Справа № 752/4578/24
Провадження №: 1-кп/752/1094/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2025 рокум. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000401 №0002157 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , має повну загальну середню освіту, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 18.07.2012 року за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 309 КК України з урахуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки;

вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 20.02.2013 року за ч. 2 ст. 309 КК України з урахуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.07.2015 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки;

ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.11.2017 року направлено ОСОБА_3 для відбування покарання, призначеного вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 28.07.2015 року у виді 5 років позбавлення волі;

вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України з урахуванням ст. 70, 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та 2 місяці;

вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26.09.2023 року за ч. 1 ст. 395 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці, ухвалою Богунського районного суду Житомира від 02.04.2024 року замінено невідбуту частину покарання у виді 1 місяця 18 днів арешту на покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 місяці 6 днів (відбув покарання повністю);

вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 30.01.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 гривень (штраф сплачено);

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_9 , який був підключений за допомогою ВКЗ,

встановив:

відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 із 5 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває. ОСОБА_3 12.12.2023 року близько 06 год. 00 хв., прибув до буд. № 18, по вул. Композитора Лятошинського, у м. Києві. Після чого ОСОБА_3 умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, через відчинені двері, проник до укриття, що знаходиться в підвальному приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Композитора Лятошинського, буд. 18, та викрав п`ять світильників аварійного освітлення вартістю 1363 грн. 64 коп. за одну одиницю, які перебувають на балансі управління будівництва Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому - управлінню будівництва Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації матеріальної шкоди на загальну суму 6818 грн. 20 коп.

Крім того, ОСОБА_3 13.12.2023 року близько 06 год. 00 хв., прибув до буд. №18, по вул. Академіка Заболотного, у м. Києві. Після чого, ОСОБА_3 умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, через відчинені двері, проник до укриття, що знаходиться в підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , та викрав один світильник аварійного освітлення вартістю 866 грн. 20 коп. та два змішувачі для умивальника, вартістю 1959 грн. 05 коп., за одну одиницю, які перебувають на балансі управління будівництва Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому - управлінню будівництва Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації матеріальної шкоди на загальну суму 4784 грн. 30 коп.

Також, ОСОБА_3 13.12.2023 року близько 08 год. 00 хв., прибув до буд. №12, по вул. Академіка Заболотного, у м. Києві. Після чого, ОСОБА_3 умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, через відчинені двері, проник до укриття, що знаходиться в підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , та викрав два змішувачі для умивальника, вартістю 2394 грн. 95 коп., за одну одиницю, які перебувають на балансі управління будівництва Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому - управлінню будівництва Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації матеріальної шкоди на загальну суму 4789 грн. 90 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Окрім того, 09.02.2024 року, близько 08 год. 00 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 проходив повз подвір`я домогосподарства АДРЕСА_3 , яке на праві власності належить ОСОБА_10 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , після чого умисно переліз через паркан домогосподарства АДРЕСА_3 , чим незаконно проник на його територію. В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального проступку зник.

Також 10.02.2024 року близько 07 год. 40 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 проходив повз подвір`я домогосподарства АДРЕСА_3 , яке на праві власності належить ОСОБА_10 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , після чого умисно переліз через паркан домогосподарства АДРЕСА_3 , чим незаконно проник на його територію.

Однак, ОСОБА_3 не вдалось покинути місце вчинення кримінального проступку, оскільки останній був виявлений потерпілою.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах за ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю по трьом епізодам за період з 12.12.2023 року по 13.12.2023 року та підтвердив, що дійсно проникав до приміщень укриття в Голосіївському районі та викрадав перераховані прокурором в обвинувальному акті речі. Вид та вартість викраденого він не оспорює. Єдиного умислу на вчинення крадіжки по всім епізодам не мав, кожного разу умисел виникав раптово, коли перебував в укритті. Крім того, визнав вину за ч.1 ст. 162 КК України, вказав, що дійсно 09.02.2024 року за адресою: АДРЕСА_3 проник на територію цього будинку, а потім втік. Також за тією ж адресою проник на територію вранці 10.02.2024 року, однак не встиг втекти, оскільки його побачила жінка. У вчиненому щиро кається, соромно, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних проступків та тяжких злочинів, обставини вчинення кримінальних правопорушень, а саме, те, що обвинувачений вчиняв корисливі злочини з проникненням у приміщення, дані про особу обвинуваченого, зокрема, те, що він неодноразово судимий, на шлях виправлення свідомо, вперто не стає, офіційно не працює, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання - визнання вини, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

За сукупністю обставин вчинення кримінальних правопорушень, їх ступеню тяжкості, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити останньому за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі та за ч. 1 ст. 162 КК України покарання у виді обмеження волі, в межах передбачених санкціями інкримінованих статей Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням вимог ст. 70 КК України, застосувавши при визначенні остаточного покарання принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На думку суду, визначене обвинуваченому остаточне покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових проступків та злочинів. Із врахуванням даних про особу обвинуваченого, зокрема, його неодноразові судимості, відсутності відшкодувань завданих збитків та ступінь тяжкості трьох інкримінованих ОСОБА_3 злочинів, суд не вбачає підстав для застосування до нього вимог ст. 75 КК України. На переконання суду виправлення ОСОБА_3 та попередження вичнення ним нових кримінальних правопорушень не можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про визначення обвинуваченому реальної міри покарання, з метою запобігти можливим ризикам ухилитися від суду та перешкодити виконанню вироку після набрання ним законної сили, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, на підставі ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк покарання попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні як на досудовому розслідуванні, так і під час судового розгляду.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат вирішити відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років,

за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання обчислювати з 17.04.2025 року.

Речові докази:

металобрухт загальною вагою 6 кг, металеві труби загальною вагою 36,05 кг, металобрухт загальною вагою 121,950 кг, що передані під розписку потерпілій ОСОБА_10 - залишити останній за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 300 грн.

Продовжити ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Зарахувати відповідно до вимог ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув"язнення з 10.02.2024 року по 12.02.2024 року та з 11.02.2025 року по 16.04.2025 включно з розрахунку день за день.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1