Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2088/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/556/25
Категорія ч.2 ст.74 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі матеріали судового провадження №285/2088/19 за апеляційною скаргою прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28.03.2025,

В С Т А Н О В И В:

зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні подання Звягельського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про приведення вироку щодо ОСОБА_8 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, та своїм рішенням привести вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду від 10.10.2023 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, звільнивши засудженого ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч.3 ст.185 КК України (епізод від 05.02.2020, яким ОСОБА_9 завдано матеріальну шкоду на суму 615,00 грн, епізод від 06.02.2020, яким ОСОБА_9 завдано матеріальну шкоду на суму 655,00 грн, епізод від 06.09.2020, яким ОСОБА_10 завдано матеріальну шкоду на суму 1845,34 грн, епізод від 17.12.2020, яким ОСОБА_11 завдано матеріальну шкоду на суму 900,00 грн) на підставі ч.2 ст.74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння. Вважати ОСОБА_8 засудженим вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 10.10.2023 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України (епізод від 28.04.2019, яким ОСОБА_12 завдано матеріальної шкоди на суму 3094,00 грн) до покарання у виді 4 років позбавлення волі, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК (епізод від 18.09.2020, яким ОСОБА_13 завдано матеріальної шкоди на суму 2249,10 грн) до покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним покаранням за сукупністю злочинів у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладеними на нього обов`язками, у відповідності до ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

При цьому, зазначає, що подання Звягельського PB філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області підлягає задоволенню щодо вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України за епізодами від 05.02,2020 (матеріальна шкода на суму 615,00 грн), 06.02.2020 (матеріальна шкода на суму 655,00 грн), 06.09.2020 (матеріальна шкода на суму 1845,34 грн) та 17.12.2020 (матеріальна шкода на суму 900,00 грн). наголошує, що внаслідок незаконно постановленої ухвали суду засуджений ОСОБА_8 вважається засудженим за вчинені ним діяння за епізодами від 05.02.2020 (матеріальна шкода на суму 615,00 грн), 06.02.2020 (матеріальна шкода на суму 655,00 грн), 06.09.2020 (матеріальна шкода на суму 1845,34 грн) та 17.12.2020 (матеріальна шкода на суму 900,00 грн), караність яких усунена Законом України № 3886-ІХ.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позицію прокурора в підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вважає апеляційний суд зазначені вимоги процесуального Закону при розгляді в цій частині клопотання засудженого ОСОБА_8 судом першої інстанції не дотримано в повному обсязі.

Так, відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За частиною 1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому, законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 (далі - Закон №3886-IX ) у ст.51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст.51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст.51 КУпАП.

Тобто, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом №3886-IX кримінальна відповідальність за ст.ст.185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон №3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону №3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, у 2020 році становила 2 102 грн.

Згідно матеріалів судового провадження №285/2088/19, Звягельський районний відділ філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області звернувся з поданням до Звягельського міськрайонного суду про приведення вироку щодо ОСОБА_8 у відповідність до вимог Закону України №3886-1Х від 18.07.2024.

За результатами судового розгляду цього клопотання судом першої інстанції постановлено оскаржуване рішення.

В даному випадку, апеляційний суд зауважує, що висновок суду першої інстанції про те, що системний аналіз п.13 ч.1 ст.537 КПК України передбачає звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, загалом за усім вироком, а не за епізодами, є неприпустимим, таким, що нівелює застосування правового інституту звільнення особи від призначеного судом покарання, в разі усунення законом карності за відповідне злочинне діяння, та істотно суперечить вимогам кримінального законодавства.

Апеляційний суд звертає увагу і на те, що суд першої інстанції, допустився протиріч, оскільки на противагу своїм вище зазначеним висновкам, самостійно вдався до оцінки саме епізодів крадіжок в розрізі вартості завданої шкоди, встановивши, що вчинені ОСОБА_8 кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, за фактами подій від 28.04.2019 (матеріальна шкода на суму 3 094 грн.) та 18.09.2020 (матеріальна шкода на суму 2 249 грн.) грн. не підпадають під дію Закону України №3886-1Х від 18.07.2024.

При цьому, ОСОБА_8 засуджено вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.10.2023 за ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.75, ст.76 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік (т.3 а.п.11-14).

В свою чергу, згідно вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.10.2023, ОСОБА_8 засуджено, у тому числі, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України за епізодами від 05.02.2020 (потерпілий ОСОБА_9 , матеріальна шкода на суму 615,00 грн), 06.02.2020 (потерпілий ОСОБА_9 , матеріальна шкода на суму 655,00 грн), 06.09.2020 (потерпілий ОСОБА_10 , матеріальна шкода на суму 1845,34 грн) та 17.12.2020 (потерпілий ОСОБА_11 , матеріальна шкода на суму 900,00 грн), що об`єктивно не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2020 - 2 102 грн.

Згідно ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З урахуванням цього, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали, на підставі п.3 ч.1 ст.409 КПК України, та постановлення нової ухвали, якою звільнити засудженого від призначеного покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.10.2023 (епізоди від 05.02.2020, від 06.02.2020, від 06.09.2020 та від 17.12.2020), у зв`язку з усуненням караності діяння, та вважати ОСОБА_8 засудженим вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 10.10.2023 за ч.3 ст.185 КК України (епізод від 28.04.2019) до покарання у виді 4 років позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК (епізод від 18.09.2020) до покарання у виді 1 року позбавлення волі, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України призначено ОСОБА_8 остаточне покаранням за сукупністю злочинів у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України вважати його звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28.03.2025, якою відмовлено в задоволенні подання Звягельського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області про приведення вироку щодо ОСОБА_8 у відповідність до вимог Закону України № 3886-ІХ, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою на підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.10.2023 за епізодами від 05.02.2020, від 06.02.2020, від 06.09.2020 та від 17.12.2020.

Вважати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 10.10.2023:

-за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України (епізод від 28.04.2019) до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

-за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК (епізод від 18.09.2020) до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покаранням за сукупністю злочинів у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та на підставі ст.75, ст.76 КК України вважати звільненим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :