Номер провадження:1-кс/521/2931/25
11 серпня 2025 року м. Одеса
З клопотання та наданих матеріалів вбачається наступне.
Підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування слугувало те, що до відповідного територіального підрозділу органу поліції надійшли заяви від громадян, які просять прийняти міри правового характеру до кола осіб, які маючи протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужого майна шляхом зловживання довірою потерпілих, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, шляхом обману заволоділи їх грошовими коштами та в подальшому розпорядились на власний розсуд, сума матеріального збитку встановлюється.
На теперішній час процесуальне керівництво здійснюється прокурорами, визначеними постановою першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури від 07.07.2025 року.
Так, в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було встановлено особу, яка може бути причетною до вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) за кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, організованою групою, повторно та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України (заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене організованою групою, повторно.
Таким чином, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, а також забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень (цивільних позовів), слідчий просить накласти арешт на зазначене майно. Клопотання про арешт майна слідчий просить проводити без участі підозрюваної та її представника задля збереження майна та недопущення його відчуження, розпорядження тощо.
11.08.2025 року до канцелярії суду надійшла заява від слідчого, згідно якої він просить розглядати клопотання про арешт майна без його участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, розглядалось без повідомлення підозрюваного та його представника.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно із положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Окрім інших підстав, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) (положення п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Отже, аналізуючи наведені вимоги КПК України, можна дійти висновку, що арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках даного провадження, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 190 КК України.
Дослідивши надані матеріали та обставини кримінальних правопорушень, що розслідуються та можливу роль ОСОБА_5 , слідчий суддя переконався в тому, що аналіз представлених матеріалів пов`язують підозрювану з кримінальним провадженням, доводячи її причетність в такій мірі, що виправдовує подальше розслідування та приводить до висновку про обґрунтованість повідомленої підозри, що в свою чергу також виправдовує необхідність застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження.
Вирішуючи питання про арешт майна, слідчим суддею встановлено, що у даному провадженні встановлено значну кількість потерпілих осіб, яким могла бути завдана значна майнова (матеріальна) шкода, тому слідчий суддя погоджується з тим, що у даному кримінальному провадженні існує обґрунтована необхідність забезпечення подальшого відшкодування шкоди (за умови доведення причетності особи до заподіяння такої шкоди), завданої потерпілим внаслідок кримінальних правопорушень.
Як вбачається зі змісту ч. 5 ст. 190 КК України, санкція статті передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, а тому слідчий суддя також погоджується з доводами органу досудового розслідування в тому, що існує необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваної, з метою забезпечення (за умови доведення вини особи) конфіскації майна як виду покарання, що обґрунтовує необхідність арешту такого майна задля недопущення його приховування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі.
Отже, враховуючи мотиви клопотання та його обґрунтування, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту саме в такий спосіб, про який просить слідчий, може призвести до його втрати, впевнившись, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість повідомленої підозри, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, слідчий суддя визнає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309 КПК України, слідчий суддя
Заборонити розпоряджатись, відчужувати та здійснювати будь-які реєстраційні дії з арештованим майном.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та/або прокурору.
Ухвалу слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1