Справа №: 630/453/25 Провадження № 1-кс/630/347/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2025 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № №0000178 від 01.04.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плоска Путильського району Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, маючого трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

який підозрюється за ч.3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з погодженим із прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вперіод дії воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та Указ Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з якими на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам, громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам - військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ОСОБА_7 у невстановлені в ході проведення досудового розслідування місце та час, діючи за попередньою змовою разом з невстановленою під час досудового розслідування особою, розробив злочинну схему організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, що полягає у керівництві такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками для безпечного перетину лінії державного кордону України поза межами пунктів пропуску з корисливих мотивів.

Так, на початку квітня 2025 року, більш точний час та місце в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 маючи єдиний злочинний намір з невстановленою під час досудового розслідування особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок ОСОБА_8 , в ході особистої зустрічі із ним, запропонував останньому за грошові кошти перетнути державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, та повідомив про те, що це перевірений та надійний спосіб, яким він вже тривалий час займається спільно зі співробітниками Державної прикордонної служби України.

Так ОСОБА_7 , в ході телефонної розмови із ОСОБА_8 , повідомив останньому, що йому необхідно зібрати групу осіб, які так само бажають перетнути державний кордон України. Також в ході зазначеної телефонної розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 , що ним та невстановленою під час досудового розслідування особою, буде здійснено керівництво їх діями під час перетину державного кордону України повз встановлені пункти пропуску, а також сприяння порадами та вказівками в успішному перетині кордону, а саме ОСОБА_8 разом із зазначеною групою осіб в м. Харкові сідають на потяг та прямують до м. Київ, де пересаджуються на потяг до Чернівців, але не доїжджаючи кінцевої зупинки, вони повинні вийти на зупинці біля населеного пункту Коломия Івано-Франківської області. Грошові кошти за кожну з групи осіб, ОСОБА_7 повинен отримати заздалегідь, для успішної організації їх подальшого незаконного перетину державного кордону. Вийшовши з потягу на ОСОБА_8 разом із іншими особами, які повинні незаконно перетинати державний кордон України, вже буде чекати транспорт з водієм який підвезе їх до місця, де вони повинні будуть переночувати та чекати своїй черги у перетині державного кордону, поза встановленими пунктами пропуску. Дочекавшись своєї черги ОСОБА_8 разом з іншими особами з групи, буде перетинати державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску, а співробітники Державної прикордонної служби України будуть обізнані про зазначений перехід та не чинитимуть будь-якого опору.

Таким чином ОСОБА_8 , впевнився в реальній можливості ОСОБА_7 та невстановленої під час досудового розслідування особи, в організації незаконного перетину державного кордону України, керівництві такими діями під час перетину державного кордону України повз встановлені пункти пропуску, а також сприяння порадами та вказівками.

01.05.2025 приблизно о 11:00 год., більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 прийшов на зустріч із ОСОБА_7 , яка відбулась поруч з залізничним вокзалом «Харків-Пасажирський», а саме біля парковки мережі MacDonalds, за адресою: Харків, вул. Полтавський Шлях, 58.

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати єдиний з невстановленою під час досудового розслідування особою злочинний умисел, діючи умисно, відповідно до розробленої схеми організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, повідомив ОСОБА_9 про, те що коштувати його послуги будуть для кожного по 11 500 доларів США.

Разом з цим ОСОБА_7 діючи у групі з невстановленою під час досудового розслідування особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді незаконного переправлення ОСОБА_8 разом з іншими трьома чоловіками через державний кордон України та бажаючи цього, діючи умисно, повідомив останньому поради та вказівки як безперешкодно дістатись до західної частини України та в подальшому до державного кордону України.

