Справа № 175/2458/25
Провадження № 1-кп/175/280/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 (дистанційно),

за участю обвинуваченої: ОСОБА_4 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000046 від 17.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Краматорськ, Донецької області, громадянка України, заміжня, офіційно не працевлаштована, яка не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, яка інвалідом не являється, має середню-спеціальна освіту, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-02 квітня 2025 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 (один) рік із застосуванням положень ст. 75 КК з іспитовим строком 2 (два) роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

17.02.2025 року, близько 14:20 год ОСОБА_4 , знаходилась у м. Краматорськ Донецької області та проходила напроти будинку 17А по вул. Леоніда Бикова, достовірно знаючи, що на даній місцевості можуть бути заховані наркотичні засоби або психотропні речовини, у вигляді так званих «закладок». В цей час, знаходячись напроти будинку 17А по вул. Леоніда Бикова, ОСОБА_4 побачила, що під деревом знаходиться одна так звана «закладка», а саме згорток замотаний в ізолюючу стрічку чорного кольору, взяла його до рук та переконалась, що всередині згортку міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP.

Так, ОСОБА_4 є особою, яка періодично вживає психотропні речовини та розуміє, що вданому згортку знаходиться зіп-пакеті з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, у зв`язку з чим у останньої виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для особистого вживання без мети збуту. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 поклала даний згорток всередину до лівого черевика, який був одягнений на останній, тим самим придбала та почала зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP.

Після цього, зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, ОСОБА_4 направилась до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином продовжила зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP.

Цього ж дня близько о 14:45 год прямуючи до місця мешкання та проходячи поряд з будинком 17А по вул. Леоніда Бикова, м. Краматорськ, відповідно до ст. ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію», була зупинена співробітником поліції Краматорського РУП ГУНП, для перевірки документів. На запитання про зберігання заборонених речей в обігу,

ОСОБА_4 відповіла, що у неї в лівому черевику одягненої на неї, вона незаконно зберігає психотропну речовину для власного вживання без мети збуту.

В подальшому, 17.02.2025, в період часу з 15:46 год до 15:59 год, під час на відкритій ділянці місцевості, за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Леоніда Бикова, поряд з будинком 17А, під час проведення огляду місця події працівниками поліції у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено кристалічну речовину масою 1,4287г, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Загальна маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) складає 1,1705г., яку ОСОБА_4 незаконно придбала та зберігала для власного вживання, без мети збуту.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, зазначивши, що повністю визнає свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинуваченні, не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро покаялася.

В зв`язку з тим, що обвинувачена повністю визнала свою провину та погодилась з кваліфікацією вчиненого нею злочину, у скоєному кається та просить суд суворо не карати, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченої та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом досліджені дані, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 , та при цьому встановлено, що вона засуджена Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області від 02.02.2025 за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст. 75,76 КК України з іспитовим строком 2 роки , не працевлаштована, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, заміжня.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Вирішуючи питання про визначення покарання ОСОБА_4 суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки скоєних правопорушень, тяжкість скоєних правопорушень, дані, що характеризують особу обвинуваченої, обставину, що пом`якшує її покарання.

Обставиною, відповідно ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якого покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягненні справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має буду законним, пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи Балканов проти росії від 09.06.2005р., Ісмалова проти росії від 29.11.2007 року).

Виходячи з викладеного, враховуючи, що вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 , діяння є кримінальним проступком, суд приходить до висновку про необхідність призначення їй покарання в межах санкції ч.1 ст. 309 КК України у вигляді пробаційого нагляду.

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2025 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 1 (один) рік із застосуванням положень ст. 75 КК з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно вимог ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Виходячи з положень ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України, після призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених новим та попереднім вироками, суд має зарахувати в строк покарання відбуте повністю або частково покарання за попереднім вироком, якщо такий залік є можливим.

У зв`язку з вищенаведеним, суд, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченої, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, вважає за необхідне при визначенні остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, застосувати принцип часткового складання призначених покарань.

При цьому, за приписами п.п. 1 п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду.

Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачена за вчинене нею кримінальне правопорушення не уникнула, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на неї передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

До того ж, суд, призначаючи покарання ОСОБА_5 із застосуванням положень ст.75, 76 КК України, враховує висновок ОП ККС від 23.09.2019 у справі № 199/1496/17 (провадження № 51-2631кмо19), відповідно до якого, кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Під час досудового розслідування обвинуваченій запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.124-126, ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати виннуватою за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (два) роки пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду, які згідно вимог ст. 72 КК України відповідають 1 (одному) року позбавлення волі, та за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2025 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 року та 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку обов`язок - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку

Речові докази:

- особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP масою 1,4124 г, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області згідно з квитанцією №144- знищити.

- відеозапис з огляду місця події від 17.02.2025 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 1 591,80 грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1