Справа № 450/3182/25 Провадження № 1-кс/450/478/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю, зареєстрованому та жителю АДРЕСА_1 , в порядку статті 89 КК України такому, що не має судимості, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

23.07.2025 року слідчий СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням, погодженим прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 діб без визначення розміру застави.

Мотивував клопотання тим, що, як встановлено досудовим розслідуванням, 21.07.2025 року о 00 год. 10 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи поблизу будинку № 1 за адресою Львівська обл., м. Пустомити, вул. Козацька, в ході раптово виниклого на побутовому ґрунті конфлікту з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на умисне вбивство, наніс останньому один удар ножем в ділянку шиї, чим спричинив колото-різану рану шиї з пошкодженням судини та лівобічний гемопневмоторакс, однак не довів злочинного умислу до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 вчасно було надано першу медичну допомогу та госпіталізовано до медичного закладу. Таким чином, ОСОБА_5 здійснив закінчений замах на умисне вбивство. 21.07.2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та у вказаний день повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Враховуючи викладене вище, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме закінченому замаху на умисне вбивство.

Необхідність застосування запобіжного заходу у виді триманні під вартою слідчий мотивує тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, може переховуватися від органу досудового розслідування і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, має можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення. На підставі наведеного просив клопотання задовольнити.

Слідчий СВ ВП № 2 ЛРУП № 3 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 та прокурор Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримали з мотивів викладених у такому та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 , з думкою якої погодився підозрюваний ОСОБА_5 , просили обрати альтернативний запобіжний захід з числа, що не пов`язані із триманням під вартою.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, вказаних у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені ст. 178 КПК України.

Положеннями ч. 1 та ч. 3 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.07.2025 року стверджується, що 21.07.2025 року в ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, відкрито кримінальне провадження № 0000611.

21.07.2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та у вказаний день повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.

Відтак, перебуваючи на волі ОСОБА_5 матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватись від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, щодо нього є наявність обґрунтованої підозри, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 року) «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу».

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З огляду на вказане, слід прийти до висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб без визначення розміру застави.

Покликання захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 щодо можливості застосування щодо останнього будь-якого іншого запобіжного заходу з числа, які не пов`язані з триманням під вартою, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не підкріплені належними і допустимими доказами, які б свідчили про можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та усунення у зв`язку із цим ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Запропоновані стороною захисту альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, враховуючи специфіку кримінального провадження, а також не можуть у повному обсязі нівелювати наявні ризики.

Таким чином, щодо підозрюваного ОСОБА_5 на даному етапі кримінального провадження не може бути застосовано запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 діб без визначення розміру застави, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів (діб), а саме з моменту його фактичного затримання та обмеження у здійсненні права на вільне пересування, зокрема з 21 липня 2025 року до 19 вересня 2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали виготовлений 23 липня 2025 року в приміщенні Пустомитівського районного суду Львівської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1