Справа № 584/1594/24
Провадження № 1-кс/584/256/25
УХВАЛА
26.05.2025 м. Путивль
15.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області ОСОБА_1 від 14.04.2025 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено належне йому майно, а саме: мобільний телефон «Redmi 9C» M2006C3MN6, «Redmi Note 13 PRO», кишеньковий персональний комп`ютер моделі С66 з сім-карткою.
Постановою слідчого від 16.04.2025 зазначені предмети були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Надалі, ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 21.04.2025 було задоволено клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 (м. Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області та накладено арешт на вилучене майно, законним власником якого є ОСОБА_4 .
На даний час в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, а також вказаний арешт накладено було необґрунтовано.
На вказаних мобільних телефонах не встановлено паролів блокування, тому під час проведення обшуку 15.04.2025 у слідчого була можливість оглянути всю необхідну інформацію, що міститься на вказаних телефонах, про що ОСОБА_4 неодноразово наголошував слідчому.
Станом на дату подання даного клопотання минуло більше 30 днів з моменту вилучення належного йому майна, що є достатнім строком для ознайомлення з його вмістом, вилучення інформації, що має доказове значення, а також для призначення та проведення відповідних експертних досліджень, якщо такі дійсно були необхідні.
Відсутні будь-які докази, що вилучені мобільні телефони фактично використовуються в якості речових доказів або містять інформацію, що має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, яке розслідується. Також не має жодних ознак того, що вказане майно становить інтерес для подальшого перебігу досудового розслідування.
Скасування накладеного арешту на майно можуть обумовити такі обставини, як помилкове накладення арешту на майно осіб, які не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії.
Посилаючись на зазначене, заявник просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області ОСОБА_1 від 14.04.2025 на майно, власником якого є ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон «Redmi 9C», модель M2006C3MN6, мобільний телефон «Redmi Note 13 PRO», а також зобов`язати уповноваженого слідчого в кримінальному провадженні повернути вказане майно його законному власнику.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні подане ним клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Начальник Путивльського відділення Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення поданого клопотання про скасування арешту майна, враховуючи те, що досудове розслідування кримінального провадження триває, вказане досудове розслідування здійснюється слідчою групою у складі слідчих СУ ГУНП в Сумській області та слідчих СВ Відділення поліції № 2 (м. Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області. У ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження було проведено обшуки у ряду осіб, у ході яких у останніх було вилучено мобільні телефони. Слідчі дії у вказаному кримінальному провадженні тривають, у вилучених у ході обшуків телефонах, в тому числі й телефонах, вилучених під час обшуку у ОСОБА_4 , може міститись переписка, в тому числі й видалена, що може бути доказом причетності до вчинення вказаного кримінального правопорушення певних осіб. На сьогоднішній день дослідження вказаних телефонів, як речових доказів у вказаному кримінальному провадженні ще не завершено, оскільки це потребує відповідного часу. На теперішній час триває збирання доказів у даному кримінальному провадженні, повідомлення про підозру жодній особі у даному кримінальному провадженні вручено не було, у зв`язку з чим скасування арешту майна, про що клопоче перед слідчим суддею ОСОБА_4 , є передчасним.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення власника майна, з`ясувавши позицію прокурора, дослідивши подані докази вважає, що у задоволенні внесеного клопотання слід відмовити, в зв`язку з наступним.
15.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області ОСОБА_1 від 14.04.2025 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено належне йому майно, а саме: мобільний телефон «Redmi 9C» M2006C3MN6, «Redmi Note 13 PRO», кишеньковий персональний комп`ютер моделі С66 з сім-карткою.
Постановою слідчого від 16.04.2025 зазначені предмети були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Надалі, ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 21.04.2025 було задоволено клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 (м. Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області та накладено арешт на вилучене майно, законним власником якого є ОСОБА_4 .
Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На думку слідчого судді, зі змісту ст. 174 КПК України випливає, що скасування арешту майна в контексті цієї норми, можливе за умови наявності певних обставин, які зазначає сторона, що не могли бути відомі суду під час накладення арешту і суттєво впливали б на прийняте судом рішення або якщо вони доведуть, що відпала потреба в такому арешті чи якщо він накладений необґрунтовано.
З досліджених матеріалів вбачається, що вилучення зазначеного майна та накладення арешту на нього вмотивовувалось в першу чергу необхідністю збереження речових доказів, але на думку слідчого судді заявником в достатній мірі не обґрунтовано того, що вилучене майно, в розумінні ст. 98 КПК України, втратило своє доказове значення в справі чи такий арешт накладено необгрунтовано.
Так, як вбачається із ухвали слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 14.04.2025, якою було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , внесене клопотання про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 слідчий обґрунтовував в тому числі необхідністю виявлення та вилучення мобільних телефонів та інших засобів зв`язку, за допомогою яких співучасники підтримують зв`язок під час здійснення протиправної діяльності.
Після визнання вказаних мобільних телефонів речовими доказами на підставі постанови слідчого від 16.04.2025, за клопотанням слідчого ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 21.04.2025 на вказані телефони було накладено арешт, з метою їх збереження, як речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Характеристики арештованого майна свідчать про те, що зазначені заявником мобільні телефони безпосередньо стосуються обставин справи, досудове розслідування стосовно якої триває, зазначене майно є джерелом доказів, що виключає втрату значення для справи цього майна, тому в задоволенні клопотання належить відмовити.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя виходить і з того, що потреби кримінального провадження, зокрема, які зумовлюють необхідність збереження в належному стані речових доказів та можливість їх дослідження в подальшому, переважають над особистими потребами особи, а передача особі такого майна та можливе його використання не гарантують в повній мірі збереження в належному стані доказу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.
Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1