Справа № 405/1206/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі колегії:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судових засідань: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001032 від 12.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

встановив:

ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.03.2025 обвинуваченій ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме 02.05.2025, включно, з визначенням розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 , що ризики застосування запобіжного заходу тримання під вартою не зменшились, враховуючи тяжкість покарання обвинувачена може ухилитися від суду. Окрім того, ОСОБА_8 раніше неодноразово судима, що свідчить про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення. Також, існує ризик впливу на свідків, з метою зміни їх показів на свою користь.

Захисник ОСОБА_6 , думку якого підтримала обвинувачена, не заперечили щодо задоволення клопотання.

Заслухавши клопотання прокурора, враховуючи думку захисника та обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 судом враховані правові позиції Європейського суду з прав людини та обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого.

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України» зазначено, що допустимими для взяття й утримання особи під вартою є наявність таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Разом з цим, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Так, ОСОБА_8 , незаміжня, не має утриманців, що свідчить про відсутність у не міцних соціальних зв`язків, не працевлаштована, тобто не має постійного джерела доходу. Раніше неодноразово судима, останній раз засуджена вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області за ч.4 ст.185, ст.71 КК України до 8 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, тому вказані обставини можуть свідчити про ймовірність переховування від суду або вчинення іншого кримінального правопорушення.

У даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, яке у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Також, у кримінальному провадженні під час судового розгляду не допитані свідки, тому перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу, може здійснити вплив на них з метою зміни показів на свою користь.

Окрім того, обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується, не надає можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому вона обвинувачується, ризик щодо цього є дійсним та триваючим, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

Наведене свідчить про наявність ризиків, встановлених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які вказують на можливість обвинуваченій у разі застосування до неї запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показів на свою користь, оскільки останні не допитаний в судовому засіданні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, відповідно до положення ч.5 ст.182, ч.3, ч.4 ст. ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_8 , її особу, суд приходить до висновку про необхідність визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на обвинувачену обов`язки визначені цією нормою права.

Керуючись ст.ст.177, 178, 331 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 днів до 20 червня 2025 року, включно.

На підставі ч.5 ст.182 КПК України визначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 /двісті сорок дві тисячі двісті сорок/ гривень, яка може бути внесена як самою обвинуваченою так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505, призначення платежу забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі № 0001032 від 12.04.2024.

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, звільнити з-під варти та зобов`язати обвинувачену ОСОБА_8 виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному проваджені;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду.

Попередити обвинувачену ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Копії ухвали направити до ДУ Кропивницький СІ для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_10

Судді ОСОБА_11

ОСОБА_12