Справа № 147/759/25
Провадження № 1-кс/147/131/25
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

09 травня 2025 року с-ще Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , дослідивши клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України,

в с т а н о в и в:

09 травня 2025 року до Тростянецького районного суду Вінницької області через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України. У клопотанні зазначає, що 16.01.2025 внесені відомості в ЄРДР та відкрито кримінальне провадження №0000060 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. Згідно з витягом з ЄРДР в межах даного кримінального провадження військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, який прибув на навчання з військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_2 01.11.2024 близько 08 год. 30 хв. в умовах воєнного стану самовільно залишив військову частину та місце знаходження останнього на даний час не відомо. Досудове розслідування здійснюється п`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві.

Незважаючи на те, що ОСОБА_2 має матір ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом 1 групи та потребує додаткового догляду, має батька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом 3 групи та за станом здоров`я не може доглядати за своєю дружиною та має рідну сестру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом 2 групи та обмежена до самообслуговування, до пересування та до трудової діяльності, його було мобілізовано із порушенням пункту 13 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки мав підстави на відстрочку відповідно до пункту 13 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Внаслідок погіршенням стану здоров`я батьків, які фактично залишились без догляду, ОСОБА_2 вимушений був залишити військову частину та повернутись за місцем своєї реєстрації, де проживають його батьки з метою здійснення за ними догляду.

16.04.2025 ОСОБА_2 було затримано Чернівецьким зональним відділом ВСП, де його утримували до 19.04.2025. 19.04.2025 ОСОБА_2 було направлено до військової частини НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 , де він наразі перебуває та позбавлений можливості у вільному пересуванні.

Станом на 04.05.2025 відомості про подання органом досудового розслідування клопотання про обрання міри запобіжного заходу стосовно ОСОБА_2 в межах даного кримінального провадження - відсутні.

Враховуючи, що військова частина НОМЕР_3 розташована у населеному пункті АДРЕСА_1 , вказане село входило до складу Тростянецького району Вінницької області до 19.07.2020 часу ліквідації вказаного району відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів». На території с-ще Тростянець діє Тростянецький районний суд Вінницької області.

Отже в межах територіальної юрисдикції Тростянецького районного суду Вінницької області знаходиться ОСОБА_2 , який позбавлений свободи в період з 16.04.2025 по теперішній час за відсутності судового рішення, яке б набрало законної сили й прямо б передбачало позбавлення його свободи з будь-якої іншої правової підстави, що стало підставою для звернення до слідчого судді із даним клопотанням.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження за цим клопотанням з огляду на таке.

Відповідно до вимог п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п.10 ч.1 ст. 3 КПК України).

Положеннями ч.3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч.3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до КК України і КПК України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Отже, відповідно до ч.1 ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержуватися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. 206 КПК України, в якому просить звільнити ОСОБА_2 , який незаконно утримується у військовій частині НОМЕР_3 в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому КПК України порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

З аналізу ст. 206 КПК України можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому КПК України порядку.

Глава 18 КПК України, ст. 206 КПК України регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

Зі змісту клопотання не вбачається, що ОСОБА_2 тримається під вартою в установі, перелік яких передбачено ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», крім того, в клопотанні не оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора.

Згідно із нормами кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи військової частини НОМЕР_3 не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції. Отже, ОСОБА_2 не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Таким чином, у слідчогой судді відсутні повноваження, визначені КПК України, для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України скарги, поданої не в межах кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що у разі порушення її прав чи інтересів, чи прав або інтересів ОСОБА_2 службовими (посадовими) особами військової частини під час здійснення ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією та проходженням військової служби, для судового захисту вона вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду.

Положеннями КПК України не врегульовано питання щодо відмови у відкритті провадження за скаргою, яка подана в порядку ст. 206 КПК України.

Згідно зі ч.6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Частиною 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, слідча суддя вважає, що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за поданою скаргою.

Керуючись ст. 2, 3, 9, 24, 26, 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України.

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1