Cправа № 750/9199/23
Провадження № 1-кс/750/3490/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2025 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу Управління СБ України в Чернігівській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000135 від 14.06.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного,

В С Т А Н О В И В :

До Деснянського районного суду міста Чернігова надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу Управління СБ України в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Суми, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді начальника Управління житлово комунального господарства Чернігівської міської ради, депутата Чернігівської обласної ради.

В обґрунтування даного клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 від 14.06.2023.

Зазначено, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання вищезгаданим ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримали та просять його задовольнити.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні щодо задоволення даного клопотання заперечували, посилаючись на відсутність обґрунтованості підозри та доказів наявності заявлених ризиків, просили обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисником були подані письмові заперечення на клопотання та докази на підтвердження необґрунтованості підозри та даного клопотання.

Слідчим суддею встановлено наступне.

Слідчими СВ УСБУ в Чернігівській області здійснюється розслідування кримінального провадження №0000135 від 14.06.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Так, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 7, ч. 2 ст. 19, п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 26 Бюджетного кодексу України, ч. 1 ст. 5 Закону «Про публічні закупівлі» та своєї посадової інструкції використав своє службове становище всупереч інтересам служби, маючи умисел на одержання неправомірної вигоди для ТОВ «Сівертехбуд», тобто для іншої юридичної особи, особисто ознайомившись і погоджуючись зі змістом та умовами договорів щодо надання послуг з прокату обладнання з оператором для виконання земляних робіт, перевезення товару (послуги спеціальною технікою), підписав їх та надав вказаним договорам юридичної сили, чим протиправно уповноважив Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради укласти з даним товариством без проведення відкритих торгів прямих договорів щодо прокату обладнання з оператором для виконання земляних робіт, перевезення товару (послуги спеціальною технікою) та в подальшому здійснення Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради оплати зазначеному товариству за надані послуги за ціною, що є значно вищою за їх дійсну ринкову вартість, чим завдав шкоду бюджету Чернігівської міської територіальної громади, на загальну суму 926 258,5 грн., що більш ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та згідно примітки 4 до ст. 364 КК України є тяжкими наслідками.

Згідно із клопотанням, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч .2 ст. 364 КК України, а саме у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам.

13.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Обґрунтованість підозри на думку органу досудового розслідування підтверджується:

-договорами від 01.06.2023 № 8240-24 та № 8240-25 з додатковими угодами, актами надання послуг, платіжними інструкціями;

-відповідями суб`єктів господарської діяльності щодо ринкових цін з надання аналогічних послуг спеціальною технікою, які нижчі за договірні ціни;

-довідкою спеціаліста економіста від 16.12.2024 щодо завищення вартості наданих послуг, внаслідок укладання між Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради () та ТОВ «Сівертехбуд» () договорів від 01.06.2023 № № 8240-24 та № 8240-25 на загальну суму 926 258,5 грн;

-висновком експерта Чернігівського відділення КНДІСЕ № 1488/25-24 від 21.01.2025 за результатами судової економічної експертизи встановлено, що бюджету Чернігівської міської територіальної громади, внаслідок виконання прямих договорів від 01.06.2023 № 8240-24 та № 8240-25, укладених між Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради та ТОВ «Сівертехбуд» нанесено збитки на загальну суму 926 258,5 грн.;

-протоколом обшуку в Управлінні ЖКГ Чернігівської міської ради (вилучено паперові оригінали та копії документів, а також отримано комерційні пропозиції (листування щодо запитів та відповідей відсутня в Управлінні ЖКГ Чернігівської міської ради) від трьох надавачів послуг: ТОВ «Сівертехбуд» (), ТОВ «С.Р. Бриттех» () та ФОП ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яким взагалі надано копію комерційної пропозиції, а не оригінал);

-протоколами допитів свідків (допитані директор ТОВ «С.Р. Бриттех», ФОП ОСОБА_8 та службові особи Управління ЖКГ Чернігівської міської ради ОСОБА_9 та ОСОБА_10 );

-відповіддю РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях від 11.08.2025 № 31/33/05-8361-2025 щодо відсутності у власності ТОВ «С.Р. Бриттех» вантажної спеціальної техніки, а саме марки «КАМАЗ», яка надана в комерційній пропозиції.

-відповіддю ГУ Держпродспоживслужби в Чернігівській області від 11.08.2025 № 01-13-24/3903 щодо відсутності у власності ТОВ «С.Р. Бриттех» вантажної спеціальної техніки, а саме марки «КАМАЗ», яка надана в комерційній пропозиції.

-протоколом огляду інтернет ресурсів щодо цінових пропозицій з надання спеціальної техніки, яким встановлено, що на інтернет-ресурсі: https://sp-rent.com.ua/ekskavator ТОВ «С.Р. Бриттех» пропонує послуги екскаватора JCB 3CX з ціною 700 грн за 1 маш/год та ФОП ОСОБА_8 пропонує послуги екскаватора JCB із ціною 850 грн за 1 маш/год.

-іншими матеріалами кримінального провадження, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Розглядаючи дане клопотання та перевіряючи доводи, викладені в ньому, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

У відповідності до п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В рішеннях Європейського суду існує розширене трактування терміну обґрунтована підозра, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають достатніми, щоб виправдати подальше висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), що будь-яка стороння особа може бути переконаною в тому, що ця особа причетна до даного кримінального провадження.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слід враховувати, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог частини першої статті 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, враховуючи надані стороною захисту докази, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами, а саме: діюче законодавство не містить заборони застосування більш м`якого запобіжного заходу, наявність у підозрюваного офіційних джерел доходу, наявність місця проживання, відсутність попередніх випадків притягнення до кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення не довела в повній мірі наявність ризиків, заявлених у клопотанні.

Так, щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, то він хоч і наявний, проте в умовах правового режиму воєнного стану, сам по собі обмежений можливістю безперешкодного переміщення через Державний кордон України.

В судовому засіданні було встановлено, що органом досудового розслідування не з`ясовувалась інформація, чи отримував ОСОБА_5 паспорт для виїзду за кордон. В той же час факт отримання паспорту був підтверджений самим підозрюваним. Крім того, ОСОБА_5 пояснив, що для виїзду за кордон йому необхідно отримати одночасно дозвіл/розпорядження від двох установ Чернігівської обласної ради та Управління ЖКГ, що є неможливим.

За твердженням сторони обвинувачення, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може знищити сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та не були вилучені органом досудового розслідування, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КК України.

В той же час, зважаючи на те, що досудове розслідування даного кримінального провадження триває з червня 2023 року, орган обвинувачення, маючи значний обсяг повноважень, повинен був вживати всіх заходів щодо ефективного розслідування кримінального провадження, в тому числі вилучати будь-які документи. Зважаючи, що обшук в приміщенні Управління ЖКГ був проведений 15.05.2025, до моменту подання клопотання минуло більше трьох місяців, даний ризик на переконання суду не існує.

ОСОБА_5 на запитання суду пояснив, що з моменту обшуку з ним не було проведеного жодної слідчої дії, в тому числі і його допит.

Щодо ризику впливу на свідків, то цей ризик обґрунтовується тим, що органом досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, та що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, інших співучасників інкримінованих йому злочинів у кримінальному провадженні.

В той же час, клопотання не містить жодного пояснення, на яких саме свідків може незаконно впливати підозрюваний, якою саме інформацією володіють дані свідки.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , може попередити невстановлених спільників про його викриття, внаслідок чого це може завдати шкоду у кримінальному провадженні.

Проте є незрозумілим є хто є іншими співучасниками інкримінованого йому злочину у кримінальному провадженні. Викриття ОСОБА_5 фактично відбулось під час проведення обшуку 15.05.2025. Крім того, в клопотанні слідчий посилається на вчинення ОСОБА_5 декількох злочинів, в той час як останній згідно і підозрою підозрюється у вчиненні одного злочину.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , може продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Органом досудового розслідування не обґрунтовано яким чином ОСОБА_5 зможе продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, зважаючи на те, що спірний договір виконаний та припинив свою дію.

Виявлення органом обвинувачення фактів вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень можливо реалізувати в подальшому шляхом збільшення обсягу підозри/обвинувачення, і вже з урахуванням цього обрати відповідний запобіжний захід. Розглядаючи дане клопотання слідчий суддя виходить із обсягу вже пред`явленої підозри.

Отже, ризики передбачені п. 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України взагалі не знайшли свого належного та достатнього підтвердження в судовому засіданні, а самі припущення сторони обвинувачення не можуть виправдовувати обрання запобіжного заходу тримання під вартою.

Також на переконання слідчого судді, орган обвинувачення не обґрунтував жодним належним чином неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, що є обов`язковим при вирішення клопотання про обрання найсуворішого запобіжного заходу.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1,2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що відносно ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з урахуванням положень ч. 4 та ч. 7 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу Управління СБ України в Чернігівській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000135 від 14.06.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Суми, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді начальника Управління житлово комунального господарства Чернігівської міської ради, депутата Чернігівської обласної ради, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати за кожною процесуально вмотивованою вимогою до слідчого, прокурора, суду у визначений ними час;

- не відлучатися із міста Чернігова без дозволу слідчого чи прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього ухвалою слідчого судді обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити термін дії зазначених обов`язків до 10 жовтня 2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали в частині застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів до Чернігівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлений 19 серпня 2025 року о 08 год 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_11