В ході зустрічі, яка відбулась 09 травня 2025 року близько о 11:00 год., на тому самому місці, а саме поруч з залізничним вокзалом «Харків-Пасажирський», а саме біля парковки мережі MacDonalds, за адресою: Харків, вул. Полтавський Шлях, 58, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати єдиний з невстановленою під час досудового розслідування особою злочинний умисел, діючи відповідно до розробленої схеми організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді незаконного переправлення ОСОБА_8 разом з іншими трьома чоловіками через державний кордон України та бажаючи цього, повідомив останньому про те, що їх виїзд з Харкова до населеного пункту Коломия, Івано-Франківської області, де вони будуть очікувати на перетин державного кордону України до країн Євросоюзу, а саме до Республіки Румунія заплановано на 11 чи 12 травня 2025 року, конкретна дата буде залежати від зміни співробітників Державної прикордонної служби України на кордоні, з якою будуть обумовлені усі дії, а також зазначені дії будуть координуватись ОСОБА_7 та невстановленою в ході досудового розслідування особою.

Того ж дня, тобто 09 травня 2025 року о 13:47 год., ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою під час досудового розслідування особою, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок зазначених осіб, перебуваючи на 2 пероні 3 колії залізничного вокзалу «Харків Пасажирський», що розташований за адресою: м. Харків, площа Привокзальна, 1, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 46 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 09.05.2025 складає: 1 909 460 гривень, за незаконне переправлення його разом з іншими трьома чоловіками через державний кордон України.

Таким чином ОСОБА_7 , вчинив умисні дії з метою збагачення, які вважав за доцільне, щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами та вказівками в незаконному переправленні ОСОБА_8 разом з іншими трьома чоловіками через державний кордон України, його організації та керівництво такими діями.

09.05.2025 о 13:47 год., у порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_7 та того ж дня його повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що стосовно ОСОБА_7 встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та посилався на наявність зазначених у клопотанні ризиків. Вказав, що ОСОБА_7 мешкає біля кордону з Румунією і може утікти через кордон. Окрім того, працівниками СБУ встановлено, що він може бути причетним до незаконного переправлення через кордон близько 200 осіб.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував. Вважав ризики не доведеними. Зазначив, що розмір застави, який просить застосувати прокурор, є завідомо непосильним для ОСОБА_7 . Також, вважав, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки і йому можливо застосувати домашній арешт.

Підозрюваний зазначив, що мешкає разом з дружиною та трьома неповнолітніми дітьми. Дружина не працює та недавно перенесла операцію. Його батько страждає на онкологічне захворювання 3 ступіня. Він неофіційно працював водієм з перевезень, отримував різний заробіток на місяць від 40 000 грн до 5000 грн. Окрім того, він страждає на захворювання на гіпертонію, подагру, гіпетаріоз.

Вислухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п.2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Підозра, пред`явлена ОСОБА_7 обґрунтована наданими до суду копіями матеріалів кримінального провадження, а саме: заявою ОСОБА_8 , про притягнення до кримінальної відповідальності громадянина на ім`я ОСОБА_10 , який здійснює організацію незаконного переправлення осіб, через державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску, з корисливих мотивів; протоколами допитів свідка ОСОБА_8 у яких відображено механізм та обставини організації ОСОБА_7 та невстановленою під час досудового розслідування особою, організації незаконного переправлення осіб, через державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску, з корисливих мотивів; отриманими матеріалами УСБУ в Харківській області, за результатом виконання доручення слідчого у порядку ст. 40 КПК України, якими встановлено особу ОСОБА_7 , який у групі з невстановленою під час досудового розслідування особою здійснює організацію незаконного переправлення осіб, через державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску, з корисливих мотивів; протоколом огляду заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 09.05.2025, що використовувались з метою документування злочинної діяльності ОСОБА_7 та невстановленої під час досудового розслідування особи, а саме проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_7 безпосередньо під час вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України; протоколом обшуку затриманого у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , за результатом якого у останнього було вилучено отримані від ОСОБА_8 заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у сумі 46 000 доларів США, мобільні телефони, квиток на потяг, а також стартовий пакет оператору мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ України», який він повинен був використовувати для зв`язку.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , суспільну небезпеку інкримінованих кримінально протиправних дій, та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

Наразі не вирішується наперед процесуальна перспектива судового розгляду обвинувачення, яке може бути пред`явлено ОСОБА_7 після завершення досудового розслідування, а лише надається аналіз обґрунтованості повідомленої підозри, суспільної небезпеки злочинного діяння, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_7 .

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_7 діяння, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього злочину.

Дослідженням особи ОСОБА_7 встановлено, що він одруждений, раніше не судимий, має трьох неповнолітніх дітей та обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, а також, що судом не отримано відомостей, що він за станом свого здоров`я не може перебувати в умовах слідчого ізолятору.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

З огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Cлідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, і що негативні наслідки застосування такого покарання підсилюються безумовним застосуванням конфіскації майна і законодавчими обмеженнями у можливості звільнення від відбування покарання.

Саме від моменту повідомлення про підозру особа притягується до кримінальної відповідальності і отримує інформацію про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, та його правову кваліфікацію. В свою чергу це дає можливість підозрюваному спрогнозувати негативні для себе наслідки у вигляді певного покарання, яке може бути йому в майбутньому призначене, та його розмір. Від так тяжкість покарання, яке може загрожувати особі, підсилює ризик її втечі і переховування від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя приймає до уваги, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюється ОСОБА_7 у сукупності з іншими обставинами кримінального правопорушення, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування. Також, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_7 є мешканцем прикордонного населеного пункту, що розташований поряд із румунським кордоном, та може бути обізнаний про шляхи незаконного перетину кордону і скористатися цим для приховування у іншій державі.

Ризик, передбачений п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що на даний час не встановлені місця підготовки до вчинення кримінального правопорушення та інші причетні особи, які за вказівкою підозрюваного, у разі перебування останнього на волі, можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не виключається, оскільки на даний час органом досудового розслідування встановлюються особи, які можуть бути у подальшому підозрюваними у вчиненні вказаного злочину, а також допитані як свідки щодо відомих їм обставин вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тому у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він може незаконно впливати на них з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Не можна виключати існування ризику, передбаченого, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджання ОСОБА_7 кримінальному провадженню іншим чином, оскільки він може інформувати про хід досудового розслідування інших фігурантів у кримінальному провадженні з метою уникнення ними кримінальної відповідальності, а також може приховати докази чи засоби вчинення кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даному етапі кримінального провадження підтверджується зокрема тим, що не виключається можливість організації незаконного переправлення підозрюваним інших осіб, через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску. ОСОБА_7 з метою одержання доходу може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, використовуючи свій статус, навички, вміння та наявні зв`язки.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи всі обставини справи, ставлення підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Суд приймає до уваги те що сторона обвинувачення та сторона захисту не надали жодних відомостей стосовно майнового стану ОСОБА_7 . При цьому, слідчий суддя визначаючи розмір застави, має враховувати серед іншого не тільки майновий і сімейний стан підозрюваного, але й обставини кримінального правопорушення, а тому,

Пункт 2 частини 5 ст.182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, абзац другий частини 5 ст.182 КПК України встановлює, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Прокурором доведено, що в даному випадку, з врахуванням обставин інкримінованого кримінального правопорушення, заслуговує на увагу посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 міг бути причетним до аналогічних злочинів, а тому є можливим застосування положень абзацу 2 частини 5 ст.182 КПК України та визначення застави у підвищеному розмірі. Суд враховує, що підозра стосується корисливого злочину, а тому визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Слідчий суддя вважає, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафну чи каральну функцію, що вплине не тільки на підозрюваного, але і на життя членів його родини.

За таких обставин слідчий суддя з урахуванням майнового становища підозрюваного, те що він офіційно не працює, враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкості кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, вважає за необхідне визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 1 909 460 гривень, що відповідає сумі неправомірної вигоди про яку йдеться у кримінальному провадженні еквівалент 46 000 доларів США, яку ОСОБА_7 отримав за незаконне переправлення осіб через кордон. Суд вважає, що застава у такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, є необхідним покласти на нього обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установі «Харківській слідчий ізолятор»строком на 60 днів, а саме до 07 липня 2025 р. включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 рахувати з 09 травня 2025 року з моменту його фактичного затримання.

Строк дії ухвали до 07 липня 2025 року включно.

Визначити суму застави у розмірі 1909460 (один мільйон дев`ятсот дев`ять тисяч чотириста шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_7 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки строком до 07 липня 2025 року включно:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з місця перебування без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 13.05.2025р.

Слідчий суддя ОСОБА_1