Справа № 331/2012/25
Провадження № 1-кс/331/751/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання слідчого 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 08.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 436-2 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 08.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 436-2 КК України, про арешт майна.

У вказаному клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 16.04.2025 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на телефон синього кольору в чорному м`якому чохлі-книжці, модель JSN-L21, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , зі вставленими SIM-картками на номери НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; конверт червоного кольору «Vodafone», на якому від руки написано « ОСОБА_5 », в середині якого міститься форма з-під картки Vodafone, зі штрих-кодом 715030 2f; блокнот червоного кольору з написом «спутник» з передньої сторони, всередині блокноту містяться чорнові записи, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним.

Клопотання вмотивоване тим, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000025 від 08.01.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , будучи проросійськи налаштованою особою, який підтримує агресивну політику російської федерації та звинувачує українську владу у розв`язуванні та ескалації конфлікту між Україною та російською федерацією, з лютого 2022 року (точний час органом досудового розслідування не встановлено) перебуваючи за місцем свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, маючи прямий злочинний умисел, направлений на цілеспрямоване вираження своїх поглядів, використовуючи власний мобільний телефон модель: JSN-L21, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 та з використанням засобів масової інформації, за допомогою особистої сторінки (облікового запису) у соціально-орієнтованому інформаційному ресурсі «Одноклассники» (https://ok.ru/), мовою оригіналу - « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_1 доступ до інформації на якій не обмежується її власником, шляхом здійснення «репосту» поширив матеріали, у яких наявні мовленнєві ознаки визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році. Також, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на цілеспрямоване вираження своїх поглядів, здійснив публічне поширення матеріалів з використанням засобів масової інформації повторно.

16.04.2025 ОСОБА_4 вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 436-2 КК України.

16.04.2025 органом досудового розслідування проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого виявлено та вилучено речі та предмети, які мають вагоме значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні і можуть бути використані як докази, а саме: телефон синього кольору в чорному м`якому чохлі-книжці, модель JSN-L21, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , зі вставленими SIM-картками на номери НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; конверт червоного кольору «Vodafone», на якому від руки написано « ОСОБА_5 », всередині якого міститься форма з-під картки Vodafone зі штрих-кодом 715030 2f; блокнот червоного кольору з написом «спутник» з передньої сторони, всередині блокноту містяться чорнові записи.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування, за твердженням слідчого, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені в ході проведення обшуку речі, які згідно зі ст. 98 КПК України є матеріальними об`єктами та містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже, виступають речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

16.04.2025 постановою слідчого всі вилучені під час проведення вказаного обшуку речі та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У судове засідання слідчий не з`явився, але надав до суду заяву, у якій просив клопотання про арешт майна розглянути за його відсутності та задовольнити його. Крім того, слідчий надав до суду заяву, у якій через допущену технічну помилку уточнив резолютивну частину клопотання і просив накласти арешт на телефон синього кольору в чорному м`якому чохлі-книжці, модель JSN-L21, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , зі вставленими SIM-картками на номери НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; конверт червоного кольору «Vodafone», на якому від руки написано « ОСОБА_5 », всередині якого містяться форми з-під карток Vodafone зі штрих-кодом 84 та Київстар зі штрих-кодом 715030 2є; блокнот червоного кольору з написом «спутник» з передньої сторони, всередині блокноту містяться чорнові записи, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним.

Зважаючи на клопотання слідчого, власник майна та його захисник у судове засідання не викликалися. У зв`язку з цим розгляд клопотання проводиться за їх відсутності, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, долучені до нього, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Із долучених до клопотання матеріалів вбачається, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000025 від 08.01.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Із копії протоколу обшуку від 16 квітня 2025 року вбачається, що під час проведення обшуку адресою: АДРЕСА_1 , у присутності понятих було виявлено та вилучено: телефон синього кольору в чорному м`якому чохлі-книжці, модель JSN-L21, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , зі вставленими SIM-картками на номери НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; конверт червоного кольору «Vodafone», на якому від руки написано « ОСОБА_5 », в середині якого містяться форми з-під карток Vodafone зі штрих-кодом 84 та Київстар зі штрих-кодом 715030 2є; блокнот червоного кольору з написом «спутник» з передньої сторони, всередині блокноту містяться чорнові записи.

Слідчим суддею враховано, що згідно із ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно із ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує згідно із ч.2 ст. 173 КПК України: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що стороною кримінального провадження відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно, вилучене у ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, оскільки вказані речі містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому з метою забезпечення збереження даних речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, на них має бути накладений арешт. Розумність та співрозмірність обмеження права власності, яке матиме місце при накладенні арешту на дане майно, відповідає завданням кримінального провадження і не матиме негативних наслідків для його власника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 16.04.2025 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на телефон синього кольору в чорному м`якому чохлі-книжці, модель JSN-L21, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , зі вставленими SIM-картками на номери НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; конверт червоного кольору «Vodafone», на якому від руки написано « ОСОБА_5 », всередині якого містяться форми з-під карток Vodafone зі штрих-кодом 84 та Київстар зі штрих-кодом 715030 2є; блокнот червоного кольору з написом «спутник» з передньої сторони, всередині блокноту містяться чорнові записи, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_7