У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/5339/24

провадження № 1-кп/0285/663/25

04 вересня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2024 за №0000887, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пилиповичі Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , який не працює, інвалід ІІІ групи, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , органом досудового розслідування обвинувачується в тому , що він 14.09.2024 близько 15 години 50 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем Seat Ibiza, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Рухаючись вказаним транспортним засобом, по автодорозі від с. Степове в напрямку с. Ярунь Звягельського району Житомирської області в порушення вимог п. 2.3. б), Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів №1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР) «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», п. 2.9. а) ПДР «водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», п. 12.1. ПДР «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також , особливості вантажу, що перевозиться, і, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», п.12.6 (ґ) ПДР «поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51 дозволяється рух зі швидкістю: ґ) на інших автомобільних дорогах не більше 90 км/год» та, а. 12.9. (б) ПДР «водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12,7», діючи необережно, а саме з кримінальною протиправною недбалістю, перевищуючи максимальну дозволену швидкість, не обравши в установлених межах безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого автомобіля та безпечно керувати ним, будучи не уважним, не простежив за дорожньою обстановкою, не врахував дорожні умови та обрану ним швидкість транспортного засобу, допустив виїзд керованого ним автомобілю за межі проїзної частини ліворуч до зустрічного кювету з подальшим його перекиданням.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю Seat Ibiza, реєстраційний номер НОМЕР_1 , неповнолітня ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому тіла 5-го грудного хребця (Th5) 1 ступеня, який належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Крім того неповнолітня ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струс головного мозку, садна на обличчі, рани лівої кисті, рани передньої черевної стінки які належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та садна передньої черевної стінки, правої кисті, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б), 2.9. а), 12.1., 12.6 (ґ), 12.9. (б) Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Необережні дії ОСОБА_4 , які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфіковано за ч.1 ст.286-1 КК України.

04.09.2025 між потерпілою ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення. Причому ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин. Між потерпілою та обвинуваченим досягнуто згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.286-1 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

В судовому засіданні потерпіла, її представник, обвинувачений та його захисник просять угоду затвердити та призначити узгоджене псторонами окарання.

Прокурор в судовому засіданні проти затвердження угоди заперечила, вказуючи, що укладена угода про примирення не відповідає інтересам суспільства, оскільки основним об`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України виступають суспільні відносини, які забезпечують безпеку дорожнього руху, а додатковими життя і здоров`я людини. Також зазначила, що покарання, зазначене в угоді не відповідає санкції статті ч.1 ст.286-1 КК України. Просила відмовити в погодженні угоди про примирення укладеної між обвинуваченим та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Основним безпосереднім об`єктом вказаного кримінального правопорушення є суспільні відносини, які забезпечують безпеку руху й експлуатацію транспортного засобу. Додатковим обов`язковим об`єктом виступають відносини життя та здоров`я особи і, хоча, протиправними діями ОСОБА_4 і спричинена шкода неповнолітній потерпілій ОСОБА_6 , , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте, ця шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт - безпеку руху транспортного засобу.

Таким чином, цілком обґрунтованими є доводи прокурора про те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 року, з метою більш суварого дотримання учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, Кримінальний кодекс України доповнено ст. 286-1, санкція якої передбачає більш суворе покарання, ніж санкція ст. 286 КК України.

Крім цього, цим же законом внесені зміни до ст. ст.45-48,75 КК України щодо прямої заборони на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, примиренням винного з потерпілим, з передачею особи на поруки, у зв`язку зі зміною обстановки, а також звільнення від відбування покарання з випробуванням при засудженні за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, законодавцем виокремлено в окремий склад кримінального правопорушення порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з його підвищеною суспільною небезпечністю порівняно з кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.286 КК України.

За таких обставин, затвердження угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим у кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, з визначеним покаранням у виді штрафу, суперечить інтересам суспільства, оскільки, окрім інтересів фізичної особи порушено публічні (суспільні) інтереси.

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо, умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою у постановах від 31.03.2016 в справі №5-27кс16, від 06.12.2018 в справі №756/11661/17, від 29.04.2025 в справі №293/2152/23.

Суд враховує обставини на підставі яких ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, а саме характер порушених вимог Правил дорожнього руху, адже ОСОБА_4 14 вересня 2024 року керуючи автомобілем марки Seat Ibiza, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, перевищив максимально дозволену швидкість, допустив виїзд керованого ним автомобілю за межі проїзної частини ліворуч до зустрічного кювету з подальшим його перекиданням. Внаслідок чого отримала тілесні ушкодження неповнолітня ОСОБА_6 .

Суд також враховує і позицію Верховного Суду, який у своїй практиці розгляду справ, пов`язаних з порушенням Правил дорожнього руху, особливо водіями, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, неодноразово вказував на те, що дане кримінальне правопорушення належить до суспільно небезпечних злочинів у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, а тому позиція потерпілих у справі щодо покарання, яке винний повинен понести за скоєне, під час вирішення цього питання судом не є вирішальною.

Суд зазначає, що у кримінальних провадженнях щодо двооб`єктних кримінальних правопорушень, враховуючи правові позиції Верховного Суду, можна виділити такі критерії їх укладення та затвердження: 1) закон; 2) інтереси суспільства; 3) забезпечення балансу інтересів сторін про примирення. Саме дотримання балансу всіх трьох критеріїв дає можливість прийняти рішення про затвердження угоди.

У даній угоді баланс визначених критеріїв не дотриманий, при задоволені інтересів потерпілих та обвинуваченого, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, поза увагою сторін залишились інтереси суспільства, безпека окремих його громадян та явно несправедливого покарання ОСОБА_4 , за вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, наслідком якого стало спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості неповнолітній особі.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що угода, укладена між потерпілою ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 в частині узгодженого покарання не відповідає вимогам закону та не може бути затверджена.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про примирення від 04.09.2025 по кримінальному провадженню №0000887, укладену між потерпілою ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий