Справа № 740/712/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/239/25
Категорія - інші скарги. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

21 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

підозрюваного - ОСОБА_6

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 та скасоване повідомлення про підозру від 08 лютого 2025 року ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні №80000130 від 07.02.2025 року.

Проаналізувавши надані суду матеріали слідчий суддя, з урахуванням хронології подій, а також змісту повідомлення про підозру прийшла до висновку про недотримання положень процесуального закону при повідомленні про підозру, що тягне за собою й взагалі його відсутність та вказує на неналежність зібраних доказів, отриманих після встановлених порушень.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, як таку, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру від 08.02.2025 року.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що 08.02.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.4 ст. 296 КК України, а 29 квітня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, підтверджується зібраними доказами, які на переконання апелянта, слідчим суддею не були оцінені належним чином.

Слідчим суддею не мотивоване рішення з відповідними висновками, а лише вибірково перераховано наявні докази та проведені слідчі і процесуальні дії. Також не враховано, що оскаржувану підозру було змінено 29.04.2025 року.

Більше того, при постановленні ухвали, слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень, які обмежуються здійсненням судового контролю у визначених КПК України випадках, та надав оцінку обставинам, які досліджуються судом в ході судового провадження.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому доказів здійснюється не в контексті оцінки з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

Замість перевірки дотримання вимог ст.ст. 277, 278 КПК України при складанні, затвердженні та врученні повідомлення про підозру, слідчий суддя вдався до оцінки фактичних обставин кримінального правопорушення, повноти проведеного досудового розслідування, тобто встановлення наявності у діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, а саме до вирішення тих питань, які не є предметом розгляду слідчого судді під час досудового розслідування.

Прокурор наполягає, що аналіз вказаного повідомлення про підозру дає підстави стверджувати, що воно за своїм змістом у повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України та містить у собі всі передбачені вказаною статтею відомості, підстави вважати про недотримання слідчим та прокурором вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складання повідомлення про підозру та порядку його вручення, відсутні.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, підозрюваного, захисника та потерпілого, які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України повідомлення слідчого, прокурора про підозру може бути оскаржено слідчому судді.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави стверджувати те, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам статей 276-278 цього Кодексу.

Тобто, слідчий суддя повинен перевірити дотримання органом досудового розслідування чи дізнання процесуального порядку повідомлення про підозру. А саме: 1) чи в передбачених законом випадках здійснено повідомлення про підозру; 2) чи уповноваженою особою прийняте процесуальне рішення та здійснено вказану процесуальну дію; 3) чи відповідає повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України (щодо змісту такого); 4) чи дотримано порядок та строк вручення повідомлення про підозру (ст. 278 КПК України); 5) чи дотримано прав особи, якій повідомлено про підозру.

Загальний порядок повідомлення про підозру передбачений главою 22 КПК України, із системного аналізу якої вбачається, що процедуру здійснення повідомлення про підозру особі умовно можна поділити на такі етапи:

1) етап прийняття рішення щодо необхідності здійснення особі повідомлення про підозру, який передбачає перевірку підстав здійснення такого повідомлення згідно з ч. 1 ст. 276 КПК України;

2) етап об`єктивації/вираження сформованого внутрішнього волевиявлення уповноваженої посадової особи щодо прийнятого рішення в зовнішню форму шляхом складання тексту повідомлення про підозру відповідно до вимог, передбачених ст.277 КПК, та його підписання;

3) етап доведення інформації до відома адресата, щодо якого прийняте рішення про повідомлення про підозру, шляхом безпосереднього вручення його тексту особі згідно зі ст. 278 КПК України.

Дотримання встановленої правової процедури повідомлення про підозру означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону.

Порушення порядку повідомлення про підозру призводить до нівелювання завдань кримінального провадження, окреслених у ст. 2 КПК України, що полягають в охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення того, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.

У той же час підозра повинна бути обґрунтованою, оскільки закон вимагає, що особа обов`язково повідомляється про підозру передусім за наявності достатніх доказів для її підозри у вчиненні кримінального правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України).

Якщо про підозру повідомляється особа у разі обрання щодо неї запобіжного заходу, у клопотанні слідчого також уже мають бути такі достатні докази, оскільки КПК України встановлює, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України). Підставою для ймовірного висновку про причетність особи до вчинення злочину та повідомлення особи про підозру є також сам собою факт затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення (п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України). Цим фактом і обґрунтовується виникнення припущення про вчинення кримінального правопорушення певною особою, яке має бути перевірене під час кримінального процесуального доказування для її спростування або підтвердження та трансформації в обвинувальне твердження, що знайде своє відображення в обвинувальному акті.

У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

У тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Як убачається з матеріалів справи Ніжинським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 07.02.2025 року до ЄДРДР за № 0000130 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

07 лютого 2025 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Постановою начальника СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 08 лютого 2025 року кримінальне правопорушення перекваліфіковано з ч.1 ст. 121 КК України на ч.4 ст. 296 КК України.

У цей же день, 08 лютого 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.4 ст. 296 КК України.

29 квітня 2025 року ОСОБА_6 слідчим СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області повідомлено зміну раніше повідомленої підозри.

Дослідивши повідомлення ОСОБА_6 про підозру за ч.4 ст. 296 КК України від 08 лютого 2025 року, що було предметом оскарження, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що виходячи зі змісту оскаржуваного судового рішення таке повідомлення фактично слідчим суддею було описане та йому надана оцінка не на відповідність вимогам ст. 277 КПК України, а в контексті доведеності вини особи, з урахуванням досліджених судом доказів та процесуальних рішень органів досудового розслідування, які, зокрема, не виокремленні, проте оцінка їм надана як доказам доведення чи спростування повідомленої підозри.

Крім того, слідчим суддею в мотивувальній частині вказана хронологія наявних у матеріалах кримінального провадження рішень слідчих суддів, без подальшої оцінки впливу таких рішень для скасування повідомлення про підозру.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на те, що на стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри має перевірятися слідчим суддею не з точки розу доведеності вини, а з точки зору того, що повідомлення про підозру відповідає положенням ст. 277 КПК України, які містять чіткі вимоги щодо такого повідомлення, починаючи з прізвища та посади слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетних відомості особи, яка повідомляється про підозру; змісту підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; та інші дані, перелік яких, підкреслює колегія суддів, є вичерпним.

Крім того, відповідно до п.6 ст. 277 КПК України, окрім іншого, повідомлення про підозру має містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Аналіз наведеної норми права вказує, що протягом усього досудового розслідування встановлені слідчим обставини можуть доповнюватись, а кваліфікація змінюватись.

Із змісту повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 08 лютого 2025 року вбачається, що воно складено слідчим за погодженням із прокурором, у ньому зазначено прізвище та посада слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру.

Крім того, у повідомленні про підозру зазначені права підозрюваного, міститься підпис слідчого, який здійснив повідомлення, підпис прокурора, який його погодив.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, висновки слідчого судді про те, що повідомлення про підозру, зважаючи на викладені у ньому обставини, свідчить про недотримання положень процесуального закону є такими, що суперечать фактичним обставинам, а отже вказують на незаконність оскаржуваного рішення.

Апеляційний суд наголошує, що слідчий суддя, здійснюючи судовий розгляд скарги на повідомлення про підозру не уповноважений досліджувати та оцінювати докази, що стали підставою для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та надавати юридичну кваліфікацію діям підозрюваної особи та оцінувати саме доведеність вини чи її спростування зібраними доказами, що є прерогативою суду при розгляді кримінального провадження по суті.

Що стосується доводів тверджень захисника при оскарженні пред`явленої ОСОБА_6 підозри до суду з приводу невірної кваліфікації дій підзахисного, що, на думку сторони захисту суперечить наявним доказам, то хоча оцінка слідчим суддею цих доводів залишена поза увагою, що також вказує на неповноту судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне визнати такі доводи безпідставними, оскільки наразі досудове розслідування триває, а тому встановлені слідчим обставини можуть доповнюватись, а кваліфікація змінюватись. Ці висновки суду співвідносяться з подальшими слідчими діями, в результаті яких ОСОБА_6 29 квітня 2025 року було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, але яка не є предметом оскарження.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що стороною захисту до слідчого судді, як підстава для скасування повідомлення про підозру не оскаржуються, ні фактичні підстави причетності особи до злочину, ні наявність повноважень у особи прийняти процесуальне рішення та здійснити вказану процесуальну дію, ні дотримання порядку та строків вручення повідомлення про підозру, а лише відповідність повідомлення про підозру визначеній органом досудового розслідування кваліфікації дій підозрюваного та доведеність цієї підозри доказами, що фактично не заперечує причетність ОСОБА_6 до вчиненого злочину, а лише ставить під сумнів кваліфікацію його дій та доведеність вини доказами, зібраними на даному етапі досудового розслідування, що не відповідає положенням ст. 277 КПК України, хоча і містить покликання до слідчого судді про необхідність судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом скасування повідомлення про підозру.

Отже, на стадії досудового розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_6 , викладено зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а відтак висновки суду про неналежність зібраних доказів, отриманих після встановлених слідчим суддею порушень, що є підставою для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 , за їх фактичної відсутності, є необґрунтованими.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_8 задовольнити.

Скасувати ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року, якою задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 та скасовано повідомлення про підозру від 08 лютого 2025 року ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити захиснику ОСОБА_7 у задоволенні його скарги про скасування повідомлення про підозру від 08 лютого 2025 року ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 80000130 від 07.02.2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11