Провадження № 1-кп/638/1161/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000468 від 04.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

У С Т А Н О В И В:

На розгляді Шевченківського районного суду м. Харкова перебуває зазначений обвинувальний акт. Стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою, строк тримання під вартою закінчується 13 липня 2025 року.

У судовому засіданні прокурор Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовими клопотаннями про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , прокурор посилається на те, що існує обґрунтована підозра обвинуваченої у вчиненні інкримінованого тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років та вважає, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу, та продовжують існувати і наразі його вагомість не зменшилась, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на свідків.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати відносно обвинуваченої більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказав, що дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжувалась неодноразово та наразі відсутня потреба у його застосуванні, ураховуючи, що ОСОБА_5 не має наміру ухилятись від суду, проживає постійно за місцем реєстрації, має міцні соціальні зв`язки, а також вік обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала думку захисника адвоката ОСОБА_4 .

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання щодо доцільності продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , приходить до наступного.

Частина 1 статті 199 КПК України закріплює, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_5 , суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка є пенсіонеркою, має постійне місце проживання, заміжня. З огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність діяння, а також тяжкість покарання за тяжкий злочин, у вчиненні якого обвинувачується остання та обставини вчинення злочину, що інкриміновано, суд приходить до висновку, що наразі не перестав існувати ризик, який став підставою для обрання відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, визначений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України: можливість переховування від суду.

При цьому суд вважає, що існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості обвинуваченої незаконно впливати на свідків прокурором не доведений, позаяк всі свідки вже були допитані в ході судового розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114 - 2, 258-258 - 6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з викладеного, враховуючи характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченій злочину, що в сукупності вказує про підвищену суспільну небезпеку діяння, а також те, що інкримінований обвинуваченій злочин віднесено згідно статті 12 КК України до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог частини першої статті 197 КПК України, обраний відносно обвинуваченої запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діяння, яке їй інкримінується, а разом з іншим, допомагає уникнути ризику, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, існування якого доведено прокурором, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченій строком на 60 днів.

Суд також зазначає, що продовжуючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали, не втратили своєї вагомості і під загрозою можливого застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яке інкриміноване обвинуваченій, остання може переховуватись від суду.

Наявність вказаного вище ризику виключає застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України та відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК виправдовує подальше тримання обвинуваченої під вартою.

Керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, вважаю за необхідне не визначати розмір застави при застосуванні до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 177, 178, 183 194, 199, 331, 371-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» без визначення застави.

Строк дії ухвали до 05 вересня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1