Провадження № 11-сс/4823/201/25
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Чернігівській області про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000171 від 05 жовтня 2023 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сеньківка, Чернігівського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого директором КЗ «Городнянський міжшкільний ресурсний центр», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 в межах строку досудового розслідування, а саме до 11 червня 2025 року та визначено заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400 грн.

Продовжуючи строк тримання під вартою відносно ОСОБА_9 слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри, обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання під вартою та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися і продовжують існувати та недостатність даних про наявність обставин для обрання більш м`якого запобіжного заходу, для запобігання зазначеним ризикам. Також, слідчий суддя враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини прийшов до переконання, що вони в сукупності дають підстави стверджувати, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні) істотно зменшився, що дає підстави наряду із продовженням запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити розмір застави підозрюваному.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, прокурором було подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати її, постановити нову, якою продовжити ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку, оскільки ризик, який існував під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, з плином часу не зменшився та не досяг такого рівня, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, на що наголошувала сторона публічного обвинувачення під час судового розгляду клопотання. Вважає, що рівень цього ризику перевищує межу, яка б дозволила застосувати більш м`який запобіжний захід з тим, щоб такий захід зміг забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Вказує, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст.. 114-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід виключно тримання під вартою і враховуючи висунуту ОСОБА_9 підозру, відсутні підстав для визначення розміру застави.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, думку сторони захисту про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

З наданих суду матеріалів вбачається, що СВ УСБУ в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 від 05 жовтня 2023 року за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

14 лютого 2025 року ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

19 лютого 2025 року ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова стосовно підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 квітня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2025 року продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 4 місяців, тобто до 14 червня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 176 КПК України, передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно вимог ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею у межах строку досудового розслідування у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , слідчий суддя, враховуючи, що передбачені ст. 177 КПК України ризики не зникли, досудове розслідування не завершене, зважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання останньою процесуальних обов`язків, правильно дійшов висновку про необхідність продовження такого запобіжного заходу.

Виходячи з даних матеріалів судового провадження, є правильним висновок слідчого судді відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.

За змістом абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Разом з тим, слідчим суддею обґрунтовано враховано, що в ході досудового слідства не встановлено, що за весь цей час (з моменту проведення обшуків, вручення підозри та клопотання) підозрюваний ОСОБА_9 , який перебував на волі, контактував зі свідками та іншим підозрюваним, з метою зміни ними показань на свою користь на підтвердження своєї позиції захисту, тобто незаконно впливав на свідків та іншого підозрюваного. Крім того, сторона захисту ініціювала перед прокурором укладення угоди про визнання винуватості, тобто обґрунтованість підозри стороною захисту не оспорюється. Також взято до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_9 , що він раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, одруженим, має на утриманні неповнолітню доньку, матір пенсіонерку, за місцем роботи та проживання характеризується виключно позитивно, внаслідок збройної агресії рф його житло в с. Сеньківка було зруйноване.

Врахувавши вищевикладене з іншими обставинами, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_9 про можливості визначення останньому альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатної особи.

Отже, дійшовши правильного висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя при визначенні розміру застави, користуючись наданими йому дискреційними повноваженнями, у повній мірі врахував обставини, з якими закон пов`язує вирішення питання продовження запобіжного заходу та питання визначення застави.

Посилання прокурора на те, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 114-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід виключно у виді тримання під вартою не є переконливими.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право, проте не зобов`язаний, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, ст. 114-1 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, продовжуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, одночасно визначив альтернативний запобіжний захід у виді застави, що, на думку колегії суддів, у цьому конкретному випадку зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Слід вказати, що підозрюваний дотримується покладених на нього, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, слідчим суддею обов`язків, свідчень про їх порушення суду надано не було, як і не встановлено будь-яких спроб уникнути ним кримінальної відповідальності, перешкодити встановленню істини у даному кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення.

На даному етапі досудового розслідування, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про те, що розмір застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде співмірним та пропорційним щодо конкретної особи, необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження. Визначений слідчим суддею розмір застави здатен досягти цієї мети та зможе запобігти підтвердженим ризикам та об`єктивно встановленим у кримінальному провадженні даним щодо кримінально караної діяльності ОСОБА_9 .

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2025 року про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4