У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 610/3967/21

№ 1-кп/183/743/25

27 червня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Самар в залі Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до ЄРДР 11.07.2021 року за № 0000220 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:

В судовому засіданні прокурор звернулася до суду з клопотанням про надання дозволу з метою приводу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 10.07.2021 року приблизно о 15.00 годині (точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим) ОСОБА_3 , маючи умисел на викрадення чужого майна з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, повторно, таємно та протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями не спостерігають сторонні особи, через хвіртку проник на територію домоволодіння, де, шляхом розбиття вікна, проник до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , звідки вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 3.000 грн., які перебували у скриньці в житловій кімнаті, ноутбука «Acer» модель «TravelMate 5520G-501G16Mi (LX.TKP0C.002)», вартістю 2.523 грн. 00 коп., який перебував в кімнаті спальні та пам`ятної медалі «За рекордний врожай 2008 року», яка не має вартості для потерпілого, після чого зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 5.523 грн.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

У вчиненні злочину обвинувачується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, громадянин України, неодружений, не працюючий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий.

Провина ОСОБА_3 підтверджуються зібраними у кримінальному проваджені доказами.

ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 6 років, не має постійного місця проживання та роботи, не має законних джерел до існування, тобто не має міцних соціально сталих зв`язків по місцю проживання, а тому перебуваючи на свободі, усвідомив можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін переховується від суду і може продовжувати свою злочинну діяльність, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_3 , ухиляється від явки до суду та значний час перебував у розшуку.

На даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, а з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаного злочину вбачається ризик того, що він може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, має незадовільний матеріальний стан та відсутність законних джерел існування вказують на наявність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Одночасно ці обставини підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

На даний час обвинувачений ОСОБА_3 жодного разу в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до пояснень сусідів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 за місцем мешкання відсутній, місцезнаходження його невідоме, в останнє його бачили у січні 2022 року, потім у березні 2024 року.

У зв`язку з вищевикладеним, вважаю, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно надати дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Під час судового розгляду прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши думку прокурора, суд вважає, що дане клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_3 з метою приводу підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 189 КПК України суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Під час розгляду клопотання судом встановлено доведеним, що зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для затримання обвинуваченого ОСОБА_3 з метою приводу.

При вирішенні питання про затримання обвинуваченого з метою приводу суд враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обґрунтована. Також вказані під час судового розгляду прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявні.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке віднесено законом до категорії тяжких, санкцією якого передбачене покарання у вигляді тільки позбавлення волі, що може бути підставою та мотивом для обвинуваченого навмисно переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Тому суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 , розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, може переховуватися від суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись на свободі та ухиляючись від суду, може скоїти нові кримінальні правопорушення, а, фактично, продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги у розумінні практики ЄСПЛ те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшла до висновку, що існують обставини, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 189 КПК України, що має важливе значення для прийняття рішення про надання дозволу на затримання обвинуваченого

ОСОБА_3 з метою приводу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 177, 189, 190 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору Ізюмської окружної прокуратури Харківської області, який буде здійснювати процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1