справа № 274/5439/25
провадження № 1-в/0274/794/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2025 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . . . ОСОБА_2

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3

представника адміністрації . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

засудженого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ Кокчетавської області республіки Казахстан, мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше неодноразово судимого, востаннє 01.06.16 за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 засуджений 16 червня 2016 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 115 ч. 2 п. п. 4, 6, 12, 187 ч. 4, 70, 71 КК України на 13 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.01.15 до 02.08.16. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.06.17 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання у виді 13 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбування основного покарання: 30.01.15; кінець строку: 02.08.26.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Бердичівській виправній колонії (№ 70) та звернувся із заявою про умовно-дострокове звільнення. В судовому засіданні засуджений свою заяву підтримав, просив здійснювати судовий розгляд без залучення адвоката, вважає, що заслуговує на дострокове звільнення, так як останні шість років працює, має подяку з ЗСУ за допомогу, веде себе нормально.

Представник адміністрації виправної установи при вирішенні заяви засудженого поклався на розсуд суду, зазначив, що засуджений офіційно не працевлаштований, мав стягнення за відмову від роботи, але на даний час залучається до робіт з благоустрою і тому має заохочення від 04.07.25. Всього за час відбування покарання засуджений має 2 заохочення, мав 16 стягнень. Засуджений знає про заявлений до нього цивільний позов, відшкодував з нього 300 грн, відшкодування позову є добровільним, якщо засуджений не бажає відшкодовувати, вони не мають права самостійно стягувати кошти.

Відповідно до досліджених матеріалів засуджений ОСОБА_5 в Бердичівській виправній колонії (№ 70) відбуває покарання з 18.08.16. За період відбування покарання у виправній установі характеризується посередньо. Раніше допустив 16 порушень встановленого порядку відбування покарання, останнє з яких у грудні 2024 року, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них один раз поміщався в карцер, тричі - в ДІЗО. Допущені порушення виразились в порушенні розпорядку дня, невиході на роботу, нетактовній поведінці, зберіганні заборонених предметів. На даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку. Вину у скоєних злочинах за вироком суду визнав повністю (за характеристикою частково за останнім злочином, не бере відповідальність за вчинення дій на себе, не усвідомлює наслідки вчинених злочинів для потерпілого, мінімізує наслідки своїх дій). Має задоволені до себе позовні вимоги на суму 15530,37 грн, з яких відшкодував лише 319,47 грн.

Прокурор заперечила проти задоволення заяви засудженого.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17) судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

Заслухавши засудженого, представника адміністрації виправної установи, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці (не бере відповідальність за вчинення дій на себе, мінімізує настання негативних наслідків, не відшкодовує завдані збитки, за 09 років відбування покарання має лише два заохочення, у той час як мав 16 стягнень) ще не довів свого виправлення. Наявність двох заохочень останнім часом вказує, що засуджений стає або навіть став на шлях виправлення, але ще не є підтвердженням доведення виправлення, і що його звільнення не призведе до появи небезпеки суспільству чи окремим громадянам.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1