Справа № 447/2432/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/961/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційними скаргами захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 20 листопада 2023 року,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 121 КК України до восьми років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуте ОСОБА_6 покарання за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 09 листопада 2017 року та остаточно, за сукупністю вироків, визначено останньому покарання у виді восьми років одного місяця позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст. 72 КК зараховано обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 19 квітня 2019 року по 14 червня 2019 року.

Вирішено питання з процесуальними витратами, заходами забезпечення кримінального провадження та речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 у період часу з 23:00 год. 18 квітня 2019 року по 02:50 год. 19 квітня 2019 року по пр. Шевченка, 28/40 у м. Новий Розділ, Львівської області, під час спільного розпиття алкогольних напоїв, з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , внаслідок раптово виниклого словесного конфлікту на ґрунті неприязних відносин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючись раптово виниклим прямим умислом на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, наніс дерев`яною палицею ( милицею), за допомогою якої пересувався, кілька ударів по різних частинах тіла та голови ОСОБА_12 , який знаходився на підлозі, чим спричинив останньому важку поєднану травму тіла у вигляді розривів печінки і селезінки, множинних підшкірних крововиливів з травмованих дрібних немагістральних судин скелетних м`язів тулуба і кінцівок, яка ускладнилась масивною крововтратою ( 1100 мл) в черевну і плевральні порожнини, що призвело до виникнення геморального шоку важкого ступеня і синдрому дисемінованого внутрішньо судинного згортання. Вказані тілесні ушкодження, в сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодженння по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення, що в даному випадку 20 квітня 2019 року призвело до смерті ОСОБА_12 .

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту та під час допиту у якості свідка у судовому засіданні надав суду протилежні покази щодо механізму заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 у частині взаємного розташування ОСОБА_6 та ОСОБА_12 щодо один одного під час заподіяння тілесних ушкоджень, частини кімнати, де ця подія зі слів ОСОБА_11 відбувалася. Окрім цього, такі суперечать висновкам судово-медичної експертизи, як основної так і додаткової.

Зазначає, що численність тілесних ушкоджень, їх локалізація не відповідають тому механізму їх утворення, який вказав ОСОБА_11 у своїх показах як під час слідчого експерименту так і під час допиту у якості свідка у судовому засіданні та потребують додаткового дослідження.

Звертає увагу на безпідставність відмови у задоволенні клопотання про призначення додаткової судово-медичної експертизи.

Наголошує, що у судовому засіданні допитано експерта ОСОБА_13 , який не зміг надати вичерпні відповіді на поставлені запитання. Крім цього, останній не володів матеріалами кримінального провадження, за винятком власного висновку.

Акцентує, що судом не встановлено у повній мірі і місце, де потерпілому заподіяні тілесні ушкодження.

Вважає, що суду слід було надати оцінку показанням ОСОБА_11 з врахуванням наведених ним обставин. При цьому, взяти до уваги те, що судом під час судових засідань встановлено, що ОСОБА_6 на момент подій, що є предметом судового розгляду не міг самостійно пересуватися, і пересувався по квартирі виключно за допомогою милиць. Також, на момент цих подій він знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, тому видається сумнівним, що міг самостійно втриматися на ногах у той час, як однією із милиць нібито наносив удари ОСОБА_12 .

Крім цього наголошує, що постановою начальника Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_14 від 11 жовтня 2019 року кримінальне провадження №0000165, про підозру ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, відомості про яке 19 квітня 2019 року внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань було закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення в діях останнього. Не погодившись із вказаним рішенням потерпіла ОСОБА_10 оскаржила дану постанову і ухвалою Львівського апеляційного суду така була скасована. Таким чином ОСОБА_11 на час проведення підготовчого засідання суду являвся підозрюваним.

Вважає за доцільне визнати покази ОСОБА_11 , які він надав у судовому засіданні недопустимими доказами.

Просить скасувати вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 16 листопад 2023 року та постановити новий, яким ОСОБА_6 виправдати у зв`язку із недоведеністю його вини у вчиненні інкримінованого злочину.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 покликається на те, що обґрунтовуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_6 суд окрім іншого, бере до уваги протокол огляду речей від 10 жовтня 2019 року під час якого оглянуто оптичний диск із аудіо-відеофіксацією судових засідань із обрання та продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу, з якого вбачається, що ОСОБА_15 наніс 2-3 удари в лице потерпілого, а Чад наносив численні удари палицею.

На думку сторони захисту, суд фактично послався на твердження та заяви обвинуваченого, який на той момент був у статусі підозрюваного, та які надані ним під час обрання та продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Вважає, що суд не міг визнати вказаний доказ як допустимий для підтвердження вини особи і був зобов`язаний не досліджувати його у судовому засіданні з метою запобігання передчасного вирішення питання про винуватість особи, оскільки покладення в основу вироку таких тверджень та заяв суперечить законності як такій.

Наголошує, що в матеріалах справи наявна постанова про визнання речових доказів від 10 жовтня 2019 року, до якої додано оптичний диск для лазерних систем зчитування, який востаннє запечатано 17 жовтня 2019 року, що свідчить про те, що суд не досліджував відповідність реальних показань ОСОБА_6 , а виходив з протоколу огляду речей від 10 жовтня 2019 року де такі могли бути викладені невірно.

Також акцентує, що обґрунтовуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_6 суд послався на протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових ) дій №1,6 « аудіо-, відео контроль особи» від 07 жовтня 2019 року, проведені в кабінеті №10 Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області в присутності старшого оперуповноваженого СКП Новороздільського ВП капітана поліції ОСОБА_16 та начальника СКП Новороздільського ВП капітана поліції ОСОБА_17 за участі ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , а другий за участі ОСОБА_18 .

Судом не враховано, що зазначені протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій є очевидно недопустимими доказами з огляду на те, що вони фактично є допитом осіб без складання відповідного протоколу, без залучення наявних захисників до вказаного допиту та найголовніше без роз`яснення їм їхніх прав передбачених КПК України.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_6 роз`яснено права затриманого, зокрема право відмовитися від дачі показань та не відповідати на запитання.

Вважає, що суд не міг покликатись у вироку на показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 ,

ОСОБА_21 , що в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження повноважень захисника у цій справі.

Наголошує на неналежності доказів, а саме протоколу огляду місця події від 19 квітня 2019 року та протоколу проведення слідчого експерименту від 19 вересня 2019 року за участю ОСОБА_18 .

Вважає, що висновок експерта №10/404 від 31 липня 2019 року ставить під сумнів показання свідка ОСОБА_11 про непричетність до кримінального правопорушення.

Зазначає, що суд не надав оцінки тому, що на імовірному знарядді вчинення кримінального правопорушення не виявлено слідів ОСОБА_6 , що ставить під сумнів те, що останній тримав таке знаряддя у руках.

Просить скасувати вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 20 листопада 2023 року, постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Окрім цього, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 в порядку ч.3 ст. 404 КПК України подав клопотання та просить дослідити протокол огляду речей від 10 жовтня 2019 року, згідно з яким оглянуто оптичний диск з аудіо- відеофіксацією судових засідань з обрання та продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу, оскільки такий був досліджений не повністю в частині відповідності ст. 193 КПК України; оптичний диск з аудіо- відеофіксацією судових засідань з обрання та продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу, оскільки такий не був досліджений судом взагалі; протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 07 жовтня 2019 року №1, 6, оскільки такий був досліджений не повністю в частині надання позасудових показів; оптичний диск з інформацією отриманою в результаті здійснення негласних слідчих (розшукових) дій, згідно протоколу від 07 жовтня 2019 року №1, 6, оскільки такий не був досліджений взагалі; показання свідків ОСОБА_19 ОСОБА_17 ОСОБА_16 ОСОБА_21 , оскільки такі були досліджені не повністю в частині надання показів оперативними працівниками щодо слів особи, яка була затримана в розумінні ч.7 ст. 97 КПК України; протокол слідчого експерименту проведеного за участю ОСОБА_18 від 19 вересня 2019 року, оскільки такий був досліджений не повністю в частині відтворення подій; оптичний диск до протоколу огляду місця події від 19.04.2019 року, оскільки він не досліджувався судом узагалі.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника адвоката ОСОБА_8 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційні скарги, пояснення потерпілої ОСОБА_10 про їх заперечення та залишення вироку суду без зміни, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги сторони захисту щодо виключення неналежних доказів, а в решті заперечив апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі підлягають до часткового задоволення.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За правилами ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, на думку колегії суддів, дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Разом з тим, як в суді першої так і апеляційної інстанцій обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому заперечив, пояснив, що 18 квітня 2019 року прийшов ОСОБА_11 і попросив дозволу пожити у нього. Згодом, приєднався ОСОБА_12 , і вони почали розпивати спиртне. Між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 виник конфлікт та зав`язалась бійка. Заначив, що намагався розборонити останніх, але не зміг. Ствердив, що ОСОБА_11 вдарив ОСОБА_12 кулаком, той впав і вдарився головою об батарею, після чого, ОСОБА_11 ще кілька разів вдарив його ногами. В подальшому, вони випили і лягли спати. Вночі приїжджала поліція та швидка і ОСОБА_12 забрали в лікарню, а він знову ліг спати, а зранку правоохоронці забрали його в поліцію.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини та враховуючи висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2024 року по даній справі щодо оцінки окремих доказів, всупереч доводам сторони захисту, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції поза розумним сумнівом доведено винуватість ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, рядом наявних в матеріалах провадження доказів в їх сукупності, ретельно досліджених й перевірених в судовому засіданні, яким дана об`єктивна правова оцінка, з чим погоджується і апеляційний суд.

Так, потерпіла ОСОБА_10 матір ОСОБА_12 , в судовому засіданні пояснила, що її син 18 квітня 2019 року перебував у свого однокласника ОСОБА_6 і близько 17:00-18:00 год. між ОСОБА_11 та її сином виникла сутичка. ОСОБА_11 викликав співмешканку ОСОБА_22 та її двох рідних братів ОСОБА_23 і ОСОБА_24 та почалась бійка. Зі слів сина, його хтось вдарив по голові палкою, окрім цього, били ногами. Про подію, що мала місце їй розповів син в лікарні, коли був ще при свідомості.

Свідок ОСОБА_25 дружина ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що 18 квітня 2019 року він пішов до ОСОБА_6 і о 05:00 год. 19 квітня 2019 року її повідомили, що останній в реанімації. Вона із свекрухою пішли в лікарню, ОСОБА_12 був дуже побитий, але при свідомості. Після операції він розповів, що був у ОСОБА_6 і до них прийшов ОСОБА_11 із ОСОБА_18 та двома хлопцями, і що хтось вдарив його в обличчя та ззаду по голові.

Свідок ОСОБА_26 сестра ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що 18 квітня 2019 року її брат пішов до ОСОБА_6 . Вранці 19 квітня 2019 року дізналася, що він у реанімації після операції. Увечері брат прийшов до тями та розповів, що у будинку ОСОБА_6 , окрім нього були сам ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 і двоє хлопців. Під час сварки, що виникла ОСОБА_6 вдарив його декілька разів палкою, а потім ще хтось завдав удару по голові. За словами ОСОБА_12 , били всі присутні, «Чад сидів і бив».

Свідок ОСОБА_27 лікар-хірург, пояснив, що ОСОБА_12 привезли в лікарню у важкому стані після побиття і його госпіталізували до реанімації у напівсвідомому стані. Особисто не надавав йому допомогу. До ОСОБА_12 приходили поліція та родичі. Підтвердив, що вся інформація в медичній картці відповідає дійсності.

Свідок ОСОБА_28 завідувач відділенням Новороздільської міської лікарні пояснив, що ОСОБА_12 поступив у лікарню у вкрай важкому стані із значною втратою крові, тупою травмою живота та внутрішньою кровотечею. Його одразу прооперували. Зазначив, що під час перебування в лікарні до ОСОБА_12 приходили працівники поліції, але після операції він знаходився під дією наркозу, і не міг спілкуватися, бо періодично втрачав свідомість. Тілесні ушкодження ОСОБА_12 зафіксовані в історії хвороби. В подальшому, у зв`язку з внутрішню кровотечею ОСОБА_12 помер через кілька годин після операції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що 18 квітня 2019 року в обід зайшов до ОСОБА_6 . Близбко 17 год. прийшов ОСОБА_12 , який приніс 1,5 літри горілки, яку вони розпивали. До квартири заходили ОСОБА_29 та брати ОСОБА_30 і ОСОБА_24 . Близько 22-23 год., коли закінчилась горілка, ОСОБА_12 встав та почав справляти свої природні потреби в квартирі, і він вдарив останнього два-три рази кулаком в обличчя. В подальшому, ОСОБА_6 взяв палицю і почав наносити удари ОСОБА_12 в різні частини тіла (8-10), поки палка не зламалася. Останній впав і вдарився потилицею об батарею. Зазначив, що забрав палицю і допоміг ОСОБА_12 витерти кров з обличчя і дав йому води. В подальшому, виходив на вулицю, а повернувшись у квартиру о 01:00 год., побачив ОСОБА_12 , який лежав, та ОСОБА_6 , що сидів навпроти і вимагав, щоб той поприбивав у квартирі. Потім прийшла ОСОБА_29 і побачивши все, пішла викликати працівників поліції, забравши його ОСОБА_11 з квартири.

Наведені показання свідка ОСОБА_11 узгоджується із даними протоколу проведеного за його участю слідчого експерименту від 04 вересня 2019 року, відображають фактичні обставини справи і не викликають сумнівів у їх достовірності та щодо непричетності останнього до вчинення злочину, оскільки постановою т.в.о. заступника начальника Новороздільського ВП начальника СВ Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_31 від 28 січня 2021 року (т.5 а.с. 191-196), кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000001 04 січня 2021 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а відтак, безпідставними є доводи сторони захисту з цього приводу.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що 18-19 квітня 2019 року біля 01:00 год. зайшла додому до ОСОБА_6 за своїм співмешканцем ОСОБА_11 . В квартирі ОСОБА_11 і ОСОБА_6 сиділи поряд на одному ліжку, а третій мужчина лежав на ліжку зі слідами побоїв на обличчі, голові, однак був при свідомості і просив пити. У квартирі бачила сліди крові на стінах, одязі та тілі потерпілого. Не бачила, хто наносив побої. Після цього, пішла в поліцію, а ОСОБА_11 пішов додому. Додатково пояснила, що 18 квітня 2019 року заходила до квартири ОСОБА_6 біля 16 год., оскільки шукала ОСОБА_11 і у квартирі був ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , які вживали спиртне. Зазначила, що ОСОБА_6 мав ціпок, але ввечері його не бачила.

На переконання колегії суддів, показання вищезазначених свідків є належними і допустимими докази, що відображають інформацію у кримінальному провадженні про сліди злочину, деталізуючи обставини конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_6 і потерпілим ОСОБА_12 , характер та послідовність їх дій, поведінку інших присутніх на місці злочину осіб.

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому підтверджується проаналізованими місцевим судом письмовими і речовими доказами, зокрема, протоколом затримання ОСОБА_6 від 19 квітня 2019 року, протоколом відібрання у ОСОБА_6 зразків венозної крові для проведення молекулярно-генетичної експертизи від 19 квітня 2019 року, протоколом відібрання у ОСОБА_6 зразків венозної крові для проведення судово-токсикологічної експертизи від 19 квітня 2019 року, протоколами відібрання у ОСОБА_6 біологічних зразків: зрізів нігтевих пластин та змивів з правої та лівої руки від 19 квітня 2019 року, лікарським свідоцтвом про смерть №50/19 від 21 квітня 2019 року, заявою від 19 квітня 2019 року ОСОБА_11 ,протоколами огляду місця події від 19 квітня 2019 року з фототаблицями та протоколом огляду трупа ОСОБА_12 від 20 квітня 2019 року, протоколами огляду речей від 29 липня 2019 року, 13 серпня 2019 року, 03 вересня 2019 року, 10 та 19 вересня 2019 року, 10 жовтня 2019 року, в яких зафіксована слідова інформація із місця злочину, та з одягу потерпілого і обвинуваченого, а також відображено відомості про тілесні ушкодження ОСОБА_12 .

Висновком судово-психіатричного експерта №345 від 16 серпня 2019 року встановлено осудність обвинуваченого ОСОБА_6 , який психічним захворюванням не страждає, виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, що не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій на керувати ними. У період інкримінованих дій ОСОБА_6 хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждав і не виявляв будь-яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності та усвідомлювати значення своїх дій на керувати ними.

Токсикологічні дослідження показали, що ОСОБА_6 та ОСОБА_12 перебували у стані алкогольного сп`яніння. Згідно висновку судовомедичної експертизи №1755/2019-т від 13 травня 2019 року, у крові ОСОБА_6 виявлено 2,39 ‰ етилового спирту, а у крові трупа ОСОБА_12 , згідно висновку експерта №1556/2019-т від 26 квітня 2019 року 0,59‰.

Згідно висновку експерта №68/2019-мк від 16 травня 2019 року на клапті шкіри з голови ОСОБА_12 виявлено наскрізне забійне ушкодження від тупого предмета циліндричної форми.

З висновку експерта №50/19 від 23 травня 2019 року вбачається, що причиною смерті ОСОБА_12 є важка поєднана травма тіла, зокрема розриви печінки і селезінки, множинні підшкірні крововиливи, переломи ребер і крововиливи в м`які тканини голови та інших частин тіла. Масивна крововтрата, яка становила 4400 мл, призвела до геморагічного шоку та синдрому дисемінованого внутрішньо-судинного згортання. Зазначені тілесні ушкодження у сукупності є тяжкими і небезпечними для життя у момент їх заподіяння та були спричинені ударами тупих предметів, зокрема дерев`яною палкою, і могли виникнути 19 квітня 2019 року.

Висновком експерта №61/2019 від 07 серпня 2019 року підтверджується зазначений вище висновок № 50/19» від 23 травня 2019 року, зокрема і щодо причини смерті ОСОБА_12 , яка настала внаслідок тупої поєднаної травми тіла, що включала переломи ребер, розриви печінки та селезінки, масивні гематоми, розвиток двобічного гемотораксу, гостру крововтрату та геморагічний шок. Зазначено, що ушкодження були спричинені тупими предметами, можливо, дерев`яною палицею (милицею). Виявлено також синці, садна та рани, які є легкими тілесними ушкодженнями і не перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_12 , але могли сприяти її настанню.

Висновок експерта №66/2019 від 06 вересня 2019 року (додатковий) підтверджує попередні висновки щодо причини смерті ОСОБА_12 , механізму заподіяння тілесних ушкоджень, їх локалізації, ступеню тяжкості та щодо характеристики імовірного знаряддя злочину.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 зазначив, що первинну судово-медичну експертизу ОСОБА_32 проводив експерт ОСОБА_33 , а він проводив дві експертизи по матеріалах кримінального провадження, висновки яких підтримав. Протокол слідчого експерименту з участю ОСОБА_11 на момент експертизи відсутній. Пояснив, що ушкодження на тілі ОСОБА_32 могли бути спричинені палкою. У потерпілого було три рани, що призвели до зовнішньої кровотечі. Ствердив, що був присутній під час слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 , але не пам`ятає деталей.

Крім цього, висновками молекулярно-генетичних експертиз, що базуються на дослідженнях крові та генетичних ознак на різних об`єктах, визначено походження крові та можливий контакт з конкретними особами.

Зокрема, висновком експерта №10/402 від 19 липня 2019 року встановлено, що генетичні ознаки клітин у змивах з фрагмента дерев`яної палки світло-коричневого кольору «ІІ» ( об`єкт №3) зберігається з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 та не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_11 та ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта №10/403 від 24 липня 2019 року кров на чашці, стакані, горнятку, скатертині та фіранці належить ОСОБА_12 та не належить ОСОБА_11 і ОСОБА_6 .

За змістом висновку експерта №10/404 від 31 липня 2019 року у піднігтьовому вмісті ОСОБА_11 виявлено клітини з ядрами, а також кров, що містить ДНК ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Відповідно до висновку експерта №10/405 від 05 серпня 2019 року кров на одязі, а саме кофтах білого, сірого та темно-зеленого кольорів і куртці належить ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , крові ОСОБА_11 не виявлено.

Згідно висновку експерта №10/406 від 19 серпня 2019 року у слідах на наданих на дослідження светрі (об`єкти №№ 1,2) та кофті (об`єкти №№ 15,16) виявлено кров людини та встановлено її генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). У слідах на наданих на дослідження светрі (об`єкт № 3), шкарпетці (об`єкти №№ 11,12), парі кросівок (об`єкти №№ 20,23), вирізках зі светра (об`єкти №№ 4-6), спортивних штанів (об`єкти №№ 7-10), пари шкарпеток (об`єкти №№ 13,14), кофти (об`єкти №№ 17-19), змивах та вирізках з пари кросівок (об`єкти №№ 21,22,24,25) крові не виявлено. Генетичні ознаки крові у слідах на светрі (об`єкти №№ 1,2) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 (таблиця 2.1, додаток 2) і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_11 та ОСОБА_6 (таблиця 2.1, додаток 2) Походження крові на светрі (об`єкти №№ 1,2) від ОСОБА_11 та ОСОБА_6 виключається. Генетичні ознаки крові у слідах на кофті (об`єкти №№ 15,16) збігаються між собою, не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 (таблиця 2.1, додаток 2) та походять від невстановленої особи жіночої генетичної статі. Походження крові на кофті (об`єкти №№ 15,16) від ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 виключається.

Висновок експерта №10/407 від 20 серпня 2019 року стосується результатів генетичної експертизи, проведеної на зразках крові, виявлених на різних об`єктах (плашки, фрагменти газети, полімерний пакет). Встановлено, що генетичні ознаки крові, виявленої на цих об`єктах, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 і не збігаються з ознаками крові ОСОБА_11 та ОСОБА_6 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак між кров`ю на об`єктах і зразком крові ОСОБА_12 настільки мала, що це практично виключає ймовірність того, що ці сліди належать іншим особам. Тобто, надані об`єкти, ймовірно, містять кров ОСОБА_12 , а не ОСОБА_11 чи ОСОБА_6 .

Висновком експерта №10/408 від 22 липня 2023 року встановлено, що кров на шортах (об`єкти №№ 1-3) і шкарпетках (об`єкти № 4, 5) не виявлена або змішана з генетичними ознаками двох осіб, серед яких є кров ОСОБА_12 та ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта №10/409 від 23 серпня 2019 року генетичні ознаки крові, виявлені на марлевих серветках зі змивами з підлоги, батареї, тумбочки, кухонної підлоги та в мікрочастинках зіскобів зі стіни, збігаються між собою та відповідають генетичним ознакам зразка крові ОСОБА_12 . Такі не збігаються з генетичними ознаками ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , що виключає їхнє походження від цих осіб.

Згідно висновку експерта №10/410 від 01 серпня 2019 року на зрізах нігтьових пластин і марлевих тампонах з обох рук ОСОБА_6 виявлені клітини з ядрами, але кров не виявлена. Генетичні ознаки клітин збігаються з кров`ю ОСОБА_6 .

Висновком експерта №10/411 від 21 серпня 2019 року встановлено, що на недопалках сигарет виявлені клітини з ядрами, генетичні ознаки збігаються з кров`ю ОСОБА_6 , виключаючи кров ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . У деяких зразках виявлені змішані генетичні ознаки, що можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем.

Відповідно до висновку експерта №10/412 від 02 серпня 2019 року кров на фрагментах паперу та тканини збігається з кров`ю ОСОБА_12 , але на фрагменті тканини (об`єкт № 4) присутні ознаки крові ОСОБА_6 .

Згідно висновку №10/413 від 31 серпня 2023 року кров на різних одягових об`єктах збігається з кров`ю ОСОБА_12 , виключаючи кров ОСОБА_11 і ОСОБА_6 . Генетичніознаки на деяких об`єктах є змішаними, що свідчить про можливу участь кількох осіб.

За змістом висновку експерта №1247/2019-ім від 09 жовтня 2019 року у крові ОСОБА_12 виявлені антигени А і Н, в крові ОСОБА_34 і ОСОБА_35 або B. На одязі потерпілого ОСОБА_12 знайдені сліди крові з антигенами A та H, що можуть походити від осіб з групою крові A або AB. На шкарпетці підозрюваного ОСОБА_6 і куртці ОСОБА_11 виявлені сліди крові з антигенами A, B, H, з можливістю належності до різних груп крові.

Крім цього, колегія суддів вважає, що всупереч доводам апеляційної скарги захисників обвинуваченого, вірним є висновок суду першої інстанції про належність і допустимість всіх вищеперелічених письмових доказів, так як Верховний Суд неодноразово зазначав, що чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу злочину на підставі сукупності непрямих доказів (стосовно цього елемента доказування), які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 грудня 2020 року, справа №728/578/19, провадження №51-3411км20; від 20 жовтня 2021 року, справа № 759/14119/17, провадження № 51-2274км21).

Разом з тим, на переконання колегії суддів, слушними є доводи апеляційної скарги щодо недопустимості протоколу огляду речей від 10 жовтня 2019 року (т.2 а.с. 68), згідно з яким оглянуто оптичний диск з аудіо - відеофіксацією судових засідань з обрання та продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу, так як судом першої інстанції не враховано положень ст. 193 КПК України, що містять пряму заборону щодо використання тверджень і заяв підозрюваного у кримінальному проваджені під час обрання чи продовження йому запобіжного заходу; протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 07 жовтня 2019 року № 1, 6 (т.2 а.с. 111-122), оскільки такі фактично є допитом осіб; показань свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , у зв`язку з тим, що останні є працівниками правоохоронного органу та свідчили в суді щодо показань підозрюваного, які він надавав під час допиту, що є порушенням ч.7 ст. 97 КПК України; протоколу слідчого експерименту, проведеного за участю ОСОБА_18 від 19 вересня 2019 року (т.2 а.с. 96-100), з огляду на те, що свідок фактично давала показання, а не відтворювала події, що не відповідає критеріям даної слідчої дії.

Аналізуючи аргументи сторони захисту щодо оцінки законності способу отримання, процесуального оформлення та документування ходу і результатів проведення слідчих дій, колегія суддів констатує істотні порушення досудового розслідування і збирання вищезазначених доказів та вважає, що такі підлягають виключенню з мотивувальної частини вироку, як неналежні та недопустимі.

Щодо покликання апелянта адвоката ОСОБА_8 про порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_6 , то такі, колегія суддів вважає голослівними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи (т.1 а.с. 96, 141, 145, 147, 200, 204, т.2 а.с. 140, т.4 а.с. 31, 34, 37, 44, 53, т.5 а.с.198-202), вбачаються з обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування (т.1 а.с. 3, 7, 8), розписки адвоката про отримання копії обвинувального акту та згаданого реєстру (т. 1 а.с. 13).

Так, колегією суддів встановлено, що адвокат ОСОБА_7 , як під час досудового розслідування так і в суді першої інстанції здійснював захист обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги і наявність відповідних повноважень на участь та представництво інтересів обвинуваченого у даному кримінальному провадженні.

Щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, то колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, відсутність обставини, що пом`якшують покарання, обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів, призначив таке у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65, 71 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає обвинувальний вирок суду законним і обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування і закриття відносно обвинуваченого ОСОБА_6 кримінального провадження.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задоволити частково.

Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 20 листопада 2023 року відносно ОСОБА_6 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку покликання як на докази винуватості ОСОБА_6 протокол огляду речей від 10 жовтня 2019 року, протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 07 жовтня 2019 року № 1, 6, показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , протокол слідчого експерименту, проведеного за участю свідка ОСОБА_18 .

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4