Справа № 592/881/21
Провадження № 1-кп/591/189/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року колегія суддів Зарічного районного суду м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у закритому судовому засіданні заяви захисника ОСОБА_7 про відвід колегії суддів та суддів у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Зарічного районного суду м. Суми на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження №0001155 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст.155, ч.2 ст. 156, ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153 КК України.

До суду від захисника ОСОБА_7 надійшло чотири заяви про відвід колегії суддів та суддів у кримінальному провадженні, а саме:

1). 06.02.2025 про відвід колегії суддів Зарічного районного суду м.Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_8 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у справі №592/881/21. Свою заяву захисник мотивувала тим, що ухвалою колегії суддів Зарічного районного суду м.Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_8 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у справі №592/881/21 постановлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення застави у кримінальному провадженні №0001155 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст.155, ч.2 ст. 156, ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153 КК України відмовити. Захисник ОСОБА_7 незгодна з підставами процесуальних дій колегії суддів, які умисно не вчинено. Вважає що колегія суду не повернувши заставу, умисно, свідомо, цілеспрямовано порушила ст. 41 Конституції України та ст.1 Протоколу №1 до ЄКПЛ, що є підставою для недовіри складу суду;

2). 06.02.2025 про відвід судді ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що суддею було незаконно розголошено інформацію, що стала відомою під час розгляду справи у закритому судовому засіданні. Свою заяву захисник мотивувала тим, що колегією суддів за участі ОСОБА_2 як докази до ухвал від 17.05.2023 та від 26.06.2023 про порушення питання перед Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатів міста Києва про дисциплінарну відповідальність адвоката ОСОБА_7 було направлено до КДКА Рівненської області копії відеозаписів судових засідань у справі №592/881/21, у яких містяться відомості про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітніх осіб та інформація, яка принижує гідність ОСОБА_6 .

3). 07.02.2025 про відвід судді ОСОБА_3 з підстав тиску на захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , примушення ОСОБА_7 розголосити відомості, що становлять адвокатську таємницю, порушення прямої заборони прискорювати в будь-якій формі розгляд справи під час дії правового режиму воєнного стану, упереджених і незаконних дій. Свою заяву мотивувала тим, що суддя ОСОБА_3 під час судового засідання 27.12.2024 почав тиснути на адвоката, випитуючи чому остання не може прийняти участь у судовому засіданні 24.03.2025, висував адвокату вимогу розголосити адвокатську таємницю як підставу неможливості прийняти участь у судовому засіданні 24.03.2025, звинувачував адвоката у створені перешкод у розгляді кримінального провадження.

4). 07.02.2025 про відвід суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з підстав наявності, на її думку, потенційного конфлікту інтересів та неупередженого ставлення до незаконно обвинуваченого ОСОБА_6 . Свою заяву мотивувала тим, що судді у складі колегії суддів у вказаному кримінальному провадженні неодноразово, у порушення закону, безпідставно продовжували запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 05 вересня 2024 року Європейським судом з прав людини було ухвалено остаточне рішення у справі «Сириця та інші проти України», яким, у тому числі, було констатовано порушення пункту 3 статі 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з надмірною тривалістю тримання ОСОБА_6 під вартою. У зв`язку з прийняттям зазначеного рішення Європейським судом Міністерством юстиції України, до Державного бюро розслідувань було направлено заяву про злочини. Захисник вважала, що у контексті кримінального провадження у суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наявний потенційний конфлікт інтересів з ОСОБА_6 , як потерпілим у кримінальному провадженні.

5). 23.05.2025 про відвід колегії суддів Зарічного районного суду м.Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_8 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , у справі №592/881/21. Свою заяву захисник мотивувала тим, що слідчим суддею ОСОБА_8 07.03.2025, слідчим суддею ОСОБА_2 21.03.2025 та слідчим суддею ОСОБА_3 11.03.2025 було заявлено самовідводи у справ за скаргою ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в місті Суми) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні №0003040, які у подальшому були задоволені. Крім того, зазначила про наявність, на її думку, у суддів колегії суддів Зарічного районного суду м.Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_8 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , реального конфлікту інтересів, так як після скасування постанови слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в місті Суми) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві від 25.02.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні №0003040. З її точки зору, ОСОБА_6 є потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні. При цьому, вона вважає, що кримінальне провадження розслідується стосовно суддів зазначеної колегії суддів, які, на її думку, перебувають під страхом кримінального покарання за порушення прав і свобод ОСОБА_6 .

