Провадження №11-сс/801/487/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

при секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного в режимі відеоконференції ОСОБА_7

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького районного суду Вінницької області від 13 червня 2025 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Війтівка Бершадського району Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків та злочинів), передбачених ст. 129 ч. 1, 296 ч. 1, 296 ч. 4, 345 ч. 1 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження № 0000376, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2025 року за ознаками ст. 129 ч. 1, 296 ч. 1, 296 ч. 4, 345 ч. 1 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 12.06.2025 оголошено підозру за ст. 129 ч. 1, 296 ч. 1, 296 ч. 4, 345 ч. 1 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання, тобто до 22 години 40 хвилин 10 серпня 2025 року без визначення застави.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вказав, що прокурором під час розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, а також ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків та експертів у кримінальному провадженні.

Також пославшись на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважав недоцільним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.09.2025 через істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність висновків фактичним обставинам провадження. Просить винести своє рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, натомість застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання із одночасним покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду клопотання слідчим суддею в порушення вимог ст. 178 КПК України не надано оцінку усіх обставин, які необхідно враховувати під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу. Зокрема, на переконання захисника слідчий суддя не врахував:

-доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, зокрема в частині мотивів вчинення кримінального правопорушення, що істотно впливає на кваліфікацію дій підозрюваного;

-відсутність переконливих доказів, які б стверджували наявність ризиків, зазначених у клопотанні слідчого;

-дані про особу підозрюваного, зокрема надані стороною захисту документи про стан здоров`я;

-відсутність доводів прокурора про неможливість застосування менш суворих запобіжних заходів;

-відсутність підстав для незастосування застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, слідчим суддею зазначені вимоги закону дотримано, а висновки про необхідність обрання найсуворішого запобіжного заходу належним чином умотивовані.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Висновки щодо обґрунтованості підозри.

Стосовно обґрунтованості підозри, суд зазначає, що за змістом п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому в кримінальному процесуальному розумінні існує відмінність між обґрунтованістю та доведеністю висунутої підозри, в тому числі на підставі достатніх, допустимих та достовірних доказів.

Так, у справі «Кавала проти Туреччини» (рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1(с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1(с) ст. 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.

Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень".

Зі змісту ж оголошеної 12.06.2025 підозри в достатній мірі можна дійти висновку, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ст. 129 ч. 1, 296 ч. 1, 296 ч. 4, 345 ч. 1 КК України, одне з яких віднесено до тяжких злочинів.

Висновки щодо установлених ризиків.

Стосовно наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважав доведеним ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, а також ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Як убачається із поданого клопотання та доданих до нього документів, підозрюваний одразу після вчинення кримінальних правопорушень, за яким йому оголошено підозру, незважаючи на вимоги працівників правоохоронних органів залишив місце події та переховувався, внаслідок чого був затриманий лише наступної доби. Такі дані свідчать про наявність об`єктивних підстав вважати доведеним, що підозрюваним буть вчинятись спроби ухилятись від органів досудового розслідування чи суду. Таким чином суд вважає доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того поведінка підозрюваного під час вчинення злочинів, поєднана із вчиненням тиску на сторонніх осіб, на початковому етапі досудового розслідування надає підстави вважати, що останній дійсно може вчиняти такі ж дії стосовно учасників процесу, зокрема потерпілих та свідків, під час досудового розслідування.

Висновки щодо врахування даних про особу підозрюваного

За приписами ст. 187 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, зазначені положення слідчим суддею також враховано, а саме відсутність попередніх притягнень до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику, сімейний стан, наявність постійної роботи та утриманців.

Надані ж стороною захисту довідки про стан здоров`я підозрюваного жодним чином не зменшують істотність установлених ризиків.

Таким чином, незважаючи на врахування позитивних даних про особу ОСОБА_7 , з урахуванням встановлених ризиків, на даному етапі кримінального провадження застосування менш суворого запобіжного заходу аніж тримання під вартою не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не сприятиме завданням кримінального судочинства.

Висновки щодо підстав невизначення застави.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Проте частина четверта статті 183 КПК України встановлює винятки з цього правила та визначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, з-поміж інших щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Системний аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку про те, що за наявності обґрунтованої підозри особи у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), визначених в п. 1-5 ч. 4 ст. 183 КПК України вирішення питання про визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, належить до дискреційних повноважень слідчого судді, проте з обов`язковим урахуванням підстав та обставин, передбачених ст. 177, 178 КПК України та рішення слідчого судді про визначення або невиначення застави має бути належним чином умотивовано.

Суд звертає увагу, що положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені застави: обставини кримінального правопорушення, особливий характер справи, майновий стан підозрюваного, його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб, масштаб його фінансових операцій, дані про особу підозрюваного, встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК, «професійне середовище» підозрюваного, шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням, тощо.

Кримінальне правопорушення, зокрема передбачене ч. 4 ст. 296 КК України відноситься до тяжких злочинів у сфері забезпечення громадського порядку та його суспільна небезпека полягає, насамперед, у забезпеченні безпечних суспільних відносин, особливо в умовах воєнного стану. Натомість зі змісту підозри можна дійти висновку про ігнорування ОСОБА_7 правил співіснування у суспільстві, що з урахуванням значного суспільного інтересу (особливий характер справи) та вчинення кримінальних правопорушень із застосуванням насильства (вогнепальної зброї) на даному етапі кримінального провадження включає можливість визначення застави.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2025 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів без визначення застави щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків та злочинів), передбачених ст. 129 ч. 1, 296 ч. 1, 296 ч. 4, 345 ч. 1 КК України залишити без змін.

Ухвала є остаточною та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: