Сарненський районний суд
Рівненської області
_________________________________________________
Справа № 572/1814/24
Провадження № 1-кс/572/432/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні №0000336 від 25.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Власник майна ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 29 квітня 2024 року в кримінальному провадженні №0000336 від 25.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, накладено арешт на тимчасово вилучене майна, а саме: на мотоцикл LIFAN LF200-10B, без реєстраційного номеру, номер рами НОМЕР_1 , фактичним власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , місцем зберігання якого залишити територію спеціального майданчика ГУ НП в Рівненській області для зберігання тимчасово затриманих та арештованих транспортних засобів, що по вул. Технічній, 1, в м. Сарни Рівненської області, встановивши заборону власнику мотоцикла чи іншій особі відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаним транспортним засобом до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні №0000336 від 25 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Зазначає, що 24.04.2024 року приблизно о 17 год. 36 хв. по вул. Центральна поблизу будинку 108 в с. Зносичі Сарненського району Рівненської області на проїзній частині, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , керуючи автомобілем FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись зі сторони с. Немовичі Сарненського району Рівненської області в напрямку с.Тинне Сарненського району Рівненської області, під час маневру розвороту з меж правого узбіччя по ходу руху допустив зіткнення на зустрічній смузі руху із мотоциклом LIFAN LF200-10B, без реєстраційного номеру, номер рами НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , який перебував на стадії маневру обгону електровелосипедата рухався в попутному напрямку по зустрічній смузі руху.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічних 25 квітня 2024 року відомості за даним фактом ДТП внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336 з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.286 КК України.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником мотоцикла «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер НОМЕР_4 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За наведених обставин, враховуючи, що мотоцикл марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер НОМЕР_4 , належний на праві власності ОСОБА_4 відповідаючи критеріям ст. 98 КПК України, є речовим доказом вчинення кримінального правопорушення і арешт на нього накладений ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 29.04.2024 року обґрунтовано, але потреба у застосуванні арешту на теперішній час відпала, скасування арешту та повернення автомобіля власнику у користування, не зашкодить кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Чинне кримінально-процесуальне законодавство чітко визначає, що в разі відсутності відповідних правових підстав для утримання майна, воно має бути негайно повернуте власнику або законному володільцю. Вказані положення визначені у ч.1 ст. 100 КПК України, ст. 169 КПК України, ч. 3 ст. 173 КПК України.

Статтею 7 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст. 41 Конституції України встановлює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Таким чином, подальше продовження дії арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області на мотоцикл марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер НОМЕР_4 , суперечить завданням кримінального провадження, визначеним ст.2 КПК України, загальним принципам кримінального процесуального закону, зокрема таких як законність і недоторканість права власності, а також завданням застосування арешту майна, порушує конституційне право на власність ОСОБА_4 .

Прокурор не заперечує проти задоволення клопотання.

ОСОБА_4 клопотання підтримав, просить його задовольнити.

Пунктом 7 частини 1 статті 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, необхідно скасувати арешт на мотоцикл «LONCIN LX200GY-3», реєстраційний номер НОМЕР_5 , власником, згідно технічного паспорту НОМЕР_3 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у кримінальному провадженні №0000336 від 25.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 167, 170, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні №0000336 від 25.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Скасувати арешт на мотоцикл марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена, набирає законної сили і підлягає безумовному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: