Справа № 369/7388/25
Провадження № 1-кс/369/1358/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2025 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 17.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 17.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Бучанського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 17.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадження здійснюється Києво-Святошинською окружною прокуратурою Київської області.

Так, до Бучанського РУП в Київській області надійшла заява від громадянки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що у період військового стану невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи коштами заявниці на загальну суму 95 000 грн. (ЖЕО 1347 від 17.03.2025)

В ході проведення досудового розслідування, допитано в статусі потерпілого ОСОБА_4 , яка повідомила, що 28 січня 2025 року на сайті знайомства «Kissmia» познайомилась з чоловіком, який представився ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній повідомив що він військовий, також розповідав, що планує демобілізуватись у зв`язку з пораненням. Спілкувались у Viber та Telegram, контактні номери ОСОБА_6 які він надавав для зв`язку НОМЕР_1 , 08, на теперішній час телефони поза зоною досягнення. З контактного телефону НОМЕР_1 спілкувались за допомогою Telegram, а з контактного телефону НОМЕР_2 спілкувались за допомогою Viber.

Крім того, так званий ОСОБА_6 розповідав потерпілій, що проходить військову службу у третій штурмовій бригаді другого батальйону п`ятого взвод.

В подальшому приблизно через кілька тижнів спілкування « ОСОБА_6 » почав просити у потерпілої фінансову допомогу мотивуючи тим, що у нього не вистачає коштів на лікування, тому ОСОБА_4 стало шкода «Антона» який увійшов до неї в довіру і вона зі своєї банківського рахунку НОМЕР_3 переказала кошти на банківську картку яку надав « ОСОБА_6 », а саме: НОМЕР_4 яка була відкрита на ім`я ОСОБА_7 . На вказану банківську картку різними квитанціями протягом трьох тижнів переказала 17 400 грн.

В подальшому ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 , що під час виконання бойового завдання документи, а саме: паспорт, банківську картку. На підставі чого останній попросив ОСОБА_4 відкрити банківську картку на її ім`я та надіслати йому на час, поки він відновлює свою. Будучи впевненою та довіряючи «Антону» відправила свою дебетову банківську картку через Нову Пошту з відділення НП №18 в Кривому Розі на НП № 10 за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка на ім`я ОСОБА_5 , але коли ОСОБА_4 була на новій пошті та вказала оператору номер телефону НОМЕР_1 та оператор повідомив, що вказаний номер рахується за користувачем на ім`я ОСОБА_8 , але прізвища ОСОБА_4 не запам`ятала у зв`язку з тим, що поспішала.

Після отримання « ОСОБА_6 » банківської картки останній здійснив покупки в магазинах продуктів у м. Києві, а потім в ніч з 08 березня на 09 березня 2025 року за допомогою цієї картки змінив фінансовий номер привату24 та виконав 3 переводи на картку, на яку ОСОБА_4 раніше переводила «Антону» кошти 517371 на загальну суму 95 000 грн.

09 березня 2025 року о 04 год 00 хв ОСОБА_4 заблокувала всі свої банківські картки та почала телефонувати «Антону», однак контактні номери були вже не актуальні. Всі свої повідомлення з чатів «Антон» по видаляв, також видалив свою анкету на сайті знайомств.

Отримавши інформацію з НП № 10 за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова 32, встановлено, що посилку з номером 4550 в якій потерпіла ОСОБА_4 надіслала банківську картку отримав громадянин ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 який користується контактним номером телефону НОМЕР_1 .

Під час досудового розслідування до СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого УПК в Київській області ДКП НП України про те, що під час проведення слідчих (розшукових) дій отримано інформацію про те, що до вчинення кримінального правопорушення причетні:

?ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , користується транспортний засобом DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_6 , сірого кольору, який належить на праві власності його матері ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 НОМЕР_7 ;

?ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОМЕР_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

25.04.2025 року проведено обшук іншого володіння особи, а саме транспортного засобу який перебуває у користуванні ОСОБА_9 - DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_6 , сірого кольору, який належить на праві власності його матері ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/6006/25 від 09.04.25 в ході якого вилучено:

- банківські картки НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 які поміщено до спеціального пакету WAR 1155130.

На підставі викладеного, прокурор просив слідчого суддю накласти арешт на зазначені вище речі.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів на підставі ч.4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що до Бучанського РУП в Київській області надійшла заява від громадянки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що у період військового стану невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи коштами заявниці на загальну суму 95 000 грн. (ЖЕО 1347 від 17.03.2025)

В ході проведення досудового розслідування, допитано в статусі потерпілого ОСОБА_4 , яка повідомила, що 28 січня 2025 року на сайті знайомства «Kissmia» познайомилась з чоловіком, який представився ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній повідомив що він військовий, також розповідав, що планує демобілізуватись у зв`язку з пораненням. Спілкувались у Viber та Telegram, контактні номери ОСОБА_6 які він надавав для зв`язку НОМЕР_1 , 08, на теперішній час телефони поза зоною досягнення. З контактного телефону НОМЕР_1 спілкувались за допомогою Telegram, а з контактного телефону НОМЕР_2 спілкувались за допомогою Viber.

Крім того, так званий ОСОБА_6 розповідав потерпілій, що проходить військову службу у третій штурмовій бригаді другого батальйону п`ятого взвод.

В подальшому приблизно через кілька тижнів спілкування « ОСОБА_6 » почав просити у потерпілої фінансову допомогу мотивуючи тим, що у нього не вистачає коштів на лікування, тому ОСОБА_4 стало шкода «Антона» який увійшов до неї в довіру і вона зі своєї банківського рахунку НОМЕР_3 переказала кошти на банківську картку яку надав « ОСОБА_6 », а саме: НОМЕР_4 яка була відкрита на ім`я ОСОБА_7 . На вказану банківську картку різними квитанціями протягом трьох тижнів переказала 17 400 грн.

В подальшому ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 , що під час виконання бойового завдання документи, а саме: паспорт, банківську картку. На підставі чого останній попросив ОСОБА_4 відкрити банківську картку на її ім`я та надіслати йому на час, поки він відновлює свою. Будучи впевненою та довіряючи «Антону» відправила свою дебетову банківську картку через Нову Пошту з відділення НП №18 в Кривому Розі на НП № 10 за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка на ім`я ОСОБА_5 , але коли ОСОБА_4 була на новій пошті та вказала оператору номер телефону НОМЕР_1 та оператор повідомив, що вказаний номер рахується за користувачем на ім`я ОСОБА_8 , але прізвища ОСОБА_4 не запам`ятала у зв`язку з тим, що поспішала.

Після отримання « ОСОБА_6 » банківської картки останній здійснив покупки в магазинах продуктів у м. Києві, а потім в ніч з 08 березня на 09 березня 2025 року за допомогою цієї картки змінив фінансовий номер привату24 та виконав 3 переводи на картку, на яку ОСОБА_4 раніше переводила «Антону» кошти 517371 на загальну суму 95 000 грн.

09 березня 2025 року о 04 год 00 хв ОСОБА_4 заблокувала всі свої банківські картки та почала телефонувати «Антону», однак контактні номери були вже не актуальні. Всі свої повідомлення з чатів «Антон» по видаляв, також видалив свою анкету на сайті знайомств.

Отримавши інформацію з НП № 10 за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова 32, встановлено, що посилку з номером 4550 в якій потерпіла ОСОБА_4 надіслала банківську картку отримав громадянин ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 який користується контактним номером телефону НОМЕР_1 .

Під час досудового розслідування до СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого УПК в Київській області ДКП НП України про те, що під час проведення слідчих (розшукових) дій отримано інформацію про те, що до вчинення кримінального правопорушення причетні:

?ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , користується транспортний засобом DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_6 , сірого кольору, який належить на праві власності його матері ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 НОМЕР_7 ;

?ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОМЕР_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з чим було проведено обшук за вищевказаною адресою в ході якого вилучено речі, зазначені вище.

Вказані вилучені речі поміщено до спеціального паперового конверту та опечатано печаткою.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вказані речі у відповідності до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні та відповідають критеріям, зазначеним у вказаній статті та необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаного речового доказу.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує можливість використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000073 від 17.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України на:

?банківські картки НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 які поміщено до спеціального пакету WAR 1155130.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1