Провадження № 1-кс/344/5857/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із заступником керівника Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0003075, внесеного 10 грудня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернулася з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила, що слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0003075 від 10 грудня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що директор ЗДО № 18 «Зернятко» Івано-Франківської міської ради ОСОБА_5 , будучи службовою особою, впродовж 2022-2024 років, зловживаючи службовим становищем, за попередньою змовою з методистом-вихователем ЗДО № 18 «Зернятко» Івано-Франківської міської ради ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, достовірно знаючи, що окремі працівники закладу, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 відсутні за місцем праці, перебували за кордоном та не виконували свої безпосередні посадові обов`язки, склали, підписали, засвідчили печаткою та подали для нарахування заробітної плати завідомо неправдиві офіційні документи - табелі обліку використання робочого часу працівників ЗДО (ясла-садок) № 18 «Зернятко» Івано-Франківської міської ради, у якому було відображено неправдиві відомості про відпрацьовані години. На підставі вказаних документів працівникам було безпідставно нараховано заробітну плату загальною сумою 896 267 гривень 05 коп.

Відтак, 06.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366,

ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України.

20 серпня 2025 року Департамент освіти та науки Івано-Франківської міської ради звернувся із цивільним позовом, згідно якого просить стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради 896 267 гривень 05 коп. майнової шкоди.

Разом з тим, проведеними заходами встановлено, що підозрюваній ОСОБА_5 на праві приватної власності належать:

- будинок, житловий з надвірними будівлями, 1/4 частки, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартира АДРЕСА_2 .;

- квартира АДРЕСА_3 .За таких обставин слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт на нерухоме майно з позбавленням права на відчуження та/або розпорядження майном, що на праві власності належить підозрюваній ОСОБА_5 .

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, але у прохальній частині клопотання зазначено про розгляд клопотання без їхньої участі.

Враховуючи вимоги частини другої статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя вважає можливим розглядати клопотання про арешт майна без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Частина перша статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з вимогами абзацу першого частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0003075 від 10 грудня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон і відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, будинок, житловий з надвірними будівлями, 1/4 частки, за адресою: АДРЕСА_1 , квартира, 1/5 частки, за адресою: АДРЕСА_4 , квартира, 1/2 частки, за адресою: АДРЕСА_5 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .06 серпня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Постановою слідчого слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 22 серпня 2025 року вказане нерухоме майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 003075 від 10 грудня 2024 року.

20 серпня 2025 року Департамент освіти та науки Івано-Франківської міської ради звернувся із цивільним позовом в порядку ст.. 128 Кримінального процесуального кодексу України, згідно якого просить стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради 896 267 гривень 05 коп. майнової шкоди.

Встановлено, що слідчий звернулася з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, та у строк, встановлений частиною п`ятою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказане у клопотанні майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, а також арешт майна необхідний з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Отже, мета накладеного арешту відповідає положенням пунктів 2, 4 частини другої статті 170 Кримінального кодексу України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, існує сукупність підстав вважати, що дане майно у подальшому може мати доказове значення під час досудового розслідування та могло зберегти на собі сліди злочину або містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно з позбавленням права на відчуження та розпорядження майном, що на праві власності належить підозрюваній ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0003075, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2024, а саме на:

- будинок, житловий з надвірними будівлями, 1/4 частки, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартира АДРЕСА_2 ;

- квартира, 1/2 частки, за адресою: АДРЕСА_5 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1