Справа №345/4/25
Провадження № 1-кп/345/129/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 ,

предстанвика неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калуш Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 28.08.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українки, громадянки України, уродженки с. Нововасилівка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, зареєстрованої в АДРЕСА_2 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

встановив:

ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вчинили хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин:

27.08.2024 приблизно о 23:15 год. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 перебували в м. Калуш, на площі Героїв, неподалік магазину «Рукавичка», де проводили своє дозвілля.

В цей же час, на площі Героїв, неподалік магазину «Рукавичка», що в м. Калуш, разом із товаришами перебувала ОСОБА_8 .

Перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 першими направилися до ОСОБА_8 та під малозначним приводом почали розвивати словесний конфлікт, а також у грубій формі нецензурно лаятися в її сторону, всяко провокувати, на що остання не піддавалася та намагалася словесно заспокоїти ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , проте останні на зауваження не реагували.

Тоді ОСОБА_7 раптово та безпричинно, маючи прямий умисел, направлений на вчинення хуліганства, у присутності сторонніх осіб, зневажливо ставлячись до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, з мотивів явної неповаги до присутніх та суспільства, вдарила ОСОБА_8 кулаком правої руки в область голови.

Одразу після цього до них наблизилась ОСОБА_4 , яка активно підтримуючи хуліганські дії ОСОБА_7 , спільно з останньою, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність поведінки та суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, прагнучи при цьому показати свою зневагу до існуючих загальновизнаних правил і норм у суспільстві, ігноруванні загальноприйнятих норм суспільної поведінки та демонстрації зверхності, одразу накинулися на ОСОБА_8 та безпричинно схопили руками за волосся ОСОБА_8 та почали її шарпати, при цьому наносячи удари ногами по всьому тілу ОСОБА_8 .

В цей час ОСОБА_7 , не зважаючи на зауваження присутніх припинити свої протиправні дії,прагнучи до самовираження в насильстві над іншими, розуміючи протиправність своїх дій і їх скоєння в громадському місці, діючи умисно та з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів, тримаючи за волосся ОСОБА_8 , штовхнула останню, від чого ОСОБА_8 не втримала рівноваги та впала на землю, ударяючись головою об асфальт, від чого остання втратила свідомість.

В результаті хуліганських дій та умисного спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було грубо порушено громадський порядок та потерпілій ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців у ділянці голови, правого стегна, правого та лівого плеча, садно в ділянці лівого колінного суглоба, які згідно висновку експерта від 02.10.2024 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд розглядає дане кримінальне провадження у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, відповідно до якої, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила суд визнати винною ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 296 КК України та призначити їй покарання у вигляді одного року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, якою ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на неї обов`язки відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також, прокурор просить суд визнати винною ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 296 КК України та на підставі п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України звільнити її від покарання, застосувавши до неї примусовий захід виховного характеру у виді передачі її під нагляд матері ОСОБА_5 .

Прокурор також просила суд вирішити долю речових доказів.

Обвинувачена ОСОБА_7 у судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю. Пояснила, що вона дійсно безпричинно, під час конфлікту, вдарила ОСОБА_8 першою кулаком правої руки в ділянку голови. Штовхнула останню, від чого ОСОБА_8 не втримала рівноваги та впала на землю. Більше нічого не пам`ятає. З потерпілою вона помирилася, розкаялася та зазначила, що більше такого не повториться.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні також визнала повністю. Пояснила, що вона спільно з ОСОБА_7 накинулися на потерпілу ОСОБА_8 та безпричинно нанесла їй декілька ударів в різні частини тіла, нецензурно висловлюючись. Їх старалися розборонити сторонні особи. Через деякий час приїхали працівники поліції і швидкої допомоги. З потерпілою вона помирилася, розкаялася та зазначила, що більше такого не повториться.

Законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 просила суд суворо дочку не карати, пояснила суду, що провела із дочкою профілактичну бесіду, запевнила, що має на неї вплив, а тому більше такого не повториться. Просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 105 КК України.

Захисник обвинуваченої у судовому засіданні просив звільнити її підзахисну від кримінальної відповідальності на підставі ст. 105 КК України, враховуючи її позитивні характеристики.

Потерпіла ОСОБА_8 звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що вона помирилася з обвинуваченими та не має до них жодних претензій, а тому просить суд їх суворо не карати.

