КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3906/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні № 0000069 від 31.01.2025 року - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 травня 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, який є ФОП, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 травня 2025 року задоволено частково клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 днів у Державній установі "Київський слідчий ізолятор", тобто до 17 год. 40 хв. 30 червня 2025 року.

Підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято під варту в залі суду.

Визначено суму застави у розмірі 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за кожним викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування із іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, свідками та експертами;

- не відлучатись за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- здати на зберігання слідчому слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, для долучення до матеріалів кримінального провадження на строк дії обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, які зазначені в ухвалі слідчого судді.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначено 60 днів з моменту внесення застави.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Солом`янський районний суд м. Києва.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 17 год. 40 хв. 30 червня 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покладено на Київську міську прокуратуру.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_13 ,подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_11 погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської міської прокуратури ОСОБА_14 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 із правом внесення застави в розмірі 181 680 гривень є незаконною в частині обрання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, так як висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження.

Апелянт вказує на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто у вчиненні дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб. При цьому слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визнано доведеним прокурором наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258- 258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тобто тримання під вартою.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину,передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Прокурор у судовому засідання наполягав на застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Однак вищеописані обставини слідчим суддею не були в достатній мірі враховані, а визначення застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень є не достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

При цьому слідчим суддею не враховано, що припинення вчинення підозрюваним кримінально протиправних дій відбулося шляхом втручання правоохоронних органів.

Для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного стосовно останнього слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначенням розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу.

Захисником ОСОБА_10 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без зміни.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу і просила її задовольнити, доводи захисників та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги та письмових заперечень сторони захисту на подану апеляційну скаргу прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000069, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно з громадянами України ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинили кримінальне правопорушення, що полягає у перешкоджанні діяльності Збройних Сил України, яке виразилось у зниженні мобілізаційного потенціалу.

Так, ОСОБА_15 , спільно з ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, здійснили умисні дії, спрямовані на пошук платоспроможних громадян України призовного віку з метою надання допомоги останнім у оформленні документів, необхідних для подальшого ухилення від мобілізаційних заходів.

В ході реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_15 , 04 серпня 2024 року, точний час та місце розслідуванням не встановлені, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», встановив контакт та повідомив раніше знайомому йому громадянину України ОСОБА_17 , про те, що за грошові кошти в розмірі 6700 (шість тисяч сімсот) доларів США він може допомогти з фіктивним працевлаштуванням до одного з підприємств, з метою отримання бронювання від мобілізації.

На вказану пропозицію ОСОБА_17 виразив свою зацікавленість, оскільки являвся військовозобов`язаним та не мав законних підстав для уникнення проходження військової служби, однак в подальшому до обговорення вказаного питання з ОСОБА_15 не повертався.

В подальшому, приблизно в грудні 2024 року, точний час та місце розслідуванням не встановлені, громадянин України, ОСОБА_15 , за невстановлених органом досудового розслідування обставин, використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, та з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, повторно зателефонував ОСОБА_17 та нагадав про наявну в нього можливість фіктивного працевлаштування громадян України призовного віку, за грошову винагороду, на одному з підприємств, з метою ухилення від мобілізації. на що останній запропонував особисто зустрітися з ОСОБА_15 для обговорення детальної інформації з цього приводу, без зазначення конкретної дати та місця такої зустрічі.

Отримавши від ОСОБА_17 позитивну відповідь, ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_7 за невстановлених органом досудового розслідування обставин та в невстановленому органом досудового розслідування місці, прийняли рішення про залучення до кримінального правопорушення ОСОБА_16 , який за грошову винагороду мав допомогти у виготовленні відповідних документів та подальшому фіктивному працевлаштуванні ОСОБА_17 з метою отримання останнім бронювання від мобілізації.

Так, приблизно в січні 2025 року, точна дата та час розслідуванням не встановлені, перебуваючи в офісному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , під час особистої зустрічі ОСОБА_17 з ОСОБА_15 , ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , якого ОСОБА_15 представив як особу, що відповідає за фіктивне працевлаштування громадян призовного віку до підприємств, останні повідомили ОСОБА_17 більш детальну інформацію щодо необхідного пакету документів, суми грошових коштів, яку необхідно сплатити, а також проінструктували щодо подальших дій по фіктивному працевлаштуванню до підприємства, з метою отримання бронювання та ухилення від мобілізації.

Далі, 20.02.2025, ОСОБА_17 , попередньо домовившись з ОСОБА_15 , зустрілися в приміщенні закладу громадського харчування «Strudel», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 41-Б, де під час зустрічі громадянин ОСОБА_17 передав ОСОБА_15 грошові кошти у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США.

Того ж дня, ОСОБА_16 , використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Signal» та обліковий запис з іменем користувача «.», надіслав ОСОБА_17 повідомлення в якому вказав, що отримав грошові кошти у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США та документи, передані ОСОБА_17 ОСОБА_15 , а також зазначив про необхідність передачі решти грошових коштів та фотографій ОСОБА_17 .

В подальшому, 26.02.2025, ОСОБА_15 , знаходячись в приміщенні закладу громадського харчування «Strudel», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 41-Б, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, та з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, отримав від ОСОБА_17 грошові кошти у розмірі 800 (вісімсот) доларів США, які останній передав йому на виконання попередніх домовленостей.

За вищевказані грошові кошти ОСОБА_15 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , переслідуючи корисливий мотив та розуміючи можливість настання кримінальної відповідальності за вчинення дій, що полягали у зниженні мобілізаційного потенціалу Збройних Сил України, мали організувати фіктивне працевлаштування громадянина України призовного віку ОСОБА_17 до одного з підприємств, пов`язаних з державним сектором, з подальшим його бронюванням від мобілізації.

В подальшому, 04.03.2025 ОСОБА_15 , на виконання свого злочинного умислу, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні закладу громадського харчування «Strudel», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 41-Б, діючи умисно, передав ОСОБА_17 довідку №980, що видана ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка свідчила про надання останньому відстрочки на строк до 03.05.2025.

Крім того, 17.03.2025 ОСОБА_15 , діючи умисно, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, знаходячись в приміщенні закладу громадського харчування «Strudel», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 41-Б, передав ОСОБА_17 довідку про працевлаштування останнього на посаду економіста І категорії КНП «КМКЕЦ» () та список військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час від КНП «КМПКЕЦ», де зазначено пропозицію щодо бронювання ОСОБА_17 .

У подальшому, 05.04.2025 року ОСОБА_16 , використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Signal» та обліковий запис з іменем користувача «.», зателефонував громадянину ОСОБА_17 та в ході телефонної розмови повідомив останнього про те, що бронювання у КНП «КМПКЕЦ» займає великий проміжок часу та переслідуючи корисливий мотив, розуміючи можливість настання кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаних дій, запропонував ОСОБА_17 фіктивне зарахування його до лав Збройних Сил України без фактичного покладання обов`язків по несенню військової служби, з метою ухиленням останнім від мобілізації.

Далі ОСОБА_15 , діючи умисно, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, у невстановлений проміжок часу, але не пізніше 14.04.2025, спільно з невстановленими особами, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, сформував поштове відправлення за допомогою АТ «Укрпошта», вмістом якого були документи щодо проходження військової служби ОСОБА_17 у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) на посаді водія автомобільного відділення взводу матеріально технічного-забезпечення, ВОС 790037А від 24.03.2025) на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Після чого, 25.04.2025 ОСОБА_17 виключено з обліку у зв`язку з проходженням ним військової служби.

В подальшому, ОСОБА_15 , слідуючи попереднім домовленостям з іншими учасниками кримінального правопорушення та ОСОБА_17 , шляхом листування за допомогою застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», домовились з останнім про передачу решти грошових коштів за фіктивне влаштування його до лав ЗС України та грошових коштів за подальше фіктивне влаштування двох його знайомих на військову службу до лав ЗС України.

Так, з метою отримання грошових коштів ОСОБА_15 домовився про зустріч з ОСОБА_17 та повідомив останнього про те, що на особисту зустріч з ним прийде ОСОБА_16 , а також нагадав про те, що ОСОБА_17 має передати грошові кошти у сумі 21000 (двадцять одна тисяча) доларів США у місці зустрічі про яке його повідомить ОСОБА_16 .

В подальшому, 02 травня 2025 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_16 , використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Signal» та обліковий запис з іменем користувача «.», повідомив ОСОБА_17 , що їх зустріч має відбутись о 10 годині 00 хвилин в парку «Позняки» в м. Києві.

02 травня 2025 року приблизно о 10 годині 00 хвилині ОСОБА_16 зустрівся з ОСОБА_17 у раніше обумовленому місці з метою отримання грошових коштів у сумі 21000 (двадцять одна тисяча) доларів США, де під час проведення зустрічі ОСОБА_17 передав вказану суму грошових коштів ОСОБА_16 за фіктивне влаштування його до лав ЗС України та грошових коштів за подальше фіктивне влаштування двох його знайомих на військову службу до лав ЗС України.

За викладених обставин, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто у вчиненні дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

02.05.2025 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208, ст. 615 КПК України.

