Справа № 130/1523/20
Провадження №11-кп/801/755/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.05.2025 року про закриття кримінального провадження №0000238 від 07 липня 2020 року та звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, інваліда дитинства, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Степашки Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_9

захисника: ОСОБА_10

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 : ОСОБА_11

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 : ОСОБА_12

обвинуваченого: ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, просив ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.05.2025 стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 296 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вказати у резолютивній частині ухвали, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звільнені від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, п. 2 ч. 2 ст. 106 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.05.2025 року клопотання захисника ОСОБА_10 про звільнення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно них задоволено .

Звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 296 Кримінального кодексу України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000238 від 7 липня 2020 року, номер справи 130/1523/20, в частині ОСОБА_7 , ОСОБА_8 по обвинуваченню обох у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 296 Кримінального кодексу України закрито.

Дві ухвали слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області про накладення арешту на тимчасово вилучене майно від 6 березня 2020 року скасовано.

Вирішено долю речових доказів.

Вимоги апеляційної скарги з доповненнями прокурора мотивовано тим, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на момент вчинення ним злочину (27.02.2020) був неповнолітнім (17 повних років), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , також на момент вчинення ним злочину (27.02.2020) був неповнолітнім (17 повних років), таким чином судом окрім положень ст. 49 КК України мало бути застосовано також положення ст. 106 КК України.

Таким чином, Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області, постановляючи ухвалу стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дійшов вірного висновку про необхідність звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, проте судом не зазначено на підставі якої саме частини статті якого законодавчого акту здійснено відповідне звільнення, а саме на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, а також не зазначено про застосування положень п. 2 ч. 2 ст. 106 КК України.

За таких обставин при постановленні ухвали Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність при звільненні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (ст.ст. 49, 106 КК України), що є підставою для від кримінальної відповідальності зміни ухвали судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 , який просив задоволити апеляційну скаргу прокурора з доповненнями, захисника ОСОБА_10 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями прокурора, законного представника обвинуваченого ОСОБА_11 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали думку захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора з доповненнями підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції щодо звільнення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 України є обгрунтованими, вмотивованими, у апеляційній скарзі з доповненнями прокурора не оспорюються.

Разом з тим наявні підстави для зміни судового рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 409 КПК України.

Згідно п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно матеріалів судового провадження обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на момент вчинення ним злочину 27.02.2020 був неповнолітнім, обвинувачений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , також на момент вчинення ним злочину 27.02.2020 був неповнолітнім.

Таким чином судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали мало бути застосовано положення ст. 49 , ст. 106 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 106 КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 КК України щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються такі строки давності: 1) два роки у разі вчинення кримінального проступку; 2) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину; 3) сім років - у разі вчинення тяжкого злочину; 4) десять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 296 КК України, за якими обвинувачувались ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вчинено ними 27.02.2020, тобто на час постановлення ухвали 19.05.2025 року минуло вже понад 5 років.

Санкцією ч. 2 ст. 296 КК України, яка діяла на час вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, та підлягала застосуванню відповідно до вимог ст. ст. 4, 5 КК України, передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ i постановлення вироку» акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку, що також має стосуватись змісту резолютивної частини ухвали.

Враховуючи вищевикладене, Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області, постановляючи ухвалу стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дійшов вірного висновку про необхідність звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, однак судом не зазначено про звільнення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, а також не зазначено про застосування положень п. 2 ч. 2 ст. 106 КК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до ст. 413 КПК України неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме ст. 49, ст.106 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції ,

постановив :

Задоволити апеляційну скаргу прокурора.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.05.2025 стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 296 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вказати у резолютивній частині ухвали, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звільнені від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, п. 2 ч. 2 ст. 106 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

У решті ухвалу залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду.

Згідно ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4