частині задовольнити і на наведені речі накласти арешт, з огляду на те, що вказані предмети є боєприпасами, обіг яких обмежений та щодо зберігання яких у володільця відсутній передбачений законом дозвіл.

Доказування факту вчинення кримінального правопорушення є завданнями органу досудового розслідування і вирішуються в межах загального розгляду кримінального провадження. На етапі розгляду клопотання про арешт майна достатньо встановити, що вилучене майно може мати значення для досудового розслідування як речовий доказ.

На даному етапі судового розгляду наслідки накладення арешту на майно третіх осіб не встановлені.

Отже, на підставі викладеного вище, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 98, 110, 131, 170, 171, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно - речові докази, що виявлені та вилучені 14 серпня 2025 року слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , в ході проведення санкціонованого обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , а саме:

мобільний телефон чорного кольору «Samsung Galaxy S21 FE 5G», модель: SM-G9900, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який поміщено до чохла чорного кольору, із наявною у телефоні сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 ;

предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG23L1370 у кількості 90 штук;

предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG23R1357 у кількості 18 штук;

предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG22F1325 у кількості 13 штук;

предмети зовні схожі на набої калібру 5,56 з маркуванням DAG23B1310 у кількості 3 штук;

предмети зовні схожі на набої калібру 9*19 мм у кількості 105 штук.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1