Крім повного визнання обвинуваченими своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, їхня вина доведена наступними доказами:

-протоколом огляду речей та документів від 02.10.2024, яким оглянуто оптичний носій інформації типу «CD-R», при відкритті якого виявлено 2 відео файли IMG_2020 та IMG-2034. При перегляді відео файлу під № 1 встановлено, що на відеозаписі зображено, як ОСОБА_8 перебуває на землі непритомна на площі Героїв, що в м. Калуш, Калуської ТГ Калуського району та їй намагаються надати допомогу. Також на відеозаписі зображено ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які знаходяться поруч з ОСОБА_8 . При перегляді відео файлу під № 2 встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 голосно виражаються нецензурною лайкою;

-протоколом огляду речей від 25.11.2024, яким оглянуто оптичний носій інформації DVD-R, при відкритті якого виявлено 6 відео файлів із назвою: 1. 0002308__0005; 2. 0002308__0001; 3. 0002308__0002; 4. 0002308__0003; 5. 0002308__0004; 6. 0002308__0005. При перегляді відео файлу під назвою «0002308__0005» встановлено, що відеозапис ведеться із нагрудної відеокамери Калуського РВП ГУНП в темну пору доби. У правому нижньому куті зображено наявний надпис «2024-08-27 23:51:10». При перегляді вказаного відеозапису встановлено, що о 23:51:10 год. відеозапису працівники ГРПП Калуського РВП знаходяться в м. Калуш на площі героїв та в цей час ведуть діалог з особами. В ході подальшого перегляду, о 23:52:08 год. відеозапису працівники поліції запитують у громадянки, яка одягнута в жовту кофту чому вона наносила тілесні ушкодження, на що остання відповіла, що нанесла дівчині тілесні ушкодження через те, що остання вдарила її по голові, а громадянку, яка одягнута у білу футболку змикнула за волосся. Після чого працівник поліції запитує ім`я і прізвище дівчини у білій футболці, на що остання відповідає, що її звати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_3 , на те саме питання відповіла дівчина у жовтій кофті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 . При перегляді відео файлу під назвою «0002308__0001» встановлено, що о 09:09:03 год. Працівник поліції запитує у ОСОБА_4 з ким вона проживає, на що остання відповіла що проживає одна, поки мама за кордоном, також те що її тато воює, але періодично її відвідує бабуся. При перегляді відео файлу під назвою «0002308__0002» встановлено, що відеозапис ведеться із нагрудної камери працівників ГРПП Калуського РВП ГУНП в темну пору доби. У правому нижньому куті зображення наявний надпис «2024/08/28 00:21:21». При перегляді вказаного відеозапису встановлено, що о 00:21:01 год. відеозапису працівник поліції запитав у ОСОБА_7 чи вживали і коли вживали алкоголь, на що ОСОБА_7 відповіла, що вони вживали алкоголь до бійки. При перегляді відео файлу під назвою «0002308__0003» встановлено, що відеозапис ведеться із нагрудної камери працівників ГРПП Калуського РВП ГУНП в темну пору доби. У правому нижньому куті зображення наявний надпис «2024/08/28 00:36:18». При перегляді вказаного відеозапису встановлено, що о 00:36:18 год. відеозапису працівники поліції пропонують проїхати до Калуського РВП та в подальшому їдуть разом із ОСОБА_4 , та ОСОБА_7 в ОСОБА_9 запитав у ОСОБА_7 чи вживали і коли вживали алкоголь, на що ОСОБА_7 відповіла, що вони вживали алкоголь до бійки. При перегляді відео файлу під назвою «0002308__0004» встановлено, що відеозапис ведеться із нагрудної камери працівників ГРПП Калуського РВП ГУНП в темну пору доби. У правому нижньому куті зображення наявний надпис «2024/08/28 00:51:18». При перегляді вказаного відеозапису встановлено, що о 00:51:09 год. відеозапису працівники поліції розмовляють з ОСОБА_4 на різні побутові теми. При перегляді відео файлу під назвою «0002308__0005» встановлено, що відеозапис ведеться із нагрудної камери працівників ГРПП Калуського РВП ГУНП в темну пору доби. У правому нижньому куті зображення наявний надпис «2024/08/28 00:51:18». При перегляді вказаного відеозапису встановлено, що о 00:59:09 год. відеозапису працівники поліції вийшли з кімнати прийому громадян та в цей час там знаходиться ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ;

-висновком експерта № 138 від 02.10.2024, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження: синці в ділянках голови, правого стегна, правого та лівого плеча, садно в ділянці лівого колінного суглоба, про що свідчить наявність рожевого епідермісу в цій ділянці, які утворилися від дії тупих твердих предметів, могли утворитися як при нанесенні ударів такими предметами, якими могли бути як руки, ноги так і інші тупі тверді предмети у вище вказані ділянки тіла, так і при падінні і ударах вище вказаними ділянками тіла до таких предметів, можуть відповідати терміну вказаному в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень;

