Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/1148/24
Провадження № 1-кп/673/56/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 р.м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового

засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Деражня кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лозове Деражнянського району Хмельницької області, який зареєстрований: по АДРЕСА_1 та проживає: по АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, до затримання працював комплектувальником ТОВ «Епіцентр К»,неодруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2024 року близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті неприязних відносин, прийняв рішення про нанесення удару рукою по голові ОСОБА_7 .

Тоді ж, 21 липня 2024 року близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків для життя та здоров`я ОСОБА_7 , хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи з більшою обачністю, наніс один удар долонею лівої руки в ділянку правого ока ОСОБА_7 , від чого остання вдарилась лівою боковою поверхнею голови до стіни з послідуючим падінням та ударом лівою боковою поверхнею голови до підлоги.

За вказаних обставин ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: синця верхньої повіки правого ока, крововиливу під тверду мозкову оболонку лівої півкулі головного мозку, крововиливу під м`які мозкові оболонки базальної поверхні правої півкулі головного мозку із ділянками забоїв та розм`якшенням мозкової речовини на базальній поверхні правої скроневої долі, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що в клінічному перебізі викликають загрозливі для життя явища - набряк-набухання головного мозку та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 , які виразились в нанесенні удару долонею лівої руки в ділянку правого ока ОСОБА_7 , від чого остання вдарилась лівою боковою поверхнею голови до стіни з послідуючим падінням та ударом лівою боковою поверхнею голови до підлоги, ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що в клінічному перебізі викликають загрозливі для життя явища - набряк-набухання головного мозку та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

06 березня 2025 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладена угода про примирення.

Згідно даної угоди потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.119 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, таких як: наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Також, вказаною угодою сторони визначили покарання за ч.1 ст.119 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, призначивши більш м`яке основне покарання, ніж передбачене законом, у виді 1 року позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, визнав повністю, підтвердив, що кримінальне правопорушення вчинив за обставин, викладених в обвинувальному акті та угоді про примирення, щиро кається, добровільно відшкодував потерпілій завдану шкоду, тому просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання.

Потерпіла в судовому засіданні просить затвердити угоду про примирення, наслідки затвердження угоди їй зрозумілі, шкода відшкодована.

Прокурор в судовому засіданні заперечує проти затвердження угоди про примирення, вважаючи узгоджене потерпілою та обвинувачем покарання у виді 1 року позбавлення волі занадто м`яким.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, яке згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, він є особою молодого віку, раніше не судимий, офіційно працював до затримання та є студентом 3 курсу заочної форми навчання Київського інституту залізничного транспорту Державного університету інфраструктури та технологій, позитивно характеризується за місцем роботи та навчання, має сталі соціальні зв`язки.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування заподіяної шкоди потерпілій.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Таким чином, суд, окрім наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання з урахуванням особи винного, також враховує і інші обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема, те, що обвинувачений є особою молодого віку, раніше не судимий, офіційно працював до затримання та є студентом 3 курсу заочної форми навчання Київського інституту залізничного транспорту Державного університету інфраструктури та технологій, позитивно характеризується за місцем проживання, роботи та навчання, має сталі соціальні зв`язки, добровільно відшкодував заподіяну шкоду. Також, суд враховує відношення обвинуваченого ОСОБА_5 до вчиненого ним кримінального правопорушення, оцінки негативних своїх дій, прагнення стати на шлях виправлення та обіцянки не допускати в майбутньому вчинення правопорушень.

Враховуючи викладене, суд, за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, при визначенні міри покарання, вважає, за можливе застосувати ст. 69 КК України до основної міри покарання та призначити ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті обвинувачення, у виді позбавлення волі строком на 1 рік, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним злочинів, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про примирення.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом, а потерпіла розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався у тому, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 119 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, тому суд вважає, що зазначену угоду про примирення слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 06 березня 2025 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до основного покарання, у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, залишити попередню - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 05.05.2025 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час утримання під вартою з 22.07.2024 року по 04.05.2025 року включно.

Речові докази:

- наволочку з плямами речовини бурого кольору зовні схожою на кров, яку вилучено та поміщено до паперового конверту; чоловічу футболку зеленого кольору (хакі); сірі шорти марки «Jordan», - знищити, знявши арешт, накладений ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 24.07.24р.

- зразки букального епітелію ОСОБА_5 та зразки крові потерпілої ОСОБА_7 - знищити.

- три фотознімки, на яких зображені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Деражнянський районний суд, а ОСОБА_5 у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1