Провадження № 1-кс/202/5051/2025
УХВАЛА

Іменем України

11 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_5 на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги від 04.11.2024, подав скаргу на бездіяльність слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме грошових коштів у сумі 8000 (вісім тисяч) доларів США, вилучених під час обшуку 19.09.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , у квартирі, що належить ОСОБА_6 , чоловіку ОСОБА_5 .

З матеріалів скарги вбачається, що 19.09.2023 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2023, винесеної відповідно до ст. 234 КПК України, було проведено обшук у квартирі за вказаною адресою. Ухвала передбачала можливість вилучення, зокрема, грошових коштів, які, ймовірно, здобуті злочинним шляхом. Під час обшуку було вилучено грошові кошти в сумі 8000 доларів США. 28.09.2023 слідчим винесено постанову про визнання цих коштів речовими доказами у кримінальному провадженні №0000471.

У ході досудового розслідування було проведено низку експертиз, зокрема експертизу, на підставі висновку якої від 13.10.2023 № СЕ-19/104-23/35289-НЗПРАП встановлено, що поодинокі частинки речовини рослинного походження зеленого кольору на внутрішніх поверхнях 4 (чотирьох) пакетів з полімерного матеріалу з «фіксатором», наданих на експертизу 06.10.2023, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса речовини не могла бути визначена через її незначну кількість.

Скаржником було подано клопотання про повернення тимчасово вилученого майна 11.11.2024 та 03.07.2025, однак слідчий не виконав вимоги ч. 1 ст. 169 КПК України щодо повернення майна. З моменту проведення обшуку 19.09.2023 та ряду експертиз пройшов значний час понад 22 місяці, але ані ОСОБА_7 , ані її чоловіку ОСОБА_6 не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до ст. 276 КПК України. Доказів, які б підтверджували, що вилучені кошти здобуті злочинним шляхом, зокрема пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, не надано. Натомість ОСОБА_5 надано докази законності походження коштів, зокрема довідку про доходи ОСОБА_6 від 18.10.2023 та довідку від ТСЦ про продаж автомобіля.

У судовому засіданні слідчий не заперечував проти повернення вилучених грошових коштів ОСОБА_7 , що додатково свідчить про відсутність підстав для подальшого утримання майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасове вилучення майна це фактичне позбавлення особи можливості володіти, користуватися чи розпоряджатися майном до прийняття рішення про його арешт або повернення. Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, якщо клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не подано протягом 48 годин після вилучення, майно підлягає негайному поверненню особі, у якої воно було вилучено. Постанова про визнання коштів речовими доказами від 28.09.2023 не замінює судового рішення про арешт майна, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може бути застосовано лише на підставі ухвали слідчого судді.

Частина 1 ст. 169 КПК України встановлює, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема у разі, якщо клопотання про арешт не подано у встановлений строк, або якщо прокурор визнає вилучення безпідставним, або за ухвалою слідчого судді чи суду. Визнання коштів речовими доказами не звільняє слідчого від обов`язку подати клопотання про арешт, як того вимагає ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність слідчого, зокрема щодо неповернення тимчасово вилученого майна. Частина 1 ст. 304 КПК України встановлює строк звернення зі скаргою на бездіяльність у 10 днів, однак, як зазначено в Узагальненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.01.2017 №9-49/0/4-17, бездіяльність щодо неповернення тимчасово вилученого майна є триваючою, а отже, строк оскарження не обмежується, доки обов`язок повернення майна не виконано.

Щодо висновку експертизи від 13.10.2023, слідчий суддя зазначає, що виявлення незначної кількості канабісу на внутрішніх поверхнях полімерних пакетів не встановлює прямого зв`язку з вилученими коштами як такими, що здобуті злочинним шляхом. Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть служити засобами для встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Проте відсутність доказів, які б пов`язували вилучені кошти з незаконною діяльністю, а також ненадання повідомлення про підозру ані ОСОБА_7 , ані ОСОБА_6 , свідчать про відсутність підстав для подальшого утримання коштів як речових доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а право приватної власності є непорушним. Статті 7 та 16 КПК України закріплюють недоторканість права власності як загальну засаду кримінального провадження. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на мирне володіння майном, а практика Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справах «Гатрідіс проти Греції», «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії», «Спорронг та Льонрот проти Швеції») підкреслює необхідність пропорційності та законності будь-якого втручання у право власності.

Враховуючи, що: клопотання про арешт вилучених коштів не подавалось; слідчий не заперечував проти їх повернення; ані ОСОБА_5 , ані ОСОБА_6 не повідомлено про підозру після проведення обшуку та ряду експертиз; надано докази законності походження коштів; висновок експертизи не встановлює зв`язку між коштами та незаконною діяльністю, бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна є протиправною та підлягає усуненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-3, 7, 16, 22, 24, 42, 98, 167-171, 234, 276, 303, 304, 306, 307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_5 вилучені в ході обшуку грошові кошти у сумі вісім тисяч доларів США у кримінальному провадженні № 0000471 від 05.05.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1