Справа № 502/1531/22
УХВАЛА

05 червня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву засудженого про вирішення питання щодо умовно - дострокового звільнення від відбування покарання відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія, Ізмаїльського району, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

22.05.2025 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про умовно дострокове звільнення від відбування додаткового покарання.

В обгрунтовання заяви зазначено, що вироком Кілійського районного суду Одеської області від 17.03.2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286-1 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 2000 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. (тридцять чотири тисячі гривен) з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Покарання у виді штрафу засуджений виконав одразу, сплативши 34000 гривень.

Також зазначив, що з 25.04.2023 року він перебуває на обліку Ізмаїльського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області відбуває додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Станом на 21.04.2025 року відбув 2 роки 0 місяців 3 дні додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що становить більше ніж половина строку відбуття додаткового покарання.

Згідно характеристики від заступника Генерального директора ТОВ «Компанія ЮТО», у якій працює ОСОБА_3 з травня 2017 року за договором підряду, засуджений є неформальним лідером трудового колективу. Примірний батько, виховує сина та дочку, допомагає у вихованні трьох дітей загиблого за незалежність України брата. Опікує батьків, які мають інвалідність. Веде життя відповідно до православних та народних традицій.

Порядок та умови відбуття покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами не порушував, транспортними засобами не керує, посвідчення водія у нього вилучено та направлено на зберігання до ТСЦ МВС 5144 м. Ізмаїл.

На підставі вищезазначеного, ОСОБА_3 просив вирішити питання про умовно дострокове звільнення його від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на невідбутий строк покарання, який становить 11 місяців 27 днів.

Представник Ізмаїльського районного відділу № 2 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляду справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури, проти задоволення заяви не заперечував.

Засуджений ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, у відповідній заяві просив розглянути справу у його відсутність.

Оскільки усі учасники процесу в судове засідання не з`явились, у відповідності до ст. 107 КПК України, судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, а фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 п. 2 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів, встановлених законом.

За вимогами ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тобто однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі (п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України).

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За змістом кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на повному та всебічному аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання,у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 55 КК України позбавлення права керувати транспортними засобами як додаткове покарання призначається на строк до десяти років. Строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосуваннястатті 77цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.

У даному випадку питання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання виникло після повного відбуття засудженим основного покарання та після фактичного відбуття встановленої законом частини останнього (не менше двох третин строку покарання).

При цьому, суд враховує тяжкість вчиненого засудженим необережного злочину та наслідки, що настали в результаті порушення ним вимог Правил дорожнього руху України, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із виникненням події ДТП.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», окремо наголошено, що головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення, суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Як встановлено судом ОСОБА_3 до адміністративної і кримінальної відповідальності від дня ухвалення вироку відносно нього не притягувався, виконував вимоги вироку, порушень порядку та умов відбування покарання не допускав, станом на 05.06.2025 року відбув 2 роки 1 місяць 18 днів додаткового покарання, тобто більше двох третин строку додаткового покарання та довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням за весь період відбування ним покарання.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави однозначно стверджувати про виправлення та перевиховання засудженого, а також передбачені законом підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ч. ч. 2, 3 ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки, призначеного вироком Кілійського районного суду Одеської області від 17.03.2023 року по справі № 502/1531/22 за ч. 1 ст. 286-1 КК України, на невідбутий строк 10 місяців 12 днів.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 7 діб з дня винесення ухвали.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1