За встановленими під час досудового розслідування обставинами, 02.05.2025 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

03.05.2025старший слідчий слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_11 , за погодженням прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідчий зазначив, що наявність обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- протоколом обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 ;

- протоколом затримання ОСОБА_7 ;

- протоколами допиту заявника у кримінальному провадженні;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити дії, які містять ризики, у п. п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших учасників інкримінованого йому кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити його вчинення.

Враховуючи, що ОСОБА_7 згідно із ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ Національної безпеки України, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років позбавлення волі, тому підозрюваний ОСОБА_7 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи невідворотність покарання та, що відносно нього розпочалось кримінальне переслідування зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду шляхом зміни місця проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон або тимчасово-окупованої території.

Проведеними слідчими діями, у тому числі обшуками, не вдалось встановити всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, а відтак ОСОБА_7 , перебуваючи без процесуального обмеження, може знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

У разі незастосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній буде в змозі знищити (видалити дистанційно з іншого пристрою відомості листування), сховати та спотворити будь-які предмети та речі, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Вказаному факту сприяє те, що кримінальне правопорушення вчинялось за допомогою месенджерів, тому маючи дистанційний доступ до мережі Інтернет підозрюваний буде спроможний дистанційно видалити відомості злочинної діяльності та попередити спільників про їх розкриття.

На теперішній час органом досудового слідства не встановлені всі особи, причетні до вчинення цього кримінального правопорушення, а також свідки, покази яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що у випадку не обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, створить передумови для продовження спілкування останнього з зазначеними особами, впливу на достовірність показань свідків у даному кримінальному провадженні.

На даний час не встановлені всі спільники ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином. Маючи достатнє фінансове забезпечення може змінювати місця проживання. Шляхом підкупу впливати на осіб, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, може симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Враховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину, який у змові з іншими особами винайшов шляхи ухилення громадянами України призовного віку від мобілізаційних заходів, без процесуального обмеження, останній зможе налагодити нові протиправні шляхи ухилення від мобілізаційних заходів.

З метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

03.05.2025 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва задоволено частково вказане клопотання старшого слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 днів у Державній установі "Київський слідчий ізолятор", тобто до 17 год. 40 хв. 30 червня 2025 року.

Підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято під варту в залі суду.

Одночасно визначено суму застави у розмірі 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн., у разі внесення якої покладено на підозрюваного обов`язки, які визначено даною ухвалою, термін дії яких, визначено 60 днів з моменту внесення застави.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів щодо їх достатності, не викликала.

Слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, а також інших підозрюваних; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При постановленні ухвали, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, неодружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно працевлаштований ФОП, має постійне та зареєстроване місце проживання, займається волонтерською діяльністю, має на утриманні батька ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який є інвалідом ІІІ групи по онкопатології, а також те, що підозрюваний має у власності 1-кімнатну квартиру, тобто слідчим суддею встановлено наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного.

Також всупереч твердженням апелянта слідчий суддя врахував, що згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України передбачено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до змісту рішенні Конституційного Суду України від 19.06.2024 р. по справі № 3-111/2023 (207/23, 315/23), аналізуючи частину першу статті 183 Кодексу, Конституційний Суд України звернув увагу на те, що законодавець визначив застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу без доведення прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним статтею 177 Кодексу. Однак це не позбавляє можливості слідчого суддю, суд застосувати інший, більш м`який, запобіжний захід, визначений Кодексом.

Відповідно до Кодексу можливість застосування застави до особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, визначених частиною третьою або четвертою статті 183 Кодексу (друге речення частини першої статті 182); під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України" (абзац восьмий частини четвертої статті 183).

Тобто, як зазначив Конституційний Суд України, із наведених приписів Кодексу випливає, що законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

Виходячи зі змісту приписів статей 3, 8, частин першої, другої статті 29,частини першої статті 55, частини першої статті 62, частини першої статті 64 Конституції України Конституційний Суд України вважав, що відповідно до вказаних приписів Кодексу під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу є можливість, за певних підстав та обставин, визначених статтями 177, 178 Кодексу, застосувати заставу як більш м`який запобіжний захід.

Отже, за частиною шостою статті 176 Кодексу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід.

У зв`язку із викладеним, із врахуванням особи підозрюваного ОСОБА_7 , стадії кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із одночасним визначенням розміру застави у 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн., із покладенням на підозрюваного обов`язків визначених ст. 194 КПК України, які зазначені в ухвалі слідчого судді.

Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та прийняття нового рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, як про те просить прокурор, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405. 407, 422 КГІК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 травня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 ,- залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4