1Справа № 335/7508/25 1-кс/335/2919/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000887 від 26.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється СВ ВП №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 21.07.2025 по 22.07.2025 знаходячись у Вознесенівському районі м. Запоріжжя, невстановлена особа, діючи в умовах воєнного стану, шахрайським шляхом, скориставшись довірою малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заволоділа грошовими коштами, які передав ОСОБА_4 для купівлі автомобіля BMW, тим самим спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду у великих розмірах, точна сума якої встановлюється. Встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

13.08.2025 в період часу з 12:15 по 12:46 на підставі ухвали слідчого судді за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено наступне майно:

1) Блокнот синього кольору з чорновими записами;

2) Тимчасовий дозвіл серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , видане 21.06.2022 року;

3) Банківська карта «Приват банк» НОМЕР_2 ;

4) Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 (автомобіль BMW);

5) Мобільний телефон IPONE 16 Pro Max, ІМЕІ НОМЕР_4 , сім-карта № НОМЕР_5 ;

6) Ноутбук «HP Pro Book 650 G5» S/N 5CG9529MLL із зарядним пристроєм;

7) Ноутбук «HP Victus» S/N 5CD4192TV9 із зарядним пристроєм.

Вилучене майно було упаковано до спец. пакету № QHY 0097200.

Всі вищевказані речі було визнані речовими доказами по вищевказаному кримінальному провадженню.

Посилаючись на те, що вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене вилучене майно.

Слідчий клопотання про арешт майна підтримав та наполягав на його задоволенні, про що подав відповідну письмову заяву.

Представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 суду подав письмову заяву про розгляд клопотання у його відсутність, відповідно до якої проти задоволення клопотання заперечує, вважає недоведеним, що вилучені речі мають доказове або інше значення для кримінального провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неявка представника володільця вилученого майна не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено без фіксації судового процесу технічними засобами, на підставі наданих матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Виходячи з потреб досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, яке триває, та необхідності встановлення наявності відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи клопотання щодо доцільності вжиття заходів забезпечення кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування відносно вилученого в ході обшуку майна, а саме: мобільного телефону та ноутбуків, за наявності необхідності встановлення всіх обставин, які мають значення у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи, що в ході розгляду даного клопотання органом досудового розслідування наведено достатньо обґрунтованих підстав про необхідність проведення дослідження і першочергових слідчих дій відносно зазначеного вилученого майна, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на нього, оскільки матеріали клопотання містять достатньо доказів обставин, які обумовлюють мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту це майно, який відповідає потребам досудового розслідування задля досягнення дієвості кримінального провадження, відповідно до положень ст.ст. 131, 132 КПК України.

Таким чином, на переконання слідчого судді, застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження до зазначеного майна є необхідним за потребами досудового розслідування і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи, оскільки матеріалами клопотання підтверджено, що вилучені в ході обшуку мобільний телефон та ноутбуки відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне накласти на них арешт, задовольнивши частково клопотання слідчого.

Доводи представника володільця вилученого майна в обґрунтування заперечень на клопотання в цій частині не знайшли свого підтвердження.

В іншій частині вимоги клопотання є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки наданими слідчому судді матеріалами клопотання не доведено, яке доказове значення інші речі і документи мають значення у даному кримінальному провадженні, та достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, отже, необґрунтовано мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на це майно.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 167, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 13.08.2025 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , наступне майно:

- Мобільний телефон IPONE 16 Pro Max, ІМЕІ НОМЕР_4 , сім карта № НОМЕР_5 ;

- Ноутбук «HP Pro Book 650 G5» S/N 5CG9529MLL із зарядним пристроєм;

- Ноутбук «HP Victus» S/N 5CD4192TV9 із зарядним пристроєм.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1