справа № 208/2895/25
провадження № 1-кс/208/2207/25
УХВАЛА

02 червня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу СУ ГУНП в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Покровської окружної прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, в межах кримінального провадження № 0000085 від 13.02.2025 за ч.3 ст.368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах відділу СУ ГУНП в Донецькій області підполковник поліції ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Заводського районного суду м. Кам`янського із погодженим прокурором клопотанням, в якому просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

До судового засідання прокурор та слідчий, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання не з`явилися, але подали заяви про підтримання заявленого клопотання та проведення судового розгляду за їх відсутності. Також слідчим у відповідності до положень ч.2 ст.163 КПК України зазначено, що з метою збереження інформації він прохає розглянути клопотання без повідомлення та виклику особи, у володінні якої вона знаходиться.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення на власний розсуд розпорядилася правом підтримати заявлене клопотання без своєї особистої участі, у письмовій формі та з документальним підтвердженням.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Зі змісту клопотання та доданих документів вбачається, що на адресу СУ ГУНП в Донецькій області надійшли матеріали перевірки від УСР в Луганській області ДСР НП України про те, що військова службова особа однієї з військових частин, що дислокується на території Донецької області, вимагає від підлеглих військовослужбовців неправомірну вигоду.

Відповідно до повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 13.02.2025 встановлено, що командир 2 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зловживаючи своїм службовим становищем, створив та налагодив схему, яка полягала у невключенні підлеглих військовослужбовців до складу піхотних підрозділів та направленню останніх в райони ведення бойових дій, за надання останньому неправомірної вигоди.

Так, в ході досудового слідства, згідно до пояснень військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 встановлено, що вони надавали ОСОБА_5 неправомірну вигоду, в період часу з серпня 2024 року по грудень 2024 року.

Допитані в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтвердили свої пояснення, з приводу вимагання з них командиром батареї ОСОБА_5 неправомірної вигоди та фактів її надання.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 показав, що командир першої батареї в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 вимагав в нього неправомірну вигоду, за не скоєння дій на його користь, а саме не фіксування останнього в стані алкогольного сп`яніння. Так, в період часу з вересня 2024 року по листопад 2024 року включно ОСОБА_10 надав ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 160000 гривень.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 показав, що надавав командиру ОСОБА_5 неправомірну вигоду, яку він вимагав за не направлення останнього до піхотних підрозділів, а саме у серпні 2024 року 30000 гривень, у вересні та жовтні 2024 року 35000 гривень та 24000 гривень відповідно.

Відповідно до пояснень військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 встановлено, що:

- ОСОБА_6 надавав неправомірну вигоду ОСОБА_5 , яку він раніше вимагав, у серпні 2024 року в сумі 20000 гривень, у вересні 2024 року у сумі 30000 гривень, у жовтні 2024 року у сумі 30000 гривень, у листопаді 2024 року у сумі 35000 гривень.

- ОСОБА_7 надавав неправомірну вигоду ОСОБА_5 , яку він раніше вимагав, у вересні, жовтні, листопаді та грудні 2024 року по 40000 гривень щомісяця.

- ОСОБА_12 надавав неправомірну вигоду ОСОБА_5 , яку він раніше вимагав, у жовтні 2024 року в сумі 70000 гривень та у листопаді 2024 року в сумі 20000 гривень. При цьому 20000 гривень перераховував з особистої картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_2 на карту АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_3 , яка ймовірно належить ОСОБА_5

- ОСОБА_9 надавав неправомірну вигоду ОСОБА_5 , яку він раніше вимагав, шляхом переводу зі своєї карти АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_4 на банківську карту АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_5 20.11.2024 в сумі 55000 гривень, 22.11.2024 в сумі 60000 гривень та 20000 гривень готівкою.

- ОСОБА_10 надавав неправомірну вигоду ОСОБА_5 , яку він раніше вимагав, у вересні 2024 року в розмірі 80000 гривень, в жовтні та листопаді 2024 року по 40000 гривень щомісяця.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 показав, що у серпні 2024 року перераховував військовослужбовцю ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 30000 гривень. Причину не пояснив.

