Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4977/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/355/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 16 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 16 квітня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність дізнавача Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, який він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вимоги ОСОБА_5 , зазначені в його скарзі, відповідно до положень Розділу 1 Глави 26 КПК України, не можуть бути предметом їх розгляду по суті слідчим суддею.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить визнати незаконним визнання слідчого судді Богунського районного суду ОСОБА_1 головуючим у даній справі, ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та направити справу на новий розгляд до Богунського районного суду міста Житомира.

Зазначає, що слідчий суддя помилково прийшов до висновку про те, що апелянт в своїй заяві до Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області просив визнати його потерпілим, оскільки в вищевказаній заяві він просив залучити його, потерпілого, до кримінального провадження, що, на думку апелянта, не є тотожнім.

Окрім того, вважає, що протокол автоматизованого розподілу його скарги Богунським районним судом не відповідає вимогам Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням ради суддів України.

Апелянт також звертає увагу суду на упередженість слідчого судді Богунського районного суду ОСОБА_1 під час розгляду справ пов`язаних із БПМ «Сприяння».

В запереченнях на апеляційну скаргу, прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 просив апеляційний розгляд проводити без його участі, апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 16.04.2025 - без змін.

До початку розгляду апеляційної скарги по суті, ОСОБА_5 надіслав на адресу Житомирського апеляційного суду клопотання в якому він просить розгляд його апеляційної скарги проводити без його участі.

Перевіривши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання апеляційного суду, слідчим суддею зазначених вимог кримінального процесуального закону при розгляді скарги ОСОБА_5 було дотримано.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

При цьому, оскаржити до слідчого судді таку бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора можливо лише за наявності зв`язку між його обов`язком вчинити визначені КПК України дії та строком, визначеним цим кодексом, у межах якого така особа зобов`язана їх вчинити.

Однак, КПК України не перебачено строку, протягом якого слідчий (дізнавач) зобов`язаний залучити особу в якості потерпілого до кримінального провадження, вручити пам`ятку про ознайомлення з правами в якості потерпілого та надати витяг з ЄРДР.

Згідно ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

З матеріалів судового провадження встановлено, що ОСОБА_5 звернувся із заявою до Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області про залучення його, як бенефіціарного власника БМП «Сприяння» у відповідності до вимог ч.2 ст.55 КПК України, потерпілим до кримінального провадження № 0000003 від 07.01.2024 (а.п.20).

За таких обставин, апелянтом було подано саме заяву про залучення до кримінального провадження в порядку ст.55 КПК України, а тому апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, про те, що вищезазначена заява не може вважатися клопотанням відповідно до вимог ст.220 КПК України.

Разом із тим, відповідно до ч.2 ст.55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно матеріалів судового провадження:

- 08.01.2024 за заявою ОСОБА_5 були внесені відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України за № 00000003 та йому була вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки представника потерпілого (а.п. 35, 36);

- 29.03.2025 ОСОБА_5 було допитано в якості представника потерпілого в межах кримінального провадження № 00000003 від 08.01.2024, про що було складено відповідний протокол (а.п. 37).

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_5 , відповідно до норм ст.55 КПК України, набув статусу потерпілого, як представник юридичної особи БПМ «Сприяння», а доводи останнього про незалучення його до кримінального провадження є безпідставними.

Разом із цим, апеляційний суд додатково звертає увагу на роз`яснення, надані Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» за № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017.

Згідно підпункту 1.3 пункту 1 вищевказаного Листа, ВССУ зауважив, що «…КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч.2 ст.55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення…

Враховуючи наведене, правильною є практика слідчих суддів, які відмовляють у відкритті провадження за скаргами, зумовленими бездіяльністю щодо визнання потерпілим, оскільки КПК України не зобов`язує вчиняти такі дії слідчого чи прокурора. Водночас слід зазначити, що потерпілий може звертатись з іншими клопотаннями, пов`язаними з його статусом, до слідчого та прокурора, бездіяльність щодо реагування на які є предметом оскарження відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України».

Окрім того, відповідно до правової позиції висловленої у постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 10 липня 2023 року у справі № 522/7836/21, покладення слідчим суддею у своєму рішенні на слідчого зобов`язання залучити особу в якості потерпілої у даному кримінальному провадженні, надати їй пам`ятку про права й обов`язки потерпілої та допитати її в якості потерпілої суперечить змісту ст.55 КПК України, а також за своєю суттю свідчить про фактичне втручання в процесуальні повноваження слідчого. Суд касаційної інстанції зауважив, що ухвалення подібного судового рішення слідчим суддею не передбачено КПК України.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.55 КПК України, набув статусу представника потерпілого, фактично залучений до кримінального провадження, а заявлені ним вимоги скарги фактично стосуються оскарження бездіяльності, яка полягає у не визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що такі вимоги не можуть бути предметом їх розгляду по суті слідчим суддею відповідно до положень Розділу 1 Глави 26 КПК України.

Що ж стосується доводів апелянта щодо порушень вимог до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді та незаконного визначення слідчого судді ОСОБА_1 головуючим у даній справі, апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки визначення головуючого судді в даному випадку проведено відповідно до положень ст.35 КПК України.

Окрім того, твердження апелянта з приводу упередженості слідчого судді ОСОБА_1 , на переконання апеляційного суду, ґрунтуються на припущеннях, не підтверджуються наявними матеріалами судового провадження та не можуть бути підставами для скасування рішення слідчого судді.

Будь яких порушень, які б могли вплинути на законність рішення слідчого судді, апеляційним судом встановлено не було.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 16 квітня 2025 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність дізнавача Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, який він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: