Дата документу 24.07.2025
Справа № 334/5930/25
Провадження № 1-кс/334/1910/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001420 від 22.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

установив:

24.07.2025 до слідчого судді вищевказане клопотання слідчого, яке надіслано засобами поштового зв`язку 23.07.2025, погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 .

В провадженні Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001420 від 22.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.07.2025 року приблизно о 15:00 годині в районі будинку №1 по вулиці Дніпровські зорі в місті Запоріжжі працівниками поліції зупинений неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при собі виявлені зіп-пакеті з речовиною, яка зовні схожа на наркотичну речовину.

22.07.2025 в період часу з 19 години 24 хвилин по 20 годину 12 хвилин в ході проведення огляду місця події виявлено та вилучено, зокрема, мобільний телефон марки «Redmi, Model: 24116 RACCG».

Вилучене вищезазначене майно необхідне для розслідування даного кримінального провадження, на якому містяться відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також, на теперішній час у органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що в разі повернення вказаного мобільного телефону власнику, останній може розпорядитися ним на власний розсуд.

Клопотання слідчого оформлене відповідно до ст. 171 КПК України та погоджено процесуальним прокурором.

Слідчий до судового засідання надав суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, підтримав свої вимоги та просив накласти арешт на вилучений речовий доказ.

Розгляд вказаного клопотання проходив без участі особи, у володінні якої знаходяться назване майно, оскільки слідчим виконані вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зважаючи на викладене вище, з урахуванням вимог ч. 2 ст.173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статями 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0001420 від 22.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Redmi, Model: 24116 RACCG».

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1