Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/934/2025 Справа № 641/8032/24
УХВАЛА
Слідчий суддя Слобідського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
До Слобідського районного суду міста Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , в якому він просить накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження, яке вилучено 02.06.2025 в період часу з 16:34 по 16:45, на підставі ухвали Слобідського районного суду м. Харкова від 29.05.2025, справа № 641/8032/25, провадження № 1-кс/641/879/2025 проведено обшук домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон чорного кольору САT 62 поміщено до паперового конверту.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що до ЧЧ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що невідома особа з метою особистого збагачення організував канал незаконного постачання незареєстрованої вогнепальної зброї та боєприпасів до рук цивільного населення через мережу інтернет. Під час досудового розслідування 02.06.2025 в період часу з 16:34 по 16:45 на підставі ухвали Слобідського районного суду м. Харкова від 29.05.2025 у справ № 641/8032/25 (провадження № 1-кс/641/879/2025) проведено обшук домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно: мобільний телефон чорного кольору САT 62 поміщено до паперового конверту.
Вилучений мобільний телефон чорного кольору САT 62 ймовірніше за все належить військовослужбовцю в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи те, що вилучене майно може в подальшому мати доказове значення у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, проведення судових експертизи, , запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, вважає необхідним накласти арешт на вилучене мано.
Прокурор в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Інші учасники кримінального провадження до суду не з`явилися, повідомлялися про місце та час слухання справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомили.
У відповідності до ч. 1 ст. 172 КІІК України неприбуття особи не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Згідно з вимогами ч. 4 ст.107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Розглянувши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, оцінивши докази, подані в його обґрунтування, слідчий суддя зазначає таке.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись і у клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки відповідно до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, дізнавач, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час обшуку, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, та беручи до уваги те, що прокурором надано докази, що тимчасове вилучене майно, має силу речового доказу по даному кримінальному провадженню та з метою збереження речових доказів та проведення експертних досліджень, суд доходить висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
На підставі викладеного та керуючись ст. 170-175 КПК України,
Накласти арешт на тимчасово вилучене 02.06.2025 під час проведеного в період часу з 16:34 по 16:45 на підставі ухвали Слобідського районного суду міста Харкова від 29.05.2025 у справі №641/8032/25 (провадження № 1-кс/641/879/2025) обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон чорного кольору САT 62 поміщено до паперового конверту.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу направити для виконання до Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1