08.07.2025 Справа № 363/3607/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження відповідно до статей 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000080, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Каташин Чечельницького району Вінницької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною першою статті 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

органом досудового розслідування встановлено фактичні обставини кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15.07.2014 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.05.2014 та до досягнення дитиною повноліття.

Оболонським районним відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві на підставі виконавчого листа Нетішинського міського суду Хмельницької області №2/679/475/2014 від 29.07.2014 відкрито виконавче провадження №47075945 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.05.2014 і до його повноліття.

Однак, всупереч рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15.07.2014, ОСОБА_2 , у період з 28.01.2024 по 01.04.2025 включно, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Так, ОСОБА_2 був ознайомлений із рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15.07.2014 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.05.2014 і до його повноліття та з постановою державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №47075945 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.05.2014 і до його повноліття.

Крім того, ОСОБА_2 був офіційно попереджений державним виконавцем Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів та знав про свій обов`язок виплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 .

Незважаючи на це, починаючи з період з 28.01.2024 по 01.04.2025 ОСОБА_2 , отримуючи неофіційний дохід, діючи умисно, протиправно, не сплачував аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , чим злісно, систематично і наполегливо ухилявся від виконання свого обов`язку щодо сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Разом з цим, ОСОБА_2 , будучи працездатним, на облік до центру зайнятості не став, підробляючи тимчасовими заробітками та маючи реальну можливість сплачувати аліменти, їх не сплачував, добровільно допомоги на утримання дитини не надавав, участі в його вихованні не брав, життям дитини не цікавився, добровільно не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини чим грубо порушив свій конституційний обов`язок утримувати свою дитину до його повноліття і протягом часу з 28.01.2024 по 01.04.2025 злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.05.2014 і до досягнення дитиною повноліття, що потягло за собою утворення заборгованості у сумі

153879 грн. 26 коп. (сто п`ятдесят три тисячі вісімсот сімдесят дев`ять гривень двадцять шість копійок), що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 КК України.

Прокурор, звернувся до суду із клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку та під час розгляду якого просив врахувати його думку щодо міри покарання у вигляді пробаційного нагляду.

Відповідно до вимог частини третьої статті 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву ОСОБА_2 , складену у присутності захисника адвоката

ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно із частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Водночас до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_6 , зі змісту якої вбачається, що остання погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена із обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частини другої статті 302 КПК України, надала згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні у спрощеному провадженні.

Відповідно до частини другої статті 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує вимоги статті 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції частини першої статті 309 КК України, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, який відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_2 , який має зареєстроване місце проживання та постійне місце проживання, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_2 , пом`якшуючі обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції частини першої статті 164 КК України у виді пробаційного нагляду.

Водночас, суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_2 виконання обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 59-1 КК України, а також зобов`язати його працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу) (пункт 3 частини третьої статті 59-1 КК України).

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_2 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись статтями 50, 59-1, 65-67, 164 КК України, статтями 368370, 373374, 381382, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 КК України та призначити йому покарання у виді апробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої, пункту 3 частини третьої статті 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання

працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Здійснення пробаційного нагляду покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого (засудженого).

Згідно із частиною другою статті 49-1 КВК України, вирок підлягає виконанню не пізніше десяти днів з дня набрання ним законної сили або звернення його до виконання.

Строк відбування покарання згідно статті 49-2 КВК України слід обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до частини четвертої статті 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1