Справа № 953/7792/25
н/п 1-кс/953/5411/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строк, передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України та зобов`язання вчинити певні дії,

за участю ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строк, передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України та зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, які містяться у її заяві від 22.07.2025.

В обґрунтування вимог зазначає, що 22.07.2025 вона звернулась до ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, з заявою у порядку ст. 214 КПК України про вчинене кримінальне правопорушення. Щодо обстави зазначила, що вона звернулась до ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області з приводу розбиття шибки її вікна ОСОБА_4 , 26.03.2025 року о 21-00 годині, орган досудового розслідування відмовив вносити відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримала, просила задовольнити.

Представник ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, зі змісту якої встановлено, що 22.07.2025 до ХРУП № І ГУНП в Харківській області, надійшла заява ОСОБА_3 за фактом конфлікту із сусідами. За наслідками перевірки зверенення встановлено відсутність достатніх даних про наявність ознак кримінально-карного діяння. Було встановлено, що даний факт не підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно п.п. 4,5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Заслухавши скаржницю, дослідивши матеріали скарги та матеріали заяви, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому слідстві можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За правилами ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Слідчим суддею достовірно встановлено, що 22.074.2025 до ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_3 щодо дій ОСОБА_6 .

Слідчим суддею встановлено, що повідомлення ОСОБА_3 було відпрацьовано. Прийнятими заходами було встановлено, що даний факт не підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно п.п. 4,5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до п.1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні. Вказані заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

Суд погоджується з вищезазначеним рішенням уповноваженої особи ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, оскільки ті обставини події, про які повідомлено ОСОБА_3 у її заяві від 22.07.2025 не містять посилань на об`єктивні відомості та фактичні обставини, які характеризують жодне кримінальне правопорушення, а тому відмова у внесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 є правомірною.

Крім того, 28 квітня 2024 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строк, передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України за аналогічних обставин була залишена без задоволення, та залишена без змін за наслідками апеляційного перегляду, з приводу обставин про які зазначено в даній скарзі щодо розбиття шибки її вікна ОСОБА_4 , 26.03.2025 року о 21-00 годині.

Варто відмітити, що КПК України не передбачає можливості повторного вирішення питання з тих самих правових підстав, щодо якого слідчим суддею було прийнято рішення яке залишено без змін апеляційним суддею.

У контексті розглядуваної ситуації, слідчий суддя звертає увагу на загальні засади кримінального провадження, закріплені та визначені у ч. 1 ст. 7 КПК України, зокрема засади верховенство права та обов`язковість судових рішень (п. п. 1, 14 ч. 1 ст. 7 КПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (п. 61 рішення ЄСПЛ від 28.11.1999 у справі "Брумареску проти Румунії", заява №28342/95; п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", заява №24465/04).

Правова певність (юридична визначеність) передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення повинні використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень. Саме лише існування двох поглядів на один предмет не є підставою для повторного розгляду (п. 52 рішення ЄСПЛ від 24.07.2003 у справі "Рябих проти росії" заява №52854/39).

Зазначений принцип правової визначеності, як вказано у п. 107 рішення ЄСПЛ від 12.01.2016 у справі "Борг проти Мальти", також гарантує певну стабільність у правових ситуаціях і сприяє довірі суспільства до судів. Така довіра, безперечно, є однією з найважливіших складових існування держави, заснованої на верховенстві права.

Водночас відхід від зазначеного принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (п. 52 рішення ЄСПЛ від 24.07.2003 у справі "Рябих проти росії", заява №52854/39).

Так, відступ від принципу правової визначеності є необхідним і виправданим у разі виявлення суттєвого недоліку попереднього провадження, який може вплинути на результат справи, або у випадках, коли є необхідність забезпечити відшкодування (у контексті виконання рішень ЄСПЛ) (п. 62 рішення ЄСПЛ від 11.07.2017 у справі "Морейра Феррейра проти Португалії", заява №19867/12).

Отже, за відсутності вагомих й непереборних обставин повторний розгляд та винесення у справі нового рішення судом, який щодо тих самих вимог тієї ж особи уже по суті висловлював власну позицію, буде суперечити принципу юридичної визначеності.

Застосовуючи вказані стандарти до обставин, які наведені у скарзі скаржником не наведено вагомих й непереборних обставин, які не були розглянуті або досліджені під час попереднього розгляду.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 303-308, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строк, передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1