Захисник у судовому засіданні усі заяви про відводи суддів підтримала, просила задовольнити.

Обвинувачений підтримав позицію захисника і просив задовольнити подані стороною захисту заяви про відвід.

Прокурор заперечував проти задоволення вказаних заяв у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши заяви, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Статтями 75 та 76 Кримінального процесуального кодексу України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді (слідчого судді), а сам відвід повинен бути вмотивованим (ч. 5 ст. 80 КПК України).

Так, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України встановлено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Європейський суд з прав людини наявність безсторонності визначає за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Як убачається зі змісту заяв ОСОБА_7 , наведені у них доводи про упередженість суддів колегії суддів Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_8 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зводяться до: 1). незгоди з процесуальними діями суддів при постановленні цією колегією суддів ухвали від 24 грудня 2024 року; 2). незгодою з діями щодо направлення колегією суддів, до складу якої входила суддя ОСОБА_2 , до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в якості доказів відеозаписів судових засідань, що відбувались у закритому судовому засіданні, вважаючи такі дії розголошенням інформації; 3). незгоди з поведінкою судді ОСОБА_3 під час визначення графіку дат наступних судових засідань; 4). висловлення припущення щодо наявності потенційного конфлікту інтересів у суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через направлення Міністерством юстиції України до Державного бюро розслідувань заяви про злочин; 5) припущення щодо наявності у суддів усієї колегії реального конфлікту інтересів через перебування останніх, на її думку, під страхом кримінального покарання за порушення прав і свобод ОСОБА_6 , яке може, на її переконання, відбутись у кримінальному провадженні №0003040, де ОСОБА_6 , з її точки зору, є потерпілим.

Розглянувши, проаналізувавши та оцінивши такі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

З приводу відводу колегії суддів ОСОБА_8 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як упереджених, у зв`язку з незгодою з процесуальними діями суддів при постановленні колегією суддів ухвали від 24 грудня 2024 року про відмову у поверненні застави. Суд виходить з того, що процесуальна дія це дія, передбачена нормами процесуального права, яку здійснюють уповноважені суб`єкти (наприклад, суд, слідчі органи, прокурор, учасники судового процесу) у межах судового провадження. Колегія суддів зауважує про те, що нею було розглянуто клопотання захисника ОСОБА_9 про повернення застави і надана оцінка усім доводам захисника у нарадчій кімнаті. За результатами розгляду клопотання, колегією 24 грудня 2024 року постановлена відповідна ухвала, зміст якої проголошено у відповідності до приписів чинного процесуального законодавства. Фактично всі доводи заяви про відвід зводяться до незгоди захисника з прийнятим рішенням у справі, що не може бути підставою для відводу. Зважаючи на викладене, у задоволенні заяви ОСОБА_7 про відвід колегії суддів необхідно відмовити, оскільки доводи заявника не містять підтверджених даних про упередженість чи необ`єктивність суддів.

Зі змісту заяви про відвід судді ОСОБА_2 вбачається, що відвід заявлено тому, що суддя ОСОБА_2 у складі колегії суддів, направила до КДКА Рівненської області, як докази до ухвал від 17.05.2023 та від 26.06.2023 про порушення питання перед Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатів міста Києва про дисциплінарну відповідальність адвоката ОСОБА_7 , копії відеозаписів судових засідань у справі №592/881/21. Суд вважає, що направлення відеозаписів судових засідань у справі №592/881/21 як доказів до ухвал від 17.05.2023 та від 26.06.2023 про порушення питання перед Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатів міста Києва про дисциплінарну відповідальність адвоката ОСОБА_7 ніяким чином не свідчить про упередженість та необ`єктивність судді, а тому в задоволенні заяви про відвід з цих підстав необхідно відмовити.

Щодо відводу судді ОСОБА_3 у заяві зазначено, що він тиснув на захисника під час судового засідання та вимагав розголосити адвокатську таємницю під час погодження дат наступних засідань у кримінальному провадженні. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Проведення судового провадження у розумні строки забезпечує суд. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи або щодо кримінального правопорушення, вчиненого стосовно малолітньої або неповнолітньої особи, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Перш за все слід зазначити, що обвинувальний акт у вказаному вище кримінальному провадженні надійшов до суду 29 січня 2021 року. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення стосовно малолітніх та неповнолітніх осіб, а тому воно підлягає розгляду судом першочергово. З цією метою колегією суддів Зарічного районного суду м.Суми в судовому засіданні 24 грудня 2024 року вживались заходи, у тому числі шляхом погодження дат наступних судових засідань з учасниками провадження. З`ясування суддею у захисника причин неможливості прибуття в судове засідання ніяким чином не свідчить про його упередженість та необ`єктивність, ва суддею від захисника не вимагалось жодної інформації , яка складає адвокатську таємницю, а тому в задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

З приводу можливого потенційного конфлікту інтересів суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв`язку з направленням Міністерством юстиції України до Державного бюро розслідувань заяви про злочини суд зазначає, що потенційний конфлікт інтересів включає поняття неупередженості та об`єктивності при виконанні службових обов`язків. Однак для підтвердження такого конфлікту необхідно встановити наявність приватного інтересу, який може вплинути на об`єктивність чи неупередженість судді. Заява, що скерована Міністерством юстиції України до Державного бюро розслідувань, відомості за якою були внесені до ЄРДР за №0003040, як і фабула внесених до ЄРДР відомостей, не містить прізвищ суддів, а у заяві про відвід не зазначено конкретних доказів наявності такого інтересу у суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Тобто, повідомлення захисника про наявність в даному випадку у суддів потенційного конфлікту інтересів є лише припущеннями, а тому в задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 необхідно відмовити.

Щодо заявлення самовідводів слідчим суддею Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_8 07.03.2025, слідчим суддею Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_2 21.03.2025 та слідчим суддею Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_3 11.03.2025 у справі за скаргою ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в місті Суми) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні №0003040, колегія суддів зазначає, що вказані дії слідчих суддів ніяким чином не свідчать про їх упередженість при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст.155, ч.2 ст. 156, ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153 КК України.

Крім того, колегія суддів вважає, що у членів колегії не виникло реального конфлікту інтересів тільки тому, що органами ДБР проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0003040.

При цьому, колегія суддів виходить з того, що реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Як вбачається з документів та отриманої інформації, слідчими Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в місті Суми) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003040 від 20.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 367 КК України. Відомості про вказане правопорушення внесені на підставі заяви Міністерства юстиції України від 27.01.2025 щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини від 05.09.2024 у справі «Сириця та інші проти України», зокрема за заявою ОСОБА_6 №30755/23, яким встановлено порушення Державою Україна п.3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, та зобов`язано сплатити заявнику 2500 євро в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також 250 євро компенсації судових та інших витрат, чим спричинено збитки державі. Постановою старшого слідчого в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в місті Суми) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві від 26.05.2025 було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 від 06.03.2025 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0003040 від 20.02.2025.

Виходячи з викладеного, наявність кримінального провадження №0003040 за заявою Міністерства юстиції України стосовно невстановлених посадових осіб, в якому у визнанні ОСОБА_6 потерпілим було відмовлено, не створює для суддів колегії - ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 конфлікту інтересів.

За таких обставин, подана заява про відвід ґрунтується на суб`єктивному сприйнятті ситуації стороною захисту, але не підтверджується документами та інформацією, що отримані від органу досудового розслідування, тому у її задоволенні слід відмовити.

Отже, усі подані заяви про відвід не містять обставин, що визначені статтею 75 КПК України та які б виключали участь суддів в кримінальному провадженні, жодних доказів упередженості або наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів стороною захисту не надано, а наведені заявником мотиви є суб`єктивною думкою, припущеннями, які не ґрунтуються на об`єктивних даних та доказах.

За таких обставин, підстав для задоволення заяв про відвід колегія суддів не вбачає і у задоволенні заяв відмовляє.

Керуючись ст.ст. 75-81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяв захисника ОСОБА_7 : від 06.02.2025 про відвід колегії суддів; від 06.02.2025 про відвід судді ОСОБА_2 ; від 07.02.2025 про відвід судді ОСОБА_3 ; від 07.02.2025 про відвід суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; від 23.05.2025 про відвід усього складу колегії суддів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді