Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4471/25
Номер провадження 1-кс/711/1216/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Черкаської окружної прокуратури, яка полягає у не розгляді клопотання про проведення процесуальних дій від 13.05.2025 за № 2, -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2025 (через систему електронний суд) до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Черкаської обласної прокуратури, яка полягає у не розгляді клопотання про проведення процесуальних дій від 13.05.2025 за № 2.

Скаргу мотивує тим, що вона звернулася до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області із повідомленням про вчинення кримінального правопорушень в порядку ст.214 КПК України, яке вчиняється відносно неї гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , Адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 Телефон: НОМЕР_2 ), який шахрайським шляхом з метою заволодіння її грошових коштів у розмірі 700 000 грн. звернувся до суду про стягнення фіктивного боргу (грошових котів яких він ніколи не передавав, та яких у нього ніколи не було у особистій приватній власності) та заволодіння її майна у вигляді 1/2 частини квартири, а саме замаху на вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.15 ч.4 ст.190 КК України та який вже вчинив злочин перебачений ч.3 ст.190 КК України зареєструвавши на себе частку квартири в яку було вкладено її особисті грошові кошти в розмірі 7 500 доларів США (що становить в еквіваленті 285 000 грн. в розрахунку 38 грн. за долар).

Вважає, що в діях ОСОБА_4 наявні ознаки кримінальних правопорушень передбачених за ч.3 ст.190 КК України - шахрайство, вчинене в умовах воєнного чи надзвичайного стану, що завдало значної шкоди потерпілому, а саме вчинення замаху на злочин передбаченого за ст.15 ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України замах на шахрайство, вчинений у великих розмірах.

У відповідності до витягу з ЄРДР станом на 09.05.2025 року у вказаному кримінальному провадженні №0000119 від 28.01.2025 року внесеному до ЄРДР за правовою кваліфікацією за ч.1 ст.190 КК України орган досудового розслідування визначено: Сектор дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Черкаської окружної прокуратури: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Вказує, що 13.05.2025 року вона вернулась до уповноваженого процесуального прокурора Черкаської окружної прокуратури із клопотання від 13.05.2025 року за №2 про проведення процесуальних дій в порядку ст.ст.36, 220 КПК України згідно якого просила прокурора вчинити процесуальні дії в порядку ст.160 КПК України.

Однак, 14.05.2025 року на її електронну пошту надійшла відповідь від Першого заступника керівника Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 у відповідності до якої зазначено наступне: «Направляю за належністю клопотання ОСОБА_3 від 13.05.2025…». Тобто як вбачається із відповіді перший адресат вказаний «Т.в.о начальника СД Черкаського районного управління поліції ГНП в Черкаській області ОСОБА_8 ».

Таким чином, а ні жодний процесуальний прокурор, не здійснили розгляд клопотання в порядку ст.220 КПК України, а перший заступник прокурора ОСОБА_9 здійснюючи керівництво над прокурорами не уповноважений на розуміння свої повноважень та повноважень своїх підлеглих, які чітко визначені ст.ст.36, 220 КПК України.

Тому звертає увагу суду, що таким чином заступник прокурора підриває авторитет прокуратури. Роз`яснення, щодо розгляду клопотання, яке було подано саме до процесуального прокурора в порядку ст.220 КПК України не узгоджується із нормами КПК України на які посилається цілий заступник Черкаської окружної прокуратури, про що вбачається явна бездіяльність як самих процесуальних прокурорів так і заступником прокурора в порушення ЗУ «Про прокуратуру» та звертає увагу суду, що вказане кримінальне провадження для неї має особливе значення як для професійного діючого адвоката, колишнього слідчого та як жінки яка потребує захисту честі і гідності, яка зазнала в період з 2019 року по 2024 рік психологічного та фізичного насильства та внаслідок незаконних дій гр. Кондратюка, та внаслідок шахрайських його дій втратила вже частину свого майна, втратила здоров`я (про що наявні всі медичні документи в матеріалах кримінального провадження).

Наразі зазначена особа в судовому порядку у справі за №712/14342/24 намагається незаконно стягнути з неї неіснуючий борг, однак з січня місяця прокуратурою не вчинено жодної дії для виконання завдань кримінального провадження з метою припинення вчинення кримінального правопорушення та захисту особи від вчиненого злочину та виконання своїх повноважень у відповідності до ст.36 КПК України, ЗУ «Про прокуратуру та принципів професійної діяльності, а саме: принцип верховенства права та законності; принцип справедливості, неупередженості та об`єктивності; принцип професійної честі і гідності, формування довіри до прокуратури; принцип компетентності та професіоналізму.

Ч.1 ст.220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, ПРО ВИКОНАННЯ БУДЬ-ЯКИХ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ДІЙ ТА У ВИПАДКАХ, УСТАНОВЛЕНИХ ЦИМ КОДЕКСОМ, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Ч.2 ст.220 КПК України чітко передбачено, що про РЕЗУЛЬТАТИ РОЗГЛЯДУ клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а У РАЗІ НЕМОЖЛИВОСТІ ВРУЧЕННЯ З ОБ`ЄКТИВНИХ ПРИЧИН - НАДСИЛАЄТЬСЯ ЇЙ. ОДНАК З НАВЕДЕНОЇ ВІДПОВІДІ ПРОКУРОРА ВІД 14.05.2025 ЗА №54/1-Р-25 ВБАЧАЄТЬСЯ, ЩО КЛОПОТАННЯ ВІД 13.05.2025 ПРО ПРОВЕДЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ДІЙ В ПОРЯДКУ СТ.220 КПК УКРАЇНИ БУЛО НЕЗАКОННО ПЕРЕНАПРАВЛЕНЬ ДЛЯ РОЗГЛЯДУ ОРАНУ ДІЗНАННЯ ТА ПРИЙНЯТТЯ РІШЕННЯ ЗГІДНО ВИМОГ ЧИННОГО ЗАКОНОДАВСТВА.

Що означає вказане роз`яснення заступника прокурора ч.1 ст.1, ч.5 ст.38, 39-1, 40-1 КПК України в розумінні ст.220 КПК України не відомо, так як стаття чітко передбачає, що прокурор повинен саме здійснити РОЗГЛЯД КЛОПОТАННЯ, тобто розглянути клопотання по суті, а не перенаправити до органу, який здійснює досудове розслідування у формі дізнання.

Згідно П.4 ст.2 ст.36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: 4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - ОСОБИСТО ПРОВОДИТИ СЛІДЧІ (РОЗШУКОВІ) ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В ПОРЯДКУ , ВИЗНАЧЕНОМУ ЦИМ КОДЕКСОМ.

Вважає, що з наведеної відповіді не вбачається, що прокурором було розглянуто по суті клопотання та не надано відповіді про його задоволення чи прийняття рішення про відмову в його задоволенні по суті самого клопотання. Тобто з наведеного вбачається, що прокурор не розглянув подане клопотання про проведення процесуальних дій, а переклав вказаний обов`язок на орган дізнання, що суперечить ст.220 КПК України.

Відтак вважає що, із вищенаведених обставин вбачається бездіяльність ПРОКУРОРІВ, ЩО ЗДІЙСНЮЮЮТЬ ПРОЦЕСУАЛЬНЕ КЕРІВНИЦТВО ЧЕРКАСЬКОЇ ОКРУЖНОЇ ПРОКУРАТУРИ ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ПЕРШОГО ЗАСТУПНИКА КЕРІВНИКА ЧЕРКАСЬКОЇ ОКРУЖНОЇ ПРОКУРАТУРИ АРТЕМ ШЛЯХОВ, яка полягає у не розгляді клопотання про проведення процесуальних дій від 13.05.2025 року за №2 у кримінальному провадженні №0000119 від 28.01.2025 року внесеному до ЄРДР за правовою кваліфікацією за ч.1 ст.190 КК України в порядку ст.220 КПК України, а тому скарга підлягає до задоволення.

Порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (Верховний суд України постанова від 16.03.2017 року у справі № 671/463/15-к).

З урахуванням того, що відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, у тому числі потерпілим, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Питання здійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, у порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, стосується строків регламентованих вказаним Кодексом щодо розгляду клопотань, заяв сторін, у ракурсі норм ст.220 того ж Кодексу, в їх системному зв`язку, у строк не більше трьох днів з моменту подання того чи іншого звернення, бо у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (ч.6 ст.9 КПК України).

Також слід врахувати, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Справедливе застосування норм права означає, що її застосування перебуватиме у справедливому балансі з обставинами самої справи. Тим паче, що справедливість, дійсно, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні певного питання для регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

При розгляді скарги по суті, слід звернути увагу, що в силу положень чинного кримінального процесуального законодавства України, заявлене потерпілим клопотання не розглянуто з дотриманням вимог ст.220 КПК України.

За таких обставини, вважає, що скарга є цілком обґрунтованою, що скарга підлягає задоволенню шляхом зобов`язання вчинити дію за клопотаннями згідно ст.220 КПК України, так як такий спосіб захисту порушених прав є єдино ефективним засобом юридичного захисту в національному органі у світлі норм ст.307 даного Кодексу.

В такому випадку слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України»). Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора - є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями частини 1 статті 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, потерпілим, його представником- заявником, чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

З огляду на вищевказані положення процесуального закону порушені права скаржника підлягають захисту шляхом зобов`язання прокурора розглянути клопотання скаржниці з дотриманням приписів ст.220 КПК України.

Відповідно до ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала.

До початку судового засідання прокурор ОСОБА_5 подала заяву в якій просила скаргу ОСОБА_3 розглядати без участі представника окружної прокуратури, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Просила відмовити у задоволенні скарги. Окремо приєднала копію відповіді наданої ОСОБА_3 .

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, до початку судового засідання подала заяву в якій просила розгляд скарги проводити без її участі, скаргу задовольнити в повному обсязі.

Положеннями ч.4 ст.107 КПК України визначено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за можливе розгляд скарги проводити у відсутність учасників справи та без фіксування судового процесу технічними засобами. Обов`язкової участі сторін провадження для з`ясування обставин не встановлено.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Положення статті 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Частиною 2 ст.307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Встановлено, що ОСОБА_3 , 13.05.2025 звернулася до прокурора Черкаської окружної прокуратури з клопотанням про виконання процесуальних дій (в порядку ст.220 КПК України) у кримінальному провадженні №0000119 від 28.01.2025 внесеному до ЄРДР за правовою кваліфікацією за ч.1 ст.190 КК України.

14.05.2025 за №54/1-р-25 ОСОБА_3 за результатами звернення, першим заступником керівника Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_10 надана відповідь, якою клопотання від 13.05.2025 щодо проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000119 від 28.01.2025 направлено за належністю Т.в.о. начальнику СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 .

Частиною 2 статті 36 КПК України окреслені повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Так, він уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; 3) доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; 4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; 5) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 7) скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; 8) ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування; 9) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 10) погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; 11) повідомляти особі про підозру тощо.

З аналізу повноважень прокурора можна дійти висновку, що функція процесуального керівника полягає у реалізації конституційної функції нагляду за додержанням законів органами, які проводять дізнання та досудовий розгляд, організації процесу досудового розслідування, визначенні напрямів розслідування, координації процесуальних дій, сприянні створенню умов для нормального функціонування слідчих, забезпеченні додержання у процесі розслідування вимог законів України.

За приписами ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається і змінюється керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

Тобто, після призначення процесуальним керівником прокурор наділяється повноваженнями на здійсненні ним нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Повноваження процесуального керівництва визначені вищенаведеною нормою ч.2 ст.36 КПК України.

У відповідності до положень ст.220 КПК України розгляд клопотання під час досудового розслідування слідчим, прокурором має здійснюватися в строк не більше трьох днів з моменту його подання, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка його заявила. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже, якщо клопотання задовольняється, слідчий чи прокурор повинен забезпечити виконання прохання, про яке зазначається у клопотанні особою, що його заявила. Для цього слідчий або прокурор, керуючись статтями 111, 112 КПК, надсилає заінтересованій стороні повідомлення про проведення процесуальної дії або прийняте процесуальне рішення.

Згідно із ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Виходячи із вищевказаних норм кримінально-процесуального закону, по клопотанню сторони захисту або потерпілого слідчий або прокурор повинен виконати вимоги ст.220 КПК України, оскільки у разі не розгляду у передбачений законом строк клопотання сторони захисту, у останньої настає право оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора до слідчого судді, який у відповідності до положень ст.3 ч.1 п.18 КПК України здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Виходячи з дослівного тлумачення норми ст.220 КПК України слідчим або прокурором повинна прийматися постанова про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання.

Відтак, згідно зі ст.220 КПК України, клопотання у кримінальному провадженні під час досудового розслідування подається прокурору, який відповідно до ст.36 КПК України здійснює процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні.

Разом з тим, ч.1 ст.36, ч.5 ст.40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Таким чином станом на день звернення зі скаргою та станом на день її розгляду слідчому судді не надано відомості щодо розгляду клопотання від 13.05.2025 процесуальним прокурором, слідчим, з чого вбачається бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання заявника.

В цій частині знаходжу слушним зауваження ОСОБА_3 з приводу вибору процесуальної особи щодо розгляду її клопотання в межах наданих повноважень. Слідчий суддя при розгляді скарги перевіряє лише дотримання відповідною службовою особою процедури прийняття рішення та наявності у такої особи правомочності його прийняття.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги та відповідно зобов`язати уповноважених осіб, бездіяльність яких є предметом оскарження, розглянути до чинного законодавства клопотання ОСОБА_3 про проведення процесуальних дій від 13.05.2025 за № 2 у кримінальному провадженні №0000119 від 28.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України (процесуальні прокурори даного кримінального провадження).

Керуючись ст.ст.2, 7, 9, 24, 40, 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Черкаської окружної прокуратури, яка полягає у не розгляді клопотання про проведення процесуальних дій від 13.05.2025 за № 2 задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Черкаської окружної прокуратури розглянути клопотання ОСОБА_3 про проведення процесуальних дій від 13.05.2025 за № 2 у кримінальному провадженні №0000119 від 28.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Повідомити заявника, як заінтересовану особу, за результатами розгляду її клопотання.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст рішення складено та проголошено 13.06.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1