В ході проведення одночасного допиту між свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , ОСОБА_13 показав, що дійсно переводив ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 30000 гривень з проханням передати ОСОБА_5 в якості неправомірної вигоди.

Відповідно до протоколу огляду рахунку свідка ОСОБА_5 , встановлено, що ОСОБА_13 перераховував кошти з банківської карти НОМЕР_6 .

Згідно BIN-коду картка № НОМЕР_6 належить АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »

З огляду на викладене, враховуючи, що іншими способами виявити та дослідити обставини кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для встановлення істини, не можливо, з метою перевірки вказаної інформації виникла необхідність у проведенні тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, що знаходиться у володінні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме відомостей по відкритим рахункам вищезазначеної банківської карти № НОМЕР_6 у яких зазначено адреси терміналів, через які поповнювались та знімалися готівкові кошти, або будь-які інші операції щодо рахунків, фотознімків з банкоматів (відділень банку), в яких здійснювалося зняття коштів, спроба зняття коштів, перевірка рахунку або будь-які інші операції щодо рахунків вищевказаної особи в період часу з 01.07.2024 до теперішнього часу.

Значення вказаних речей та документів полягає у тому, що в них містяться фактичні дані, які встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Тобто, вищевказані речі та документи містяться відомості, які згідно ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інше.

Отримані під час тимчасового доступу відомості та документи в цілому, слідство в подальшому зможе використати, як докази в кримінальному провадженні.

Дане клопотання про тимчасовий доступ стосується речей та документів, що відповідно до статті 162 КПК України містять охоронювану законом таємницю. Однак, сторона обвинувачення змушена звернутись із даним клопотанням, так як іншими способами довести обставини кримінального правопорушення, встановити причетних до вчинення кримінального правопорушення осіб неможливо.

Вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як зазначено у ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутись до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Частиною 6 ст.163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Згідно ч.7 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Згідно п.5 ч.1 ст.162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю.

Слідчим доведена наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, доступ до яких слідчий просить надати, тому слідчий суддя на підставі ч.2 ст.163 КПК України розглянув клопотання без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із змісту клопотання, метою доступу до документів в ході досудового розслідування є необхідність отримання відомостей, які матимуть доказове значення у кримінальному провадженні.

Оскільки слідчим наведені обґрунтування необхідності тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю відповідно до ст.162 КПК України, слідчий суддя вбачає достатньо правових підстав для задоволення зазначеного клопотання.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Так, і у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання не суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, містить законні правові підстави для тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, та не порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи вказану у клопотанні правову підставу для тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, розумність та співрозмірність обмеження, завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки органом досудового розслідування та прокурором надано достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, обґрунтовано розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження та не доведено наявність обставин, які підтверджують, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження призведе до нівелювання доказового значення предметів клопотання, тобто існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Керуючись ст.ст. 159 166 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу СУ ГУНП в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Покровської окружної прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити.

Надати слідчим групи слідчих відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_3 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , а також прокурорам, що входять до групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні: ОСОБА_25 , ОСОБА_4 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , або іншій особі уповноваженій прокурором чи слідчим відповідним дорученням дозвіл на здійснення тимчасового доступу до документів з можливістю вилучення, які перебувають у володінні службових осіб АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , а саме до відомостей по відкритим рахункам по банківській карті № НОМЕР_6 у яких зазначено адреси терміналів, через які поповнювались та знімалися готівкові кошти, або будь-які інші операції щодо рахунків, фотознімків (відео записів) з банкоматів (відділень банку), в яких здійснювалося зняття коштів, спроба зняття коштів, перевірка рахунку або будь-які інші операції щодо рахунків вищевказаних осіб за період часу з 01.07.2024 року по теперішній час.

Зобов`язати відповідних службових осіб вказаної банківської установи видати зазначені вище документи для здійснення процесуальної дії.

Строк дії ухвали два місяця з дня постановлення ухвали, а саме до 02.08.2025 року.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1