ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

м. Фастів Київська область 01.07.2025 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання сторони кримінального провадження прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000711 від 20.03.2025 року про арешт майна.

ВСТАНОВИВ:

21.03.2025 року до слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна.

Як зазначено в клопотанні, слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000711 від 20.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

20.03.2025 до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що невстановлені особи, діючи умисно, протиправно, під час дії воєнного стану, здійснюють демонтаж водогону «Дніпро-Рось», що належить ТОВ «Новація-1» між очисними спорудами (вул. Ставищенська, 130) і водозабором на річці Рось та викрадають металеві труби.

20.03.2025 в період часу з 10 год. 00 хв. по 11 год. 30 хв. проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості за координатами 49.7555046, 30.0815786, що знаходиться у полі поблизу населеного пункту с. Глибічка Білоцерківського району Київської області, на якій виявлено та вилучено: гусеничний екскаватор марки JCBJS220SC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 ; два металевих газових балони; 15 фрагментів металевих труб, з товщиною металу 1,5 см, діаметром 1,4 метри та довжиною близько 11 метрів кожна.

20.03.2025 року першим заступником Київської обласної прокуратури у зв`язку з неефективністю проведення досудового розслідування визначено підслідність кримінального провадження за слідчим відділом Фастівського РУП ГУ НП в Київській області.

Постановою слідчого про визнання речових доказів у кримінальному провадженні від 20.03.2025 року вилучене майно визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.03.2025 року накладено в кримінальному провадженні №0000711 від 20.03.2025 арешт, з забороною користування і розпорядження, на тимчасово вилучене в ході проведення 20.03.2025 огляду місця події майно, а саме: гусеничний екскаватор марки JCBJS220SC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Чернігівські Будівельні Конструкції» (); два металевих газових балони; 15 фрагментів металевих труб, з товщиною металу 1,5 см, діаметром 1,4 метри та довжиною близько 11 метрів кожна,що знаходяться на відкритій ділянці місцевості за координатами 49.7555046, 30.0815786 поблизу населеного пункту с. Глибічка Білоцерківського району Київської області.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 21.05.2025 року, ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.03.2025 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 01.07.2025 року, справу передано до провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

Положеннями ст. 2,7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Положеннями п.1 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачене обов`язкове зазначення у клопотанні слідчого, прокурора підстави та мети відповідно положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування арешту майна.

Також в клопотанні повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Як зазначив прокурор в клопотанні, що вилучене майно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні на підставі постанови.

Разом з тим, аналіз клопотання, з яким звернувся прокурор до слідчого судді дає підстави вважати про недостатність доказів про те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

При цьому прокурором необґрунтовано підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту тимчасово вилученого майна, а також, наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України та не надані письмові докази, що обґрунтовують необхідність накладення даного арешту на вказане майно.

Згідно частини першої ст. 172 КПК України, суд зобов`язаний повідомити особу-володільця майна, що належить арештувати, про судовий розгляд поданого клопотання.

Проте данних про місцезнаходження володільця, розпорядника або користувача майна, зокрема вилучених металевих труб, чи інших контактів прокурором в клопотанні не зазначено, що унеможливлює його виклик до суду.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.170-172 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000711 від 20.03.2025 року повернути прокурору для усунення недоліків та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1