Дата документу 08.07.2025Справа № 554/9134/25
Провадження № 1-кс/554/8503/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000010 від 05.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що в провадженні СУ ГУНП в Полтавській області знаходиться кримінальне провадження №0000010 від 05.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Досудове розслідування здійснюється за фактом того, що особа Р, діючи за попередньою змовою групою осіб з військовою посадовою особою одного з військових формувань, що розташоване на території Полтавської області І, вимагають у громадянина України М неправомірну вигоду у розмірі 4000 доларів США за вчинення в інтересах громадянина М дій з використанням наданих Р та І службового становища, а саме встановлення захворювання під час проходження ВЛК, яке у подальшому надасть громадянину України М право на відстрочку від призову під час мобілізації до Збройних сил України.

При перевірці обставин вчинення даного кримінального правопорушення встановлено, що 29.01.2025 року ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Києві, отримав повістку від представників ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо обов`язку з`явитися для оновлення облікових даних та проходження військово-лікарської комісії (ВЛК). 31.01.2025 року він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де отримав направлення на ВЛК та того ж дня відвідав клініку ПП «МЦ Доктора Роєнко», де здійснює свою діяльність ОСОБА_6 , для отримання консультаційної інформації, для проходження ВЛК.

На виконання доручення співробітниками 4 відділу 8 Управління ДВКР СБУ установлено, що до даного кримінального правопорушення причетний: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Полтава, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який пересувається на автомобілі CHEVROLET MALIBU бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на даний час є директором ПП «Медичний Центр Доктора Роєнка», діяльність якого здійснюється за адресою: м. Полтава, вул. Юліана Матвійчука, буд. 31/25.

02.02.2025 року при особистій зустрічі між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відбулася розмова, під час якої останній запропонував виготовлення фіктивних медичних документів про проходження ВЛК та сприяння в уникненні призову за мобілізацією шляхом оформлення медичних підстав в обмін на неправомірну вигоду в сумі 4 000 доларів США. Для підтвердження намірів ОСОБА_6 зателефонував при заявнику невстановленій особі, яка погодилась «вирішити питання», що, ймовірно, стосується співробітника ТЦК.

07.02.2025 року ОСОБА_6 повідомив, що повна «схема» з оформленням групи інвалідності вартуватиме 15 000 доларів США, але й можливий варіант в розмір 10 000 доларів США. Госпіталізація планувалась через КП «3-я міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».

Документи (ВЛК, лікарняні, виписки) планувалось виготовити протягом трьох місяців.

06.03.2025 року ОСОБА_5 погодився на альтернативний варіант: оформлення інвалідності через МСЕК вартістю 10 000 доларів США (5000 - аванс, решта - після завершення процедури). ОСОБА_6 зазначив, що лікування здійснюватиметься за напрямом «неврологія», надав перелік необхідних документів (паспорт, військовий обліковий документ, медичні довідки, виписки). У разі складнощів із сімейним лікарем ОСОБА_6 пообіцяв знайти іншого, який оформить направлення.

Близько 13:45 години того ж дня ОСОБА_5 повторно прибув до клініки, передав копії документів та грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, які ОСОБА_6 особисто перерахував і поклав до шухляди робочого столу. Під час зустрічі він запевнив, що буде оформлено третю групу інвалідності та що він самостійно «закриє питання» з ТЦК.

В подальшому, 02.07.2025 року, приблизно о 15:20 год., ОСОБА_6 , перебуваючи поряд Мемориального комплексу «Солдат Слави», що за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 60, знаходячись у власному автомобілі CHEVROLET MALIBU, д.н.з. НОМЕР_1 , отримав від ОСОБА_5 решту грошових коштів, у сумі 5000 доларів США, необхідних для вирішення питання щодо проходження ВЛК.

Так, в ході досудового розслідування, 02.07.2025 року проведено санкціонований обшук за місцем реєстрації ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- сім купюр номіналом 100 доларів США, з наступними ідентифікуючими ознаками: LH 17059025 B; MF 84656136 B; PL 57653667B; PL 65603794 B; PB 94293474 B; PB 07762892 A; ME 39101847 A, які поміщено до спеціального пакету №CRI 1237360 (Вказані грошові кошти, 06.03.2025 року ОСОБА_6 отримав як неправомірну вигоду від ОСОБА_5 , за вирішення питання щодо проходження ВЛК);

- сто купюр, номіналом 100 доларів США, на загальну суму 10 000 доларів США, якы поміщено до спеціального пакету №CRI 1237359.

03.07.2025 року постановою слідчого вилучені в ході проведення вищезазначеного обшуку грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000010 від 05.02.2025 року.

З метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, збереження слідової інформації, у зв`язку з проведенням ряду експертиз та встановлення всіх обставин вчиненого злочину, слідчий просить накласти арешт на вилучені грошові кошти, з метою забезпечення збереження речових доказів.

До суду слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надіслав заяву, в якій розгляд клопотання просив проводити без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 та його представник - адвокат ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, останній направив до суду заяву, в якій розгляд клопотання просив проводити без його участі.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на вилучені 02.07.2025 року в ході проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України

Постановою слідчого від 03.07.2025 року вилучені грошові кошти визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Слідчим доведено, що вилучені під час проведення обшуку 02.07.2025 року за місцем реєстрації ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти можуть бути набутими кримінально протиправним шляхом, зберігають на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України, та є доказами злочину.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту щодо вказаного майна надасть можливість провести із ним необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, отримані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, які було вилучено 02.07.2025 року в ході проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- сім купюр номіналом 100 доларів США з наступними ідентифікуючими ознаками: LH 17059025 B; MF 84656136 B; PL 57653667B; PL 65603794 B; PB 94293474 B; PB 07762892 A; ME 39101847 A;

- 100 купюр, номіналом 100 доларів США, на загальну суму 10 000 доларів США, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання речових доказів, після проведення необхідних досліджень, визначити банківську установу.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1