Номер провадження: 11-сс/813/1108/25
Справа № 521/5100/25 1-кс/521/2007/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 26 травня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, в рамках кримінального провадження №0000104, внесеного до ЄРДР 01 лютого 2025 року,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 01.07.2025 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 600 (шестиста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2025 року складає суму 1 816 800 (один мільйон вісімсот шістнадцять тисяч вісімсот) гривень.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених пунктами 1,2,3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, які не зменшилися та продовжують існувати, тому є необхідність подальшого тримання під вартою підозрюваного.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій вказують на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, постановленою за неповного з`ясування обставин справи, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя, визначивши заставу у розмірі 600 (шістсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не навів у своїй ухвалі жодної підстави, яку він вважає виключною, та яка давала можливість вийти за межі вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України та визначити такий розмір застави. У свою чергу, слідчий суддя залишив поза увагою, пояснення підозрюваного, який у судовому засіданні повідомив, що він співпрацював з оперативною службою прикордонників та надавав останнім усю інформацію щодо фактів можливого незаконного перетинання кордону.Захисник звертає увагу, щопідозрюваний ОСОБА_8 щиро розкаявся у своїх протиправних діях та активно співпрацює зі слідством. При цьому, визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного та його родини. Так, підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином України, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем навчання, неофіційно працює на підприємстві оператором поломийної машини, де працює його матір прибиральницею. Окрім того, підозрюваний з багатодітної родини, в який утримується нерухомий інвалід першої групи з дитинства, в зв`язку з чим родина потребує фізичної допомоги з боку сина.

Посилаючись на викладене захисник просить скасувати ухвалу змінити в частині розміру застави. Визначити заставу, як запобіжний захід, достатній для забезпечення обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі - 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні захисник підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги, просив задовольнити у повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 12 КПК під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Серед інших, до заходів забезпечення кримінального провадження, віднесено запобіжні заходи (п. 9 ч.2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до клопотання у провадженіСВ відділення поліції №3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 01 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 01 квітня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненнікримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого суддіМалиновського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2025 року

до підозрюваного ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 травня 2025 року, включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі у розмірі 600 (шестиста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2025 року складає суму 1 816 800 (один мільйон вісімсот шістнадцять тисяч вісімсот) гривень, вважаючи зазначений розмір співмірним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді продовжено строк тримання ОСОБА_8 під вартою до 01 липня 2025 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі у розмірі 600 (шестиста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 816 800 (один мільйон вісімсот шістнадцять тисяч вісімсот) гривень.

Згідно із ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті (виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою) виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії (ч.2 ст.177 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Апеляційний суд погоджується із мотивами ухвали слідчого судді щодо висновку про те, що не зменшилися та продовжують існувати ризики (1) переховування від органів досудового розслідування та/або суду, (2) знищення або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, (3)незаконно впливати на свідків, (4) вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (частина 1 статті 177 КПК України), які обумовлені: тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у вчинення тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна; характер та ступень суспільної небезпеки інкримінованого кримінального правопорушення, а також фактичні обставини справи організація незаконного перетину державного кордону особами призивного віку в умовах дії воєнного стану на території України, з корисливих мотивів; дані про особу підозрюваного.

Колегія суддів приймає до уваги посилання захисника щодо наявності у підозрюваного міцних соціальних зав`язків, однак, у світлі інкримінованих обставин справи, зазначене не є настільки переконливими обставинами, що могли б знизити встановлені ризики до маловірогідних чи до їх виключення.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню обставин у кримінальному провадженні.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Використання законодавцем терміну «у виключних випадках», по суті, є оціночним критерієм щодо здатності або нездатності забезпечити виконання обов`язків підозрюваним. В такому випадку для суду, як і для слідчого судді, орієнтирами для визначення розміру застави може бути майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди або доходу, в отриманні якого він підозрюється, сума неправомірної вигоди. Сума застави, на думку колегії суддів, повинна бути такою, щоб, з одного боку, загроза втрати внесеної суми утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не була завідомо непомірною для підозрюваного, що призведе до неможливості виконання застави.

Отже, оскільки законодавцем не визначено чітких критеріїв обрання розміру застави у виключних випадках, визначення її грошового еквіваленту відбувається відповідно до внутрішнього переконання суду.

Згідно усталеної практики ЄСПЛ розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя повинен захищати правовладдя і разом з ним права та інтереси особи, яка потрапила в орбіту кримінального процесу. Однак і суспільство, вимагає безпеки і послідовного дотримання власних інтересів. Відповідно дотримуючись балансу цих інтересів, апеляційний суд враховує, що характер інкримінованого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, зокрема, той факт, що підозрюваний сприяв незаконному перетину державного кордону військовозобов`язаного під час дії воєнного стану, констатує про наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Апеляційний суд ставить під критичний сумнів доводи сторони захисту щодо майнового стану підозрюваного, оскільки вони знаходяться у протиріччі з показаннями підозрюваного ОСОБА_8 , який під час допиту від 06.04.2025 року зазначив, що володіє автомобілем «БМВ Х-5» та неодноразова надав послуги з перевезення та отримував грошову винагороду у розмірі 20 000 гривень. Таким чином, непрямі докази у вигляді інформації з показань самого підозрюваного, надають право на думку про існування досить великого прибутку у підозрюваного, який він не декларує та публічно не показує.

Отже, у цій справі наявна виключність випадку обумовлена такими обставинами: застава, у визначених КПК межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на неї обов`язків та не буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження, тож у цій справі наявний виключний випадок через що альтеративна застава має бути визначена у більшому розмірі, ніж передбачена КПК; тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення; характером та обставинами вчинення злочину вчинення протиправних дій, які інкриміновані підозрюваному ОСОБА_8 , для останнього є не випадковістю, чи діями, які були не бажаними або неочікуваними, а є результатом трудомісткого процесу, який складався з високоорганізованих дій; наявністю у цьому кримінальному провадженні значного суспільного інтересу; майнового стану підозрюваного.

На думку апеляційного суду, застава у розмірі у розмірі 600 (шестиста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 816 800 (один мільйон вісімсот шістнадцять тисяч вісімсот) гривень, цілком відповідає дослідженим вище, обставинам кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , та не є для нього завідомо непомірною, а також зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та буде найбільш пропорційним заходом на теперішній час, який збалансує інтереси суспільства, держави та підозрюваного.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.182 КПК України, застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Відтак вимоги сторони захисту в цій частині відхиляються.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись статями 24, 176, 177, 178, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409,419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 26 травня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000104, внесеного до ЄРДР 01 лютого 2025 року,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4