УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши матеріали кримінального провадження, що зареєстроване в ЄРДР 04.05.2024 року

за №0000481 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

за участю: прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувають матеріали кримінального провадження, що зареєстроване в ЄРДР 04.05.2024 року за №0000481 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні, прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження за №0000481 від 04.05.2024 року, в частині вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку з декриміналізацією ст. 190 КК України, оскільки сума завданого збитку потерпілому ОСОБА_7 становить 2470 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання не заперечував.

Відповідно до обвинувального акту встановлено, що, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, 03 травня 2024 року приблизно о 19 год. 30 хв., перебував поряд Південним залізничним вокзалом у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Січеславська, 1, де поряд із рестораном швидкого харчування «KFC», побачив компанію з незнайомих йому людей, серед яких був ОСОБА_7 , 1974 р.н. біля якого на лавці знаходився мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8» синього кольору на якому грала музика.

Після цього, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_7 та вони разом почали вживати алкогольні напої.

У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на правлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 8», належним потерпілому ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_7 передати йому мобільний телефон «Xiaomi Redmi 8» синього кольору, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 вартістю 2470 гривень (згідно висновку товарознавчої експертизи N?2512/24 від 17.05.2024), не маючи наміру його повертати, таким чином недобросовісно використовуючи довірливі відносини, які склались між ними.

В подальшому, ОСОБА_7 , не підозрюючи про протиправні наміри ОСОБА_3 , будучи, в свою чергу, впевненим у добропорядності намірів останнього, добровільно передав ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8» синього кольору, який йому належить, а ОСОБА_3 в свою чергу. бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання матеріальної шкоди для потерпілого, утримуючи при собі мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8» синього кольору, імеі 1: НОМЕР_1 , 2: НОМЕР_2 , під приводом необхідності відійти зателефонувати, пішов у невідомому напрямку та не повернувся.

Тим самим, ОСОБА_3 , шляхом обману, заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_7 а саме мобільним телефоном: «Xiaomi Redmi 8» синього кольору, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_7 в розмірі 2470 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Кримінальним правопорушенням ОСОБА_7 завдано майнової шкоди на суму 2470 гривень.

Цивільні позови не заявлено.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, поставляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та

в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч. 1 ст. 5 КК України, згідно якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

Відповідно з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (станом на день вчинення кримінального правопорушення 03.05.2024 року для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна мала перевищувати 3028 грн.).

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 інкримінується вчинення крадіжки майна на суму 2470 грн., тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченим не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

У зв`язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 190 КК України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.2 ст. 190 КК України підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

УХВАЛИВ:

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000481 від 04.05.2024 року у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали суду надіслати до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві для вирішення питання щодо наявності в діях ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1