-показами свідка ОСОБА_10 , який пояснив суду, що потерпіла ОСОБА_8 є його знайомою. В кінці серпня 2024 року близько 23:00 год. неподалік магазину «Рукавичка» двоє дівчат наносили удари потерпілій ОСОБА_8 та нецензурно виражалися. Їх старилися розборонити та зупинити хуліганські дії, робили їм зауваження. Пізніше приїхали працівники поліції та швидкої допомоги, останні надали допомогу потерпілій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 296 КК України у судовому засіданні доведена повністю, а її злочинні дії слід кваліфікувати як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, під наглядом у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, які пом`якшують вину обвинуваченої, у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та сприяння розкриттю правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої, у відповідності до ст. 67 КК України, немає, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно із ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням викладеного, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, тому призначає їй покарання у виді одного року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, саме такого покарання буде необхідно і достатньо для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нею нових злочинів, так як іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне його відбування.

Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти її виправленню та буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Також, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 296 КК України у судовому засіданні доведена повністю, а її злочинні дії слід кваліфікувати як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, під наглядом у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем навчання.

Обставинами, які пом`якшують вину обвинуваченої, у відповідності до ст. 66 КК України, є вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою, щире каяття та сприяння розкриттю правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої, у відповідності до ст. 67 КК України, немає, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

Також, за дорученням суду, уповноваженим представником органу пробації, у даному кримінальному проваджені була складена досудова доповідь відносно обвинуваченої ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 314-1 КПК України, суд враховує зміст досудової доповіді в частині інформації, що характеризує обвинувачену, а також для прийняття судового рішення про міру покарання.

Зі змісту досудової доповіді вбачається, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, а також не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», звертає увагу судів на те, що при призначенні покарання неповнолітнім суди повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.

Крім того, в п. 11 зазначеної постанови вказано, що згідно ст. 98 КК до неповнолітніх як основні покарання можуть бути застосовані лише штраф, громадські та виправні роботи, арешт та позбавлення волі на певний строк, а як додаткові - штраф і позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

В судовому засіданні сторони кримінального провадження вважали за доцільне застосувати щодо ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру згідно ст. 105 КК України та передати її під нагляд матері.

Відповідно до вимог ст. 497 КПК України під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Обвинувачена проживає разом із матір`ю ОСОБА_5 , яка здатна забезпечити позитивний вплив на дочку та постійний контроль за її поведінкою. При цьому, мати - ОСОБА_5 , як законний представник неповнолітньої обвинуваченої, надала згоду на передачу їй під нагляд свою неповнолітню дочку.

Зважаючи на особу винної ОСОБА_4 , даних, які її характеризують, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема: щире каяття обвинуваченої, її молодий вік, умови життя та виховання, думку потерпілої, те, що обвинувачена вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, навчається, умови життя та виховання, вплив на неї дорослих, рівень її розвитку, соціально-психологічні риси та особливості особи, суд вважає за можливе застосувати ст. 105 КК України - застосувавши до неповнолітньої примусові заходи виховного характеру, а саме, у виді передачі неповнолітньої під нагляд матері та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої.

Так, ОСОБА_4 не є надзвичайно небезпечною для суспільства особою, і може виконати процесуальні зобов`язання покладені на неї, залишаючись на волі, без ізоляції від суспільства.

Таке покарання на думку суду, буде співмірним вчиненим неповнолітньою обвинуваченою кримінальним правопорушенням, необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації неповнолітньої, а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню обвинуваченим нових злочинів і в повній мірі відповідатиме меті покарання.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його застосування на даному етапі відсутні.

Арешт на майно не накладався. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 105 КК України, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає наступні покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та на підставі п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України звільнити її від покарання, застосувавши до ОСОБА_4 примусовий захід виховного характеру у виді передачі її під нагляд матері ОСОБА_5 до 14 травня 2026 року.

Речові докази по справі:

- запис із портативного відео реєстратора працівників СРПП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, відносно подій, яка трапилася 27.08.2024 в м. Калуш, Калуської ТГ Калуського району, по площі Героїв, записаний на диск типу «DVD-R» - після вступу вироку в законну силу залишити при матеріалах справи;

- медичну карту стаціонарного хворого № 8752 на ім`я ОСОБА_8 - після вступу вироку в законну силу повернути законному володільцю;

- копію карти виїзду швидкої медичної допомоги від 27.08.2024 на ім`я ОСОБА_8 - після вступу вироку в законну силу залишити в матеріалах кримінального провадження;

- копію виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 8752 на ім`я ОСОБА_8 , копію опису комп`ютерної томографії від 28.08.2024 на ім`я ОСОБА_8 , диск типу «CD-R» із двома відеозаписами події, що трапилася 27.08.2024 в м. Калуш, Калуської ТГ Калуського району, площа Героїв, неподалік магазину «Рукавичка» - після вступу вироку в законну силу залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченим та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: