Справа № 752/657/20
Провадження по справі № 1-кп/752/346/25
В И Р О К

іменем України

"29" квітня 2025 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, данні про яке № 09.10.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009639, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, що має професійно-технічну освіту, одруженого, такого, що має на утриманні неповнолітню дитину, 2014 р.н., офіційно непрацевлаштованого, визнаного особою з інвалідністю ІІІ групи безстроково, звільненого з військової служби у званні молодшого сержанта, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_15 ,

захисників - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

потерпілого - ОСОБА_18 ,

встановив:

У невстановлений досудовим розслідуванням та судом час, місці та за невстановлених обставин, ОСОБА_6 вступив у попередню змову з ОСОБА_15 , провадження щодо якого закрито ухвалою Голосіївського районного суду м. Києві від 08.06.2022, у зв`язку із смертю останнього, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна.

09.10.2019 після 3 години 30 хвилин, ОСОБА_6 на автомобілі AUDI А6 н.з. НОМЕР_1 , який належав йому на праві власності, за попередньою змовою із ОСОБА_15 , звернули на вулицю Деміївська у м. Києві, та залишили автомобіль поруч із будівлею Голосіївської райдержадміністрації й попрямували до буд. 30-Б по проспекту Голосіївський у м. Києві. Приблизно о 03 годині 50 хвилин вони виявили автомобіль марки "Toyota Prado", чорного кольору, н.з. НОМЕР_2 , який їх зацікавив. В подальшому, ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_15 , впевнившись, що за ними ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою невстановленого предмету розбили скло задньої лівої двері автомобіля та проникли в салон, звідки таємно викрали майно, яке належало ОСОБА_18 , а саме: шість світильників марки "LED RT 08S" квадратних, вартістю 299,88 грн. за кожний, всього на суму 1799,28 грн. та два змішувачі води "Хеффер" загальною вартістю 5648,45 грн. після чого залишили місце подій, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдали потерпілому ОСОБА_18 майнову шкоду в розмірі 7447,73 грн.

Таким чином, суд визнає винуватим ОСОБА_19 у таємному викрадені чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_19 винуватість у пред`явленому обвинувачені не визнав. Надав суду показання за змістом яких зазначив, що 09.10.2019 приблизно о 22 годині на власному автомобілі AUDI А6 н.з. НОМЕР_1 , на прохання раніше знайомого ОСОБА_20 привіз останнього разом із дівчиною до автовокзалу на Деміївці у м. Києві. Він на той час працював таксистом, але не офіційно. ОСОБА_21 відвів дівчину та повернувся, після чого попросив його від`їхати за іншою адресою (яку він не пам`ятає), але недалеко від автовокзалу. Він погодився. Пригадує, що поруч були житлові будинки. Не заперечував, що у обвинувальному акті правильно вказано, що все відбувалося поруч із Голосіївською райдержадміністрацією. ОСОБА_21 вийшов з автомобіля та його не було 30 хвилин. Весь цей час він чекав на нього у автомобілі.

Потім він відійшов у кущі за потребою, машину зачинив, а коли повертався, побачив, що з`явився ОСОБА_21 , який тримав пакет з речами. Несподівано вибігли 15 чоловіків, які їх затримали, надягли кайданки. Застосовували до нього фізичну силу. Приїхав інший чоловік, який допитував спочатку ОСОБА_22 , а потім його. Коли цьому чоловіку повідомили, що у нього нічого не знайдено, останній щось поклав йому у кишені. До ранку вони лежали із ОСОБА_22 на землі у кайданках. ОСОБА_22 скаржився на головний біль після побитят. У нього були синці, але голова не боліла. Повідомляв про це захиснику, але з заявами до поліції не зверталися. Пригадує, як за його участі на місці затримання знімали відео, але це відбувалося вже зранку, коли приїхав слідчий. Під час затримання йому не надали захисника. Під час його обшуку виявили ніж, ще якійсь речі у кишенях його одягу, але він стверджує, що ці речі йому підкинув працівник поліції. Протокол про затримання він підписував. Зранку його відвезли до Шевченківського райвідділку де допитали. Він більше не спілкувався із ОСОБА_23 у той день. Поліція також проводила огляд квартир за місцем його проживання як по АДРЕСА_2 . Він надавав дозвіл на проведення огляду у квартирі. У одній з квартир була присутня також його дружина. В іншій квартирі нікого не було. Захисник під час огляду квартир також не був присутнім. У нього питали про якісь колеса, але їх так і не виявили. Його тримали у Шевченківському райвідділку протягом доби. Потім повезли до ізолятора, де був оглянутій медичною службою, але у нього питали лише про головний біль, а не про синці на тілі. Після подій до лікаря він не звертався, оскільки не було часу, він шукав автомобіль. Захисник з`явився тоді, коли він був у райвіддлку. Також проводився обшук його автомобіля, який він зміг забрати зі штрафмайданчика вже після того, як його звільнили з-під варти. Вину у пред`явленому йому обвинувачені не визнає. Він не вступав у змову із ОСОБА_23 для вчинення крадіжки. На мав наміру та не вчиняв крадіжку. Просив його виправдати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_24 надав показання за змістом яких зазначив, що у жовтні 2019 року перебував у квартирі АДРЕСА_3 , власником якої він, коли вночі до нього зателефонували та повідомили, що у його автомобілі "Toyota Prado", н.з. НОМЕР_2 , який він залишив на майданчику поруч із будинком, розбили скло та викрали з салону речі. Майданчик був під охороною та охоронець мав номер його мобільного телефону. На майданчику були лише автомобілі мешканців будинку. Він одразу спустився у двір та виявив, що у автомобілі розбито скло, але він точне не пригадує, яке саме, пасажирське переднє або заднє. З салону викрали його речі. Пригадує, що там були змішувачі на крани, які він нещодавно купив у ОСОБА_25 та щось інше. Змішувачі коштували приблизно 800 доларів США, та він був вимушений купувати їх повторно. Йому повідомили, що затримали двох чоловіків, які вчинили цю крадіжку, але він їх не бачив. Зокрема у обвинуваченому також нікого не впізнає. Більшість чоловіків, які перебували на місці подій були у цивільному одязі, але також були поліцейські у форменому одязі. Той із ким він безпосередньо спілкувався, також був працівником поліції. Зранку він одразу поїхав до райвіддліку, але не у ОСОБА_26 , де склав заяву. Також у райвідділку впізнавав речі, які викрали з його автомобіля, складався протокол. Майно йому так і не повернули.

Свідок ОСОБА_27 , допитаний в судовому засіданні, надав показання за змістом яких зазначив, що у 2019 році обіймав посаду оперуповноваженого карного розшуку. У обвинуваченому ОСОБА_28 впізнає особу, яку було затримано разом із іншим чоловіком. Подій з затримання відбувалися поблизу будівлі Голосіївської райдержавдміністрації, яка розташована поруч із автовозкалом.

Свідок ОСОБА_29 , допитаний в судовому засіданні, надав показання за змістом яких зазначив, що у обвинуваченому впізнає особу, яку він затримував. У 2019 році він обіймав посаду начальника сектора - заступника начальника карного розшуку Шевченківського райвідділку. Вони отримали інформацію, що дві особи чоловічої статі на автомобілі Ауді вчиняють крадіжки по місту Києву. Встановили номер цього автомобіля та відслідковували переміщенням даного автомобіля по камерах «Безпечне місто». У день подій - у жовтні 2019 вони у складі оперативної групи безпосередньо переслідували вказаний автомобіль. Пригадує, що із ним також були інші оперативні співробітники, зокрема ОСОБА_30 та ОСОБА_31 . Вони були на двох автомобілях. Заїхали за автомобілем на територію, яка розташовувалася за Голосіївською райдержадміністрацією. Два чоловіки вийшли з автомобіля та пішли у напрямку іншого будинку. Вони не могли безпосередньо слідувати за чоловіками, оскільки б ти їх виявили. Тому чекали. Через незначний час, почули звук розбитого скла. Вони не бачили, що саме чоловіки з Ауді розбивали скло, оскільки все відбувалося у дворі та оглядовість для них була обмежена відстанню у 50 метрів та розташуванням будинку. Потім вказані чоловіки вийшли з дворів та попрямували до автомобіля Ауді. Вони мали при собі якісь речі. Зокрема у одного був пакет. Вони пред`явили їм вимогу зупинитися, але чоловіки спробували втекти, чинили опір, тому при затриманні на них одягли кайданки. Вони телефонували до чергового по місту Києву для виклику СОГ. На місті прибула СОГ Шевченківського району, чому так - йому не відомо . Припускає, тому що були й інші епізоди за підозрою вказаних чоловіків у вчинені крадіжок.

Свідок ОСОБА_32 , допитаний в судовому засіданні, надав показання про те, що у складі оперативної групи, обіймаючи посаду старшого оперуповноваженого управління карного розшуку у 2019 році відпрацьовував разом із іншими оперативниками інформацію про чоловіків, які вчиняли крадіжки з автомобілів у місті Києві. Пригадує, що у день подій разом із ним були оперативники на прізвище ОСОБА_33 та ОСОБА_34 . Вони були на службовому автомобілі, на якому були номера прикриття. Було нічне відпрацювання, знаходилися поруч із автовокзалом у Голосіївському районі. Помітили саме той автомобіль, на який мали орієнтування із визначенням марки, кольору, номеру. Автомобіль рухався з проспекту Лобановський та повернув у бік ВДНГ. Заїхав у двір. Два чоловіки вийшли з автомобіля та попрямували у двори. Вони на певній відстані слідували за ними. Через деякий час відчули звук розбитого скла. Потім побачили, як чоловіки виходять з двору. Один із них щось тримав у руках. Вони висунули вимогу зупинитися, але чоловіки почали бігти. Вони їх затримали, одягли кайданки. У обвинуваченому ОСОБА_35 впізнає особу, яку було затримано у той день. Чи мав він викрадені речі - не пригадує. Вони затримали осіб, а потім повідомили про це чергового по місту Києву на лінію «102». Саме черговий вирішує, яку СОГ направити на виклик. Вони спостерігали за затриманими до приїзду СОГ, та доставляли їх після проведення слідчий дій до Шевченківського райвідділку.

Явку інших свідків прокурор не забезпечив, зокрема й у граничний термін, становлений судом, тому дослідження доказів в цій частині було припинено.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києві від 08.06.2022 провадження щодо ОСОБА_15 закрито у зв`язку із його смертю.

Окрім того, у доведення пред`явленого обвинувачення, прокурор надав ряд письмових документів, за наслідками дослідження яких судом встановлено наступне:

- протокол огляду, відповідно до якого старший слідчий Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_36 на підставі повідомлення чергового УП ГУНП в м. Києві у присутності понятих та потерпілого (власника автомобіля) ОСОБА_18 09.10.2019 у період часу з 4 год 52 хвилин по 5 годину 17 хвилин провів огляд автомобіля "Toyota Prado", чорного кольору, н.з. НОМЕР_2 , який був розташований на майданчику біля будинку №30-Б проспекту Голосіївський у м. Києві. Під час огляду було встановлено, що заднє ліве пасажирське скло автомобіля розбито. В салоні автомобіля виявлені гарантійні талони на товари, які придбані у ОСОБА_37 ;

- витяг з ЄРДР відповідно до якого, 09.10.2019 о 5 год 42 хв за матеріалами ЄО 82653 від 09.10.2019 до реєстру за №0009630 внесені відомості про те, що о 4 годині ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , перебуваючи за адресою: м. Київ, Голосіївський проспект, 30Б, шляхом розбиття лівого скла автомобіля марки "Toyota Prado", н.з. НОМЕР_2 , таємно викрали з салону автомобіля, що належить ОСОБА_18 , завдавши останньому майнову шкоду;

- протокол затримання, складений 09.10.2019 у період часу з 6 години 56 хвилин по 7 годину 30 хвилин старшим слідчим Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_38 у кримінальному провадженні №0009630 про затримання у зеленій зоні навпроти будинку №13 по вул. Деміївська у м. Києві громадянина ОСОБА_6 , як особу яка підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. Час фактичного затримання - 4 година 09.10.2019. Під час особистого обшуку в кишенях верхнього одягу ОСОБА_6 виявлено та вилучено: навігатор Garmin Navi сірого кольору, розкладний ніж у чорному чохлі, гаманець із грошовими коштами 166 грн., банківські картки Укрсіббанк, Приват, Альфабанк, Восток, 1 долар, ключі від квартири, розкладний ніж та газовий балон, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля Audi А6 н.з. НОМЕР_1 та ключі до автомобіля , мобільний телефон Хіaоmі з сімкартою Водафон НОМЕР_11. У протоколі вказано що слідча дія переривалася у певний період та завершена о 7 год 30 хвилин. Вказана дії фіксувалася на відеокамеру та відповідний файл із записом був відтворений в судовому засіданні. Під час відтворення встановлено, що затриманому ОСОБА_6 слідчий зачитує права, підстави затримання. ОСОБА_6 у кайданках. Він вказує. що не має відношення до подій, його затримали, коли повертався з кущів, куди ходив по потребі, його били, а навігатор та розкладний ніж йому підкинули працівники поліції;

- протокол затримання, складений 09.10.2019 у період часу з 5 години 45 хвилин по 6 годину 40 хвилин старшим слідчим Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_38 у кримінальному провадженні №0009630, про затримання у зеленій зоні навпроти будинку №13 по вул. Деміївська у м. Києві громадянина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особу яка підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. Час фактичного затримання - 4 година 09.10.2019. Під час особистого обшуку в кишенях верхнього одягу ОСОБА_15 було виявлено та вилучено: грошові кошти 294 грн., запальничку та ліхтарик, шарф з шиї та пару рукавиць, футляр від окулярів «Prado» без окулярів, навушники «JBL», три металеві чарки в чохлі, павербанк «Okima». На відстані 2,5 метрів від ОСОБА_15 виявлена темно-синя кепка з надписом «New York», флакон парфюму «HEMERS», автомобільну зарядку до телефону, чеки та квитанції на світильники та два змішувачі, шість коробок та світильники в них марки Led RT 08S квадратні, та дві коробки зі змішувачами для ванни фірми Хеффер. У протоколі вказано, що слідча дія переривалася у період та завершена о 6 год 41 хвилин. Затриманий ОСОБА_15 відмовився від підпису протоколу, про що зафіксовано на відеозаписі. Вказана дії фіксувалася на відеокамеру та відповідний файл був відтворений в судовому засіданні. Під час відтворення встановлено, що затриманому ОСОБА_15 слідчий зачитує права, підстави затримання. ОСОБА_15 у кайданках. Він вказує. що не має відношення до подій, його затримали, коли повертався з кущів, куди ходив по потребі. Був із знайомим на ім`я ОСОБА_39 , вони збиралися їхати додому. Також зазначає, що футляр з окулярів та павербанк йому не належать, ці речі працівники поліції поклали до кишень, коли затримали. Гроші, ліхтарик, запальничка, шарф та рукавиці - його. Речі, які у розірваному пакеті на землі поруч із ним - не його;

- постанова начальника СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві від 09.10.2019, якою призначена група слідчих у кримінальному провадженні №0009630;

- постанова першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури №19 від 09.10.2019, якою створена групи прокурорів у даному проваджені;

- повідомлення старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_40 від 09.10.2019 на ім`я керівника прокуратури та потерпілого ОСОБА_18 про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0009630;

- протокол від 09.10.2019, відповідно до якого слідчий Шевченківського РУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_41 за участі понятих та ОСОБА_6 за згодою останнього, оглянув автомобіль Ауді А6, н.з. НОМЕР_1 , який був розташований по вул. Деміївська, 13 у м. Києві біля смітників позаду райдержадміністрації. У автомобілі виявлені металевий ліхтарик, зв`язка ключів, мобільний телефон Samsung з сімкартою Водафон, які вилучено та поміщено до спецпакетів, автомобіль - до спецмайданчика. Відеозапис вказаної слідчої дій, який додавався до протоколу, був відтворений в судовому засіданні. На записі зафіксовано, зокрема як ОСОБА_6 надає згоду на проведення огляду автомобіля. Вказує, що все, що у салоні є його власністю, окрім сумки на задньому сидінні, яка належала пасажиру;

- протокол від 09.10.2019, відповідно до якого слідчий Шевченківського РУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_42 за участі понятих, ОСОБА_6 та за згодою останнього провів огляд квартири АДРЕСА_4 . Під час огляду була присутня також ОСОБА_43 . Оглядом нічого не виявлено та не вилучалося;

- постанова прокурора Київської місцевої прокуратури №10 м. Києва ОСОБА_44 від 07.11.2019, якою визначена підслідність кримінального провадження № 0009630 за Голосіївським УП ГУНП у м. Києві на підставі ч.1 ст.218 КПК України, за місцем вчинення кримінального правопорушення;

- лист від 09.12.2019 заступника керівника Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_45 про спрямування матеріалів досудового розслідування провадження №0009630 до СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, начальник якого 09.12.2019 доручив проведення досудового розслідування слідчому ОСОБА_46 .

За клопотанням сторони захисту з Офісу Генерального прокурора був витребуваний витяг з ЄРДР у даному кримінальному провадженні, з певними вкладками, який також був досліджений в судовому засіданні.

Дослідивши зазначені докази, надавши кожному з них оцінку на предмет допустимості та належності, а сукупності зібраних доказів на предмет достатності для доведення пред`явленого обвинувачення, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 вказаної статті слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається

Згідно даних витягу, який надавався на запит захисника, відомості до ЄРДР за №0009630 були внесені слідчим ОСОБА_47 , на підставі матеріалів, які зареєстровані в ІТС ІПНП (журналі ЄО) за №82653 від 09.10.2019, що відповідало вимогам Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, який затверджений наказом МВС України 08.02.2019 за №100, а також ч.4 ст. 219 КПК України. Фабула правопорушення викладена наступним чином: «09.10.2019 приблизно о 4 годині ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , перебуваючи за адресою: м. Київ, Голосіївський проспект, 30Б, шляхом розбиття лівого скла автомобіля марки Тайота Прадо н.з. НОМЕР_2 , таємно викрали з салону автомобіля майно, що належить ОСОБА_18 , завдали матеріальної шкоди». Попередня кваліфікація ч.2 ст. 185 КК України.

Суд вважає, що початок досудового розслідування у даному провадженні відповідав вимогам ч.1 ст. 214 КПК України.

Щодо доводів захисника про порушення правил підслідності. Суд визначає наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Так прокурором додані документи, з яких вбачається, що 09.10.2019 постановою начальника СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві у даному кримінальному провадженні призначена групи слідчих, у складі: ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 та ОСОБА_56 . Старшим слідчим визначений ОСОБА_57 .

Згідно із ч.6 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач невідкладно у письмовій формі повідомляє керівника органу прокуратури про початок досудового розслідування, підставу початку досудового розслідування та інші відомості, передбачені ч.5 вказаної статті.

Враховуючи наявність постанови про призначення групи слідчих, останні були зобов`язані розпочати досудове розслідування, навіть за умови порушення територіальної підслідності.

Між тим, згідно з ч.2 вказаної статті, якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність. Прокурор розглядає письмове повідомлення слідчого протягом десяти днів з дня його отримання та у разі підтвердження наведених у ньому обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності.

У даному провадженні зміна підслідності відбулася на підставі постанови прокурора Київської місцевої прокуратури №10 м. Києва ОСОБА_58 від 07.11.2019, який визначив підслідність даного кримінального провадження за Голосіївським УП ГУНП у м. Києві на підставі ч.1 ст. 218 КПК України за місцем вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, підстав вважати, що слідчі дій, які проведені слідчими Шевченківського УП ГУНП в м. Києві у даному провадженні до зміни підслідності прокурором, були незаконними, відсутні. Зокрема огляд автомобіля потерпілого проводився слідчим ще до початку внесення відомостей до ЄРДР, що відповідає вимогам ч.3 ст. 214 КПК України, а затримання підозрюваних, огляд квартири та автомобіля ОСОБА_59 - вже після внесення відомостей до ЄРДР та визначення повноважених слідчих.

Затримання особи без ухвали слідчого судді, суду регламентовані ст. 207-208 КПК України. Так, враховуючи показання свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_29 та ОСОБА_60 , допитаних в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що затримання ОСОБА_61 та ОСОБА_15 , яке відбувалося оперуповноваженими працівниками карного розшуку, відповідало п.2) ч.1 ст.208 КПК України, оскільки затримання відбулося безпосередньо після вчинення злочину та сукупність обставин вказувала на те, що саме ці особи щойно вчинили злочин.

Доводи захисника щодо неправомірності дій оперуповноважених суд відхиляє, враховуючи, що надані в судовому засіданні показання свідків, які на момент затримання були оперативними працівниками, кореспондуються з заходами та методами оперативно-розшукової діяльності, визначеної законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», за наслідками яких були затримані ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , щодо яких існували обґрунтовані підстави вважати, що вони причетні до вчинення крадіжки майна з автомобіля потерпілого. Час фактичного затримання, який зазначений у протоколах як 04 година 09.10.2019 відповідає часу проведення огляду автомобіля потерпілого, який відбувся о 4 годині 52 хвилини.

Відповідно до ч.3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч.7 ст. 223 та ст. 236 КПК України.

Згідно із ч.4 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень ст. 213 КПК України, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Обшук затриманих ОСОБА_6 та ОСОБА_15 був проведений уповноваженим слідчим. Зокрема відеозапис такої слідчої дії доводить, що затриманим слідчий роз`яснив підстави затримання, та у вчиненні якого злочину він підозрюється, право мати захисника тощо.

За наслідками проведення особистого обшуку затриманих, були виявлені та вилучені речі та майно, про що зазначено у протоколах затримання від 09.10.2019. Така слідча дія відповідала ч.3 ст. 208 КПК України та проведена з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст.223 КПК України, тобто за участі понятих. Також слідчим була дотримана вимога про повідомлення відповідний регіональний центр з надання безоплатної правової допомоги, про що свідчать дані захисників, які вказані у протоколах затримання. Суд відхиляє доводи захисника, оскільки зазначені вище норми не передбачають обов`язкову участь призначеного захисника під час особистого обшуку. Підстави, за яких призначені захисники не з`явилися на обшук, судом не встановлені.

Твердження сторони захисту про застосування до затриманих недозволених методів зокрема нанесення тілесних ушкоджень, суд вважає недоведеними. Видимих тілесних ушкоджень на ОСОБА_6 , якого було зафіксовано на відеозаписах слідчих дій, виявлено не було. Даних про те, що він або його захисник зверталися з відповідними заявами про нанесення тілесних ушкоджень, суду не надано. Даних огляду ОСОБА_6 , який повинен був бути проведений під час його поміщення до ізолятору тимчасового утримання, також суду не надавалися. Крім того, суд враховує, що свідок під час судового розгляду вказував на те, що затримання осіб дає підстави для застосування певної фізичної сили, також враховуючи, що вони намагалися залишити місце подій, затримання відбувалося у темний час та при обмеженій оглядовості. Враховуючи наведене, суд вважає, що під час затримання ОСОБА_59 та ОСОБА_15 , не було порушено право на захист.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, на потерпілого. При цьому, зазначені обставини встановлюються на підставі доказів, які повинні відповідати критеріям належності, допустимості та у своїй сукупності достатності для постановлення обвинувального вироку.

Обов`язковими елементами складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, окрім іншого, є об`єкт злочину - чуже майно, та розмір заподіяної крадіжкою шкоди, тобто вартість викраденого, яка повинна перевищувати 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян

Судом встановлено, що під час затримання у ОСОБА_6 та ОСОБА_15 були виявлені певне речі та майно, про що зазначено у протоколах затримання від 09.10.2019, які були вилучені та поміщені до спецпакетів й постановами слідчого від 09.10.2019 визнані речовим доказом. На певне майно слідчим суддею у порядку судового контролю накладений арешт, що доводиться даними ухвал від 18.10.2019, 25.10.2019. Деяке майно повернуто підозрюваним, ще під час досудового розслідування, про що складені розписки. Під час досудового розслідування не проводилася така слідча дія, як огляд речових доказів відповідно до ч.2 ст.100 КПК України.

Крім того, суд враховує, що потерпілий у заяві про вчинення злочину безпосередньо вказував на те, що у нього з автомобіля були викрадені шість світильників та два змішувача води, які були куплені ним напередодні. А під час затримання ОСОБА_6 та ОСОБА_15 були безпосередньо виявлені два змішувача для води та шість коробок зі світильниками, а також фіскальні чеки, які доводять дату їх придбання, вартість. Такі дані у фіскальних чеках доводять вартість викраденого майна, зокрема: шість світильників марки "LED RT 08S" квадратних, вартістю 299,88 грн. за кожний, та два змішувачі води "Хеффер" загальною вартістю 5648,45 грн.

Потерпілий під час допиту в суді також вказував, що у нього викрали з автомобіля нові речі та він мав чеки, що містили дані про їх вартість. Він також вказував, про те, що проводив впізнання викрадених речей, але не пригадує, що саме у нього було викрадено, окрім двох змішувачів для води.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що майном, яке було викрадено у потерпілого з автомобіля, були: шість світильників марки "LED RT 08S" квадратних, вартістю 299,88 грн. за кожний, всього на суму 1799,28 грн. та два змішувачі води загальною вартістю 5648,45 грн.

Під час досудового розслідування та судового розгляду суду не надано доказів того, що інші речі та майно, яке були вилучені у затриманих ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , які відповідно до обвинувального акта інкримінуються як предмет злочину, а саме: кепка "NY" темно-синього кольору вартістю 700 гривень; флакон парфумів "Hermes", що не становили матеріальну цінність для потерпілого; навушники марки "JBL", у чорному матерчатому чохлі вартістю 3000 грн.; чохол з трьома чарками, які матеріальної цінності для потерпілого не становили; розкладний ніж "LESERMAN" у чорному чохлі вартістю 6000 гривень; навігатор марки "Garmin" вартістю 5000 гривень; футляр для окулярів марки "PRADO" без окулярів, який матеріальної цінності для потерпілого не становив; павербанк марки вартістю 1000 гривень, було майном потерпілого, яке викрадено 09.0.2019 з автомобіля останнього.

Зазначене вище майно (кепка "NY" темно-синього кольору, флакон парфумів "Hermes", навушники марки "JBL" у чорному матерчатому чохлі, чохол з трьома чарками, розкладний ніж "LESERMAN" у чорному чохлі, навігатор марки "Garmin", футляр для окулярів марки "PRADO" без окулярів, павербанк) підлягають виключенню з доведеного судом обвинувачення, як майно яке було викрадено обвинуваченим.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, характеризується наявністю прямого умислу у винної особи, тобто суб`єкт має чітко усвідомлювати й достовірно знати, що його дії направлені на таємне заволодіння для нього чужим майном з метою обернення його на свою користь або на користь іншої особи.

В судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений заперечував свою винуватість у пред`явленому обвинувачені. Вказував на те, що на прохання знайомого ОСОБА_20 привіз його разом із дівчиною до автовокзалу на Деміївці, оскільки на той час працював таксистом. На прохання ОСОБА_20 відвіз його за іншою адресою, недалеко від автовокзалу. ОСОБА_21 вийшов з автомобіля та його не було 30 хвилин, він весь цей час чекав у автомобілі. Він виходив у кущі за потребою, та коли повертався до автомобіля побачив, що з`явився ОСОБА_21 , який тримав пакет з речами. Після чого їх затримали, надягли кайданки.

Так, злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

При цьому під час вчинення злочину кожен зі співучасників може вчиняти різні дії (подолання опору потерпілого, заподіяння тілесних ушкоджень, заволодіння майном), які спрямовані на досягнення єдиної мети.

Домовленістю групи осіб про спільне вчинення злочину є узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення та змісту виконуваних функцій, яке може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що висловлені не у формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.

Так суд враховує, що злочинні діяння, у вчинення яких обвинувачується ОСОБА_6 , відбувалися у темну пору доби о 4 годині ранку. Обвинувачені були знайомі, пересувалися разом на автомобілі. Мали при собі ліхтарики, розкладні ножі, рукавиці, які могли використовуватися ними із знаряддя злочину .Показання ОСОБА_6 , надані під час судового розгляду, а також ОСОБА_15 , які зафіксовані під час затримання, про те, що вони залишили автомобіль та ходили у кущі за потребою, суд ставиться критично, враховуючи, показання свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , які в судовому засіданні надали показання, що фактично мали оперативну інформацію тому й переслідували осіб, що рухалися на автомобілі Ауді, та намагалися спіймати чоловіків під час вчинення злочину. Окрім того, суд враховує показання даних свідків, що після того, як вони відчули у ночі звук розбитого скла, чоловіки, які потім були затримані та встановлені як ОСОБА_6 . ОСОБА_15 , вийшли від місця, з якого надходив звук, та мали при собі пакет з речами та майном. Також суд враховує, що вказані особи намагалися залишити місце подій та були затримані працівниками поліції.

Аналізуючи наведене, враховуючи послідовність і характер дій обвинувачених, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 та ОСОБА_15 на таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення до сховища, були спільними та узгодженими. Яким чином вони досягли домовленості про вчинення злочину, у якій формі, усній або за допомогою конклюдентних дій, судом не встановлено. Між тим, це не заважає дійти висновку, що дії ОСОБА_6 та ОСОБА_15 на таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення до сховищі, були вчинені за попередньою змовою між собою.

Умисел ОСОБА_6 та ОСОБА_15 на таємне викрадення чужого майна був доведений до кінця, оскільки після викрадення майна з автомобіля та руху до власного автомобіля, вони мали можливість ним розпорядитися на власний розсуд. Також суд вважає доведеним, що викрадення відбувалося шляхом проникнення до сховища, яким є салон автомобіля, враховуючи, що майно перебувало у середини та заволоділи ним шляхом розбиття скла двері автомобіля, що давало можливості їм незаконно проникнути до салону. Між тим, така кваліфікуюча ознака, як проникнення до сховища, відповідно до обвинувального акта, не інкримінована.

Згідно із ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведення вини ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна, яке належало ОСОБА_18 - шести світильників марки "LED RT 08S" вартістю 1799,28 грн. та двох змішувачів води "Хеффер" загальною вартістю 5648,45 грн. з автомобіля "Toyota Prado", н.з. НОМЕР_2 , за попередньою змовою із ОСОБА_15 , тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Під час проведення судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачувався у вчинені злочину, який на момент його вчинення відповідно до ст. 12 КК України відносився до злочину середньої тяжкості, та сплив строк притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, передбачений п.3 ч.1 ст. 49 КК України (в редакції статті на момент подій), оскільки на момент судового розгляду минуло більше ніж 5 років.

Обвинуваченому було роз`яснено право на звільнення від кримінальної відповідальності за обставин закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності. Між тим ОСОБА_6 в судовому засіданні у присутності захисника відмовився від такого права та наполягав на повному судовому розгляді.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину на момент його вчинення, який був злочином середньої тяжкості, дані про його особу, відповідно до яких він одружений, має на утриманні малолітню дитину - 2014 р.н., офіційно непрацевлаштованого, визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи безстроково, звільнений з військової служби за станом здоров`я, судимостей не має, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставин, що відповідно до ст.66, 67 КК України пом`якшують чи обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення та індивідуалізації покарання, враховуючи вимоги ст.68 КК України, зважаючи на відсутність як пом`якшуючих, так і обтяжуючих покарання обставин, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який винуватість не визнав, думку потерпілого, який не бажав реального покарання для обвинуваченого, відсутність матеріальної шкоди за умови можливості повернення майна потерпілому, даних про особу обвинуваченого, який має інвалідність у зв`язку із чим, йому не може бути призначено покарання у виді обмеження волі, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 185 КК України, а саме у виді 1 року позбавлення волі.

Згідно із ч.2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Даних про те, що строки давності зупинялися або переривалися у даному проваджені не встановлено.

Як було зазначено вище, з моменту вчинення злочину ОСОБА_6 , минуло більше ніж 5 років.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Таким чином на момент завершення судового розгляду, закінчилися давності, передбачені ст. 49 КК України, тому відповідно до ч.5 ст. 74 КК України ОСОБА_6 підлягає звільненню від покарання.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Судові витрати на оплату послуг адвокати, не підлягають стягненню за рахунок держави, про що заявляв захисник, оскільки ОСОБА_6 був визнаний винуватим у вчинені злочину. Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся. Запобіжні заходу у вигляді арешти на речові докази, які застосовані ухвалами слідчих суддів, підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст. 4, ч.5 ст.74 КК України, ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч.5. ст. 74 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного покарання на підставі п.3) ч.1 ст. 49 КК України (в редакції статті станом на 09.10.2019).

Скасувати арешти, накладені: ухвалою слідчого суді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.10.2019 справа № 761/40506/19, провадження № 1-кс/761/27773/2019 з навігатора «Garmin Navi», сірого кольору, яке вилучено 09.10.2019 в ході затримання ОСОБА_6 ; ухвалою слідчого суді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.10.2019 справа № 761/40506/19, провадження № 1-кс/761/27770/2019, до кого внесені виправлення на підставі ухвали слідчого суді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2019 справа № 761/40506/19, провадження № 1-кс/761/27770/2019, з грошових коштів у сумі 204 гривні, запальнички та ліхтарика чорного кольору, шарфа та пари шкіряних рукавиць, футляра від окулярів «Prado», навушників марки «JBL» у чохлі, 3 металеві чарки у чохлі, павербанка «Okima», темно-синої кепки «NY», флакону парфумів «Hermes», автомобільної зарядки, чеків та квитанцій на світильники та змішувачі для ванни, 6 світильників марки «LED RT 08S», 2 змішувачі води для ванни марки «Хеффер» та порваний пакет з магазину «Епіцентр».

Речові докази:

-чохол з розкладним ножем, гаманець з грошовими коштами у сумі 166 гривень, банківські картки «Уксіббанк» НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , «Приват» НОМЕР_5 , «Альфа банк» НОМЕР_9, «Восток» НОМЕР_10; 1 долар США, ключі від квартири на зв`язці; розкладний ніж, газовий балончик, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_6 на авто «AUDI A6», н.з. НОМЕР_1 , ключ до вказаного автомобіля, мобільний телефон марки «Xiaomi» ІМЕІ 1: НОМЕР_7 ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , з сім картою «Водафон», які передані ОСОБА_6 на підставі зберігальних розписок від 18.10.2019 та 24.10.2019, залишили йому у власність;

-грошові кошти у сумі 204 гривні, які вилучалися у ОСОБА_64 - звернути в дохід держави;

- запальничку та ліхтарик чорного кольору, шарф та пару шкіряних рукавиць, футляр від окулярів «Prado», навушники марки «JBL» у чохлі, 3 металеві чарки у чохлі, павербанк «Okima», темно-синю кепку «NY», флакон парфумів «Hermes», автомобільну зарядку, порваний пакет з магазину «Епіцентр», які вилучені у ОСОБА_15 , які перебувають у камері збереження речових доказів Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за квитанцією №09252 знищити;

-чеки та квитанції на світильники та змішувачі для ванни, 6 світильників марки «LED RT 08S», 2 змішувачі води для ванни марки «Хеффер», які перебувають у камері збереження речових доказів Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за квитанцією №09258 - передати на першою вимогою потерпілому ОСОБА_18 ;

-електронні носії інформації - компакт-диски, на яких містяться записи слідчих дій, - залишити на зберігання у матеріалах провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень, а також вручення копії вироку негайно після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1