Справа № 703/4823/25
УХВАЛА

29 липня 2025 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Краматорськ Донецької області, проживає за адресою АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

установив:

Слідчий СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, тому з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілу в цьому кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом ухилення від участі в слідчих діях, слідчий клопоче про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку прокурора, яка просить задовольнити клопотання слідчого у зв`язку з існуванням, визначених ст.177 КПК України, ризиків, думку підозрюваного, який не заперечує проти задоволення клопотання, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про його задоволення, з огляду на наступне.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Причетність до вчинення кримінального правопорушення підтверджується матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2025 під №0000364. 25.07.2025 ОСОБА_4 у відповідності до ст. 278 КПК України повідомлено про підозру.

Слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні просять застосувати до підозрюваного найбільш м`який запобіжний захід, обґрунтовуючи існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За частиною першою та пунктом 9 частини другої статті 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також, статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Отже, підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

З усталеної прецедентної практики ЄСПЛ зокрема сформованої у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України», вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується сукупністю наступних доказів: даними протоколів про прийняття заяв потерпілої ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення від 02.06.2025 та 12.07.2025, показаннями потерпілої ОСОБА_6 від 09.06.2025, висновком судово-психологічної експертизи №429 від 25.07.2025.

Вказаний комплекс доказів може бути наведений для обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, об`єктивно пов`язувати його з подіями кримінального правопорушення та переконати об`єктивного спостерігача в тому, що обвинувачений міг вчинити дане правопорушення.

Клопотання сторони обвинувачення обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Зі змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування або продовження запобіжного заходу в частині встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків суд керується стандартом доведення «достатні підстави».

Існування кожного вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику повинно підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстровано (п. 85, 86 рішення Європейського Суду з прав людини від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України», заява №622/11).

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому.

З огляду на викладене доводи сторін кримінального провадження оцінюються з огляду на обставини вчинення кримінально протиправного діяння, сформульовані в обвинувальному акті, дані про поведінку особи під час кримінального провадження та наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 178 КПК України.

Слідчий суддя вважає наведені ризики такими, що існують об`єктивно, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , якого неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї відносно ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється в тому, що продовжує вчиняти правопорушення щодо тієї ж особи. Підозрюваний є внутрішньо переміщеною особою, слідчому судді не надано будь-яких доказів наявності в нього стійких соціальних зв`язків за нинішнім місцем проживання, а тому не позбавлений можливості змінити місце проживання для уникнення негативних наслідків власних діянь. Слідчим суддею приймається до уваги також та обставина, що з підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 проживає малолітня дитина, однак останній, як вказано в письмових показаннях, не записаний її батьком, що не свідчить на користь міцності його соціальних зв`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 та постраждала від домашнього насильства ОСОБА_6 , пов`язані спільним місцем проживання та побутом, оскільки разом проживають в найманому житлі, тому підозрюваний об`єктивно не позбавлений можливості вчинити проти потерпілої протиправні дії, або тиск з метою відмови від показань або участі в процесуальних діях, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.

ОСОБА_4 не судимий, що підтверджується вимогою про судимість, доданою до матеріалів клопотання.

Відтак, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та доведення прокурором обставин, які свідчать про існування ризиків, що дають достатні підстави слідчому судді для застосування запобіжного заходу, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у скоєнні кримінального правопорушення; дані про його особу, зважаючи на необхідність виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Тому керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 179, 184, 186, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

постановив:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у період дії запобіжного заходу наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 ;

2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

3) не відлучатися за межі м. Сміла Черкаського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та процесуального керівника у кримінальному провадженні.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1