12.06.25
Справа № 635/ 4408/ 25
Провадження № 1 кс/635/1031/2025
УХВАЛА

Іменем України

12 червня 2025 року сел.. Покотилівка Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у незазначеного кримінальному провадженні щодо незазначеного обвинуваченого за незазначеною статтею Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , процесуальний статус, якого не зазначений, було подано заяву про відвід судді ОСОБА_4 до Харківського районного суду Харківської області 09.06.2025. Ухвалою від 10.06.2025 у задоволенні відводу було відмовлено. 11.06.2025 ОСОБА_3 через електронний суд повторно звернувся до того ж суду з заявою про відвід тієї ж судді, викладену у не менше ніж восьми окремих документах.

У вказаних заявах зазначені часткові та неповні відомості, які подаються не одночасно, а у кількох документах без наявності обґрунтування об`єктивної неможливості подати відвід в єдиному документі , що створює перешкоди у здійсненні судового розгляду.

Суд немає навіть об`єктивної можливості встановити, у якій юрисдикції подається відвід судді ОСОБА_4 , а тому виходить із нічим не підтвердженого повідомлення, що ОСОБА_4 є слідчим суддею, та застосовує приписи КПК України.

ОЦІНКА СУДУ:

Відповідно до:

ст. 7780 Кримінального процесуального кодексу України,

п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 8 від 12.06.2009,

та практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ),

заява про відвід повинна бути подана:

вчасно,

обґрунтовано,

одноразово,

із викладенням усіх підстав у повному обсязі.

Подання окремих заяв про відвід у кількох документах без належних підстав суперечить принципу зосередженості процесуального матеріалу, є зловживанням процесуальним правом і має ознаки затягування судового розгляду.

Принцип зосередженості процесуального матеріалу це процесуальний принцип, який означає, що всі докази, доводи, заперечення, клопотання та інші процесуальні дії сторони повинні подавати в установлені законом строки, в повному обсязі, одномоментно або в рамках чітко визначених стадій провадження. Метою є забезпечення ефективного, безперервного та своєчасного розгляду справи.

Відповідна практика ЄСПЛ:

1. Golder v. the United Kingdom (1975), §3639

Право на суд не є абсолютним і може бути предметом процесуальних обмежень, за умови, що вони:

мають законну мету (забезпечення ефективного судочинства),

не позбавляють людину суті її права,

є пропорційними.

2. Ashingdane v. the United Kingdom (1985), §57

ЄСПЛ визнав, що обмеження доступу до суду, передбачені національним законодавством, є допустимими, якщо не є свавільними та пропорційними легітимній меті.

3. Lelieur v. France (2018), №53338/13, §3538

Заявника не допустили до судового розгляду через недотримання процедурної форми заяви. ЄСПЛ визнав, що це не порушує Конвенцію, оскільки заявник мав можливість звернутись належним чином, а формальні вимоги є частиною належної організації судочинства.

Суд дійшов висновку, що:

Подання окремих заяв про відвід у різних документах із зазначенням вибіркових відомостей без нових обставин є зловживанням процесуальним правом.

Таке подання порушує принципи оперативності, пропорційності та належного управління судочинством.

Враховуючи практику ЄСПЛ, застосоване обмеження відповідає принципу справедливого балансу між правами сторін та інтересами правосуддя.

Керуючись ст. 80 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід судді залишити без розгляду як таку, що подана з порушенням процесуального порядку та має ознаки зловживання процесуальним правом, що відповідає допустимим межам обмеження доступу до суду згідно з практикою ЄСПЛ.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду відповідно до ст. 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1