1 УХВАЛАСправа № 335/4741/25 1-кс/335/1743/2025
про арешт майна
Слідчий СВ ВП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна.
У період часу з 18.04.2024 до 18.05.2025, невідома особа, перебуваючи на околиці села Омельник Пологівського району Запорізької області, шляхом вільного доступу, незаконно заволоділа автомобілем марки «Renault Kangoo» 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 білого кольору, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завдавши останньому майнових збитків (ЄО 4716 від 18.05.2025).
Слідчий мотивує клопотання тим, що вилучене під час огляду місця події легковий автомобіль марки ВАЗ 111840 210 року випуску в кузові червоного кольору, державний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , але перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Оскільки в ході проведення огляду місця події від 18.05.2025 було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке, на думку слідчого, відповідає критеріям речових доказів, а тому слідчий, за погодженням із прокурором, просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.
Слідчий СВ ВП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 подала до суду заяву, відповідно до якої просила клопотання розглянути у її відсутність, клопотання підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, разом з цим ОСОБА_8 (користувач майна) подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд клопотання проводити без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час його розгляду слідчим суддею не здійснювалась.
Вивчивши клопотання дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 18.04.2024 до 18.05.2025, невідома особа, перебуваючи на околиці села Омельник Пологівського району Запорізької області, шляхом вільного доступу, незаконно заволоділа автомобілем марки «Renault Kangoo» 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 білого кольору, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завдавши останньому майнових збитків (ЄО 4716 від 18.05.2025).
Відповідно до постанови слідчого, вилучений легковий автомобіль марки ВАЗ 111840 210 року випуску в кузові червоного кольору, державний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , але перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано речовим доказом.
За таких обставин подальша легалізація вилучених під час огляду речей та документів відбувається в порядку ст. 170 КПК України, що в цьому випадку і зроблено, оскільки на розгляд слідчого судді надійшли відповідні клопотання про арешт майна.
У встановлений КПК України строк слідчий звернулася з даним клопотанням до слідчого судді.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпоряджання або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом, засобом чи знаряддям злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, оскільки незастосування заборони розпоряджатися вказаним майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому враховуючи вимоги ст.ст. 170, 173 КПК України, з метою збереження речових доказів, забезпечення кримінального провадження (проведення необхідних експертиз), виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст.ст. 100, 117, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СВ ВП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Виконання ухвали покласти на групу слідчих в даному кримінальному провадженні.
Арешт майна може бути скасований у порядку встановленому КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1