Провадження № 1-кп/761/3583/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000720 від 16.06.2025, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Голубівка Луганської області, громадянина України, який здобув вищу освіту, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000720 від 16.06.2025, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25 серпня 2025 року включно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 , оголосив письмове клопотання про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 . Так, у своєму клопотанні прокурор вказує, що продовжують існувати ризики, встановлені при застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , а саме переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Захисник ОСОБА_7 , у судовому засіданні щодо заявленого прокурором клопотання про продовження строку дії раніше застосованого до підзахисного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував з огляду на наявність у останнього місця проживання, наявність родини, соціальних зв`язків. Просив змінити запобіжний засіб на інший не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст. 183, 194, 331 КПК України, приходить до такого висновку.

У свою чергу, суд, проаналізувавши доводи, наведені сторонами у судовому засіданні, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, обставин кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 , яке відповідно до ст. 12 КК України, яке відноситься до особливо тяжкого кримінального правопорушення, покарання у виді позбавлення на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, яке загрожує останньому у разі визнання його судом винуватим, та усвідомлення ним цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування ризику переховуватись від суду, а також продовжити вчинення кримінального правопорушення, в якому останній обвинувачується.

З`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 на які послався прокурор у своєму клопотанні, обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та чи переважають характеризуючі дані щодо обвинуваченого ці ризики, суд враховує, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

Враховуючи наявні ризики, суд доходить до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси обвинуваченого на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 як захід процесуального примусу, є виправданим.

У той же час, суд звертає увагу, що у ході судового розгляду стороною захисту не надано жодних відомостей, які б обґрунтовували можливість застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, котрі були б достатнім запобіжником для виконання останнім покладених на нього судом обов`язків. Отже, суд, розглянувши питання про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого та оцінивши доводи кожної сторони, з урахуванням наведених вище тверджень, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що прокурором доведено, що при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не можна буде запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого з метою дотримання розумних строків розгляду даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилався прокурор у своєму клопотанні, запобігти яким можливе лише шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак про достатність підстав для задоволення клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

У той же час, об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування обвинуваченого ОСОБА_4 в умовах тримання під вартою - відсутні.

У свою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, в силу ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вказані вище обставини обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення обвинуваченого від суду, продовжити вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , дають підстави суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України слід визначити строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою до 09 жовтня 2025 року включно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 182, 183, 194, 196, 197, 314, 315, 331, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 09 жовтня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченим, його захисником.

Повний текст ухвали оголосити 11 серпня 2025 року о 16 год. 40 хв.

Судді