Номер провадження: 11-кп/813/1477/25
Справа № 946/1181/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2025 року м. Одеса

Одеській апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_2 від розгляду апеляційних скарг прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , представника потерпілої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 , на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 12.02.2025 року в кримінальному провадженні №0001019, внесеному до ЄРДР 25.08.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.153, ч.2 ст.156 КК України,

установив:

Оскарженою ухвалою задоволено клопотання захисника ОСОБА_13 та повернуто прокурору для усунення недоліків обвинувальний акт, затверджений 17.02.2021 року прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0001019 від 25.08.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.153, ч.2 ст.156 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 , представник потерпілої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_12 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу суду та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого провадження, у зв?язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського апеляційного суду від 05.05.2025 року визначено колегію суддів для розгляду вказаного апеляційного провадження в складі: головуючого - судді ОСОБА_2 , суддів учасників-колегії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

До початку апеляційного розгляду, від захисника ОСОБА_6 надійшла до суду заява про відвід судді ОСОБА_2 , який мотивований тим, що суддя ОСОБА_2 неодноразово приймали участь у розгляді апеляційних скарг прокурора на ухвали місцевих судів про повернення обвинувального акта в даному кримінальному провадженні, за результатами розгляду яких були скасовані ухвали місцевих судів.

Також захисник ОСОБА_6 вважає, що вказані обставини викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_2 , оскільки він раніше вже висловлював про необґрунтованість повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, тобто має сформовану позицію про необхідність призначення цього обвинувального акта до судового розгляду. Крім того, вказане питання просила розглядати у її відсутності.

08.05.2025 року на адресу суду, від захисника ОСОБА_13 , представника малолітньої потерпілої ОСОБА_14 - ОСОБА_15 , надійшли клопотання про розгляд заяви про відвід у їх відсутності.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином.

Розглянувши заяву про відвід, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Вирішення питань щодо відводів регулюється §6 Глави 3 КПК України.

Статтею 75 КПК України визначено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні закріплені в статті 76 КПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що безсторонність (неупередженість) суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Мироненко і Мартенко проти України»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення ЄСПЛ у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надає вимога об`єктивної безсторонності (рішення ЄСПЛ у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Забезпечення достатніх гарантій виключення будь-яких обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді досягається, у тому числі, шляхом вирішення відводів.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Із заяви захисника ОСОБА_6 про відвід вбачається, що остання висловлює сумніви в неупередженості судді ОСОБА_2 при розгляді даної справи, посилаючись на те, що суддя ОСОБА_2 раніше приймав участь в кримінальному провадженні №0001019, внесеному до ЄРДР 25.08.2020 року та при розгляді інших ухвал місцевих судів про прийняття аналогічних рішень про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

Захисник ОСОБА_6 наполягає, що оскільки суддя ОСОБА_2 раніше вже приймав участь в розгляді апеляційних скарг на аналогічні ухвали про повернення обвинувального акту та скасовував їх, у сторони захисту існують сумніви в неупередженості суддів.

Розглядаючи заявлений відвід, колегія суддів враховує, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.06.2021 року у складі колегії суддів: ОСОБА_16 , ОСОБА_2 , ОСОБА_17 задоволено апеляційні скарги прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_9 ОСОБА_18 та представника потерпілої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_19 ; скасовано ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.05.2021 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акта в кримінальному провадженні №0001019 від 25.08.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.153, ч.2 ст.156 КК України; та призначено новий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду (справа №946/1181/21, провадження апеляційного суду №11-кп/813/1557/21).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.01.2022 року у складі колегії суддів: ОСОБА_20 , ОСОБА_2 , ОСОБА_16 , задоволено апеляційні скарги прокурора ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_19 ; скасовано ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 11.10.2021 року про повернення прокурору обвинувального акта у цьому ж кримінальному провадженні для усунення недоліків; та призначено новий розгляд у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження в іншому складі суду (справа №946/1181/21, провадження апеляційного суду №11-кп/813/608/22).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.09.2023 року у складі колегії суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , задоволено апеляційні скарги прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 , представника потерпілої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_19 та представника потерпілої ОСОБА_21 адвоката ОСОБА_10 ; скасовано ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.05.2023 року про повернення обвинувального акта у цьому ж кримінальному провадженні; та призначено його новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження в іншому складі суду (справа № 946/1181/21, провадження апеляційного суду №11-кп/813/1622/23).

На даний час в провадження апеляційного суду надійшли апеляційні скарги прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , представника потерпілої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 , на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 12.02.2025 року про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.

У сторони захисту існують сумніви щодо неупередженості та безсторонності судді ОСОБА_2 , оскільки він вже неодноразово висловлювався щодо відповідності обвинувального акта вимогам процесуального закону та звертав увагу місцевого суду на необхідність розгляду обвинувального акта по суті.

Колегія суддів вважає, що апеляційний суд не повинен переконувати сторону захисту щодо відсутності упередженості та безсторонності в розгляді даного кримінального провадження.

Водночас колегія суддів вважає, що у разі подальшої участі судді ОСОБА_2 в розгляді даної справи, з урахуванням того, що раніше суддя вже неодноразово висловлювався про відповідність обвинувального акта вимогам процесуального закону, а підстави повернення обвинувального акта в ухвалі Болградського районного суду Одеської області від 12.02.2025 року, фактично є аналогічними з мотивами повернення обвинувального акта в ухвалах, які раніше були скасовані апеляційним судом у складі колегії суддів до яких входив суддя ОСОБА_2 , у сторін провадження або сторонніх спостерігачів, незважаючи на результати даного розгляду, дійсно можуть виникнути сумніви в неупередженості судді при прийнятті рішення.

Вирішуючи питання щодо заявленого відводу, колегія суддів керується, положеннями ст.ст. 1, 15 Кодексу суддівської етики.

Відповідно до ст. 1 Кодексу суддівської етики суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Згідно положень ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів (цінність 2 принципу «Неупередженість»), схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За таких підстав, на виконання вимог п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, з урахуванням існування обставин, які за переконанням сторони захисту унеможливлюють участь судді ОСОБА_2 в розгляді апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що заявлений відвід підлягає задоволенню, оскільки в разі його не задоволення та розгляду даним складом суду справи по суті, сторони кримінального провадження або інші сторонні спостерігачі, можуть поставити під сумнів будь-яке рішення апеляційного суду в даному складі суду та стверджувати, що таке рішення є наслідком упередженості суддів у прийнятті рішення.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 7, 8, 9, 21, 28, 75, 376, 419 КПК України,

постановив:

Заяву захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_2 задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_2 від участі в розгляді апеляційних скарг прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , представника потерпілої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 , на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 12.02.2025 року в кримінальному провадженні №0001019, внесеному до ЄРДР 25.08.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.153, ч.2 ст.156 КК України.

Передати матеріали судового провадження №11-кп/813/1477/25 до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4