Справа № 638/8254/25
Провадження № 1-в/638/534/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м.Харкова клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про приведення вироку Київського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 року стосовно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

встановив:

Начальник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова із клопотанням, в якому просить привести вирок Київського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 року стосовно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В обґрунтування клопотання зазначає, що в державній установі відбуває покарання засуджений ОСОБА_5 вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 року за ч.ч.1,2 ст. 360 ч.4 ст. 185 ст. ст. 72,70 КК України до 5 років позбавлення волі. Відповідно до мотивувальної частини вироку ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану на суму 1514 гривень 12 копійок, яке мало місце 22.10.2022 року; на суму 1049,07 грн, яке мало місце 04.11.2022 року; на суму 1796,71 грн яке мало місце 17.12.2022 року; на суму 1603,53 грн. яке мало місце 10.03.2023 року; на суму 556,06 грн. яке мало місце 16.03.2023 року.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ) особа підлягає адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на 01.01.2022 становить 2481,00 грн. та станом на 01.01.2023 року становить 2684,00 грн.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджений надав заяву, в якій клопотання підтримав.

Вивчивши матеріали клопотання та надані документи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 13 ч.1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.539 КПК України орган або установа виконання покарань має право на звернення до суду із питаннями, які виникають під час виконання вироку, у випадках встановлених законом, зокрема подання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 19.02.2024 року ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до статті 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч.1 ст.51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст.51 КУпАП.

З вироку Київського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 року встановлено, що ОСОБА_5 вчинив окрім іншого, кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану на суму 1514 гривень 12 копійок, яке мало місце 22.10.2022 року; на суму 1049,07 грн, яке мало місце 04.11.2022 року; на суму 1796,71 грн яке мало місце 17.12.2022 року; на суму 1603,53 грн. яке мало місце 10.03.2023 року; на суму 556,06 грн. яке мало місце 16.03.2023 року.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2022 на рівні 2481 гривні, а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2022 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2481 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2023 на рівні 2684 гривні, а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2023 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2684 грн.

Зі змісту вироку Київського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 року вбачається, що вартість викраденого ним майна за епізодами від 22.10.2022 року; від 04.11.2022 року; від 17.12.2022 року від 10.03.2023 року та від 16.03.2023 року, на день вчинення правопорушення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, до набрання вказаним Законом чинності.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягають негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_5 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 року за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 360, ч.2 ст. 360, ст.ст. 70, 72 КК України (за епізодами від 22.10.2022 року; від 04.11.2022 року; від 17.12.2022 року від 10.03.2023 року та від 16.03.2023 року).

При цьому, міра покарання за цим вироком за рештою епізодів зміні не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 задовольнити.

Привести вирок Київського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 року за епізодами, які мали місце 22.10.2022 року, 04.11.2022 року, 17.12.2022 року, 10.03.2023 року та 16.03.2023 року.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 року за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 360, ч.2 ст. 360, ст.ст. 70, 72 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів із дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Харкова. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: