справа № 492/463/25
провадження 1-кп/492/159/25
УХВАЛА

06 травня 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву потерпілого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку з його відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000089, внесеному 05 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Задунаївка Арцизького району Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

встановив:

Згідно з обвинувальним актом, органом досудового розслідування встановлено, що 28 січня 2025 року, приблизно о 16 год. 00 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи поблизу домоволодіння № 193 на вулиці Христо Ботева у с. Задунаївка Болградського району Одеської області, побачивши як її неповнолітньому онуку наніс долонею руки один удар по обличчю мешканець с. Задунаївка Болградського району Одеської області ОСОБА_4 , вступила у сварку із останнім. Під час зазначеної події ОСОБА_5 , з мотивів особистих неприязних відносин до ОСОБА_4 , що виникли під час сварки, бажаючи помститись за протиправні дії ОСОБА_4 , щодо її неповнолітнього онука, керуючись прямим умислом, спрямованим на спричинення шкоди здоров`ю, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій, і бажаючи їх досягнення, дерев`яною палицею нанесла потерпілому, який з метою захисту в цей час повернувся спиною до неї, один удар у ділянку задньої поверхні ліктьового суглобу лівої руки, внаслідок чого ОСОБА_4 завдано тілесне ушкодження у виді закритого перелому лівого ліктьового відростка зі зміщенням, яке не було небезпечними для життя, потягло за собою розлад здоров`я тривалістю більш 21 дня, і за ступенем тяжкості відноситься до категорії середньої тяжкості.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України за правовою кваліфікацією: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про закриття кримінального провадження у зв`язку з його відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, просив заяву задовольнити та закрити провадження, пояснивши, що він добровільно відмовляється від обвинувачення.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви потерпілого та закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою від обвинувачення.

Обвинувачена у підготовчому судовому засіданні просила суд задовольнити заяву потерпілого про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення.

Суд, розглянувши заяву потерпілого про відмову від обвинувачення та закриття кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає за необхідне заяву потерпілого задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження, розпочате слідчим, дізнавачем на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

В силу абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При цьому, зазначення у обвинувальному акті такої обтяжуючої покарання ОСОБА_5 обставина, як вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, не може братися судом до уваги, як обтяжуюча обставина вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

До вказаного висновку суд прийшов, виходячи із роз`яснень Верховного Суду України правових позицій, висловлених у постановах від 08.10.2015 року за №5-132кс15 та від 18.05.2017 року №5-79кс(15)17.

Відповідно до правового висновку ВСУ, висловленого у постанові від 08.10.2015 року за №5-132кс15, «доктринально, законодавчо та в судово-слідчій практиці термін «обтяжуючі обставини» використовується у двох значеннях як комплексне поняття: обставини, що передбачені у статтях Особливої частини КК як ознаки складу злочину, які впливають на його кваліфікацію, тобто «кваліфікуючі» ознаки складу злочину, передбачені у диспозиції відповідної статті; обтяжуючі обставини, які не позначаються на кваліфікації вчиненого, а впливають виключно на обрання судом відповідного виду та розміру покарання, зазначені у частині першій статті 67 КК України. Граматичний та системно-структурний аналіз, юридична техніка приписів статті 477 КПК України свідчать про таке., що пункт перший частини першої статті 477 КПК передбачає спочатку вказівку на певну частину і статтю Особливої частини КК, тобто визначається, за якою нормою кваліфікується діяння, а потім у дужках розкриваються ознаки того складу злочину, який у цій частині статті передбачений… Крім того, в статті 477 КПК в цілому законодавець використав перелік норм лише Особливої частини КК, а посилання на Загальну частину цього Кодексу, зокрема статтю 67 КК, немає. Наведене свідчить про те, що викладене законодавцем у статті 477 КПК застереження у дужках щодо обтяжуючих обставин при вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення». Згідно із правовим висновком ВСУ, висловленим у постанові від 18.05.2017 року №5-79кс(15)17, «застереження у статті 477 КПК щодо обтяжуючих обставин стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення і не розповсюджується на передбачені частиною 1 статті 67 КК обставини, які обтяжують покарання».

Таким чином, зазначення у обвинувальному акті обтяжуючої покарання ОСОБА_5 обставини, передбаченої п.6 ст.67 КК України, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, не є обтяжуючою обставиною в розумінні застереження у статті 477 КПК України, зазначеного в дужках біля ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки не позначається на кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення, а впливає виключно на обрання судом відповідного виду та розміру покарання.

Враховуючи, що потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, обвинувачена та потерпілий не є родичами, кримінальне правопорушення вчинене без обтяжуючих обставин, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, а провадження у справі закриттю.

Суд вирішує питання про речові докази у справі згідно ч. 9 ст. 100 КПК України: дерев`яна палку, довжиною 1,1 м, діаметром приблизно 2 см, підлягає знищенню.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що речові докази, на які ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 11 лютого 2025 року накладено арешт, підлягають знищенню, суд прийшов до висновку про скасування арешту на вищевказані речові докази.

Керуючись ч. 4 ст. 26, 100, 174, п. 7 ч. 1, ч. 7 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314, п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, суд, -

постановив:

Заяву потерпілого ОСОБА_4 про відмову від обвинувачення та закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000089, внесене 05 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Речові докази: дерев`яну палку, довжиною 1,1 м, діаметром приблизно 2 см, знищити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 11 лютого 2025 року, на вказані речові докази.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1