Справа № 467/791/25
Провадження № 1-в/467/202/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області подання в.о. начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.02.2021 року, вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.12.2021 року та вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 року відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , засудженого:

вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 03.02.2025 року ОСОБА_4 звільнено від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України;

вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 04.05.2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна, вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2019 року виконувати самостійно;

вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.02.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна, вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2019 року виконувати самостійно;

вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.12.2021 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.122 КК України, із застосуванням положень ч. 1,4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2019 року виконувати самостійно;

вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням положень ч. 1,4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2019 року виконувати самостійно;

вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.06.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2019 року виконувати самостійно;

в с т а н о в и в :

В.о. начальника ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» звернувся до суду з поданням про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.02.2021 року, вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.12.2021 року та вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 року відносно ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_4 з 19.08.2024 року відбуває покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 10 місяців, призначене вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.06.2024 року, раніше неодноразово судимий.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В мотивувальній частині вироку Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.02.2021 року встановлено, що ОСОБА_4 06.09.2019 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, при цьому вартість майна, яким заволодів ОСОБА_4 становила 840,00 грн., крім того він 18.09.2019 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, заволодівши майном, вартістю 1690,00 грн., що в обох випадках не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В мотивувальній частині вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.12.2021 року встановлено, що ОСОБА_4 06.10.2019 року вчинив таємне викрадення майна, вартістю 719,00 грн., що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В мотивувальній частині вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 року встановлено, що ОСОБА_4 28.05.2018 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, при цьому вартість майна, яким він заволодів становила 1150,00 грн., що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на наведене, п. 13 ст. 537 КПК України, ч. 2, 3 ст. 74 КК України, в.о. начальника ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» просить привести зазначені вироки у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В судовому засіданні прокурор проти задоволення подання не заперечував просив його задовольнити.

Засуджений та представник установи виконання покарання в судове засідання не з`явились, від засудженого надійшла заява, у якій він просив розглядати подання за його відсутності.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян для цілей кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

З досліджених матеріалів вбачається, що в ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» відбуває покарання ОСОБА_4 , засуджений наступними вироками:

вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 03.02.2025 року ОСОБА_4 звільнено від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України;

вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.05.2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, та йому призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією усього особисто належного йому майна на користь держави.

На підставі ст.71 КК України та за правилами ст.72 КК України, за сукупністю злочинів покарання, призначене вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2019 року у вигляді штрафу на користь держави у сумі 850 грн. визначено виконувати самостійно.

вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.02.2021 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання із покаранням, призначеним вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 04.05.2020 р. за ч.3 ст.187 КК України остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років 1 місяць з конфіскацією усього особисто належного йому майна на користь держави.

Покарання у виді штрафу на користь держави у сумі 850 грн., призначене вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2019 року визначено виконувати самостійно.

вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.12.2021 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.122 КК України, та йому призначено покарання:

за ч.1 ст. 125 КК України у виді 160 годин громадських робіт;

за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.02.2021 року, остаточно призначено покарання ОСОБА_4 у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, належного йому на праві власності.

Покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, призначене вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2019 виконувати самостійно.

вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, та йому призначено покарання:

за ст. 186 ч.2 КК України у виді 6 років позбавлення волі;

за ст. 190 ч. 2 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю правопорушень, шляхом поглинення, остаточно призначено 6 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю правопорушень, шляхом часткового складання, за даним вироком та вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.12.2021 року, остаточно призначено покарання ОСОБА_4 у виді 8 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, належного йому на праві власності на користь держави.

Покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, призначене вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2019 року виконувати самостійно.

вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.06.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складення покарань за даним вироком та за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 року, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 10 місяців з конфіскацією усього майна, належного йому на праві власності на користь держави.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2019 року, за яким ОСОБА_5 був засуджений за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень виконувати самостійно.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2019 року був встановлений у розмірі 1921,00 грн.

Згідно мотивувальної частини вироку Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.02.2021 року, кримінальні правопорушення, правова кваліфікація яких відповідно до вироку за ч. 2 ст. 190 КК України, вчинені ОСОБА_4 06.09.2019 року, вартість майна становила 840,00 грн та 18.09.2019 року, вартість майна становила 1690,00 грн, що у обох випадках є меншим за два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2019 року.

Таким чином, станом на день розгляду подання вказані правопорушення кваліфікуються як дрібне викрадення чужого майна і відносяться до адміністративних правопорушень, за що відповідальність передбачена ст. 51 КУпАП.

Згідно мотивувальної частини вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.12.2021 року, кримінальне правопорушення, правова кваліфікація якого відповідно до вироку за ч. 2 ст. 185 КК України, вчинене ОСОБА_4 06.10.2019 року, вартість майна становила 719 грн, що є меншим за два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2019 року. Крім того, кримінальне правопорушення, правова кваліфікація якого відповідно до вироку за ч. 2 ст. 190 КК України, вчинене ОСОБА_4 10.10.2019 року, вартість майна становила 3000,00 грн., що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2019 року.

Таким чином, правопорушення, вчинене ОСОБА_4 10.10.2019 року є кримінальним правопорушенням як на день ухвалення вироку, так і на день розгляду цього подання. Правопорушення, вчинене ОСОБА_4 06.10.2019 року станом на день розгляду подання кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна і відноситься до адміністративних правопорушень, за що відповідальність передбачена ст. 51 КУпАП.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2018 року був встановлений у розмірі 1762,00 грн.

Згідно мотивувальної частини вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 року, кримінальне правопорушення, правова кваліфікація якого відповідно до вироку за ч. 2 ст. 190 КК України, вчинене ОСОБА_4 28.05.2018 року, вартість майна становила 1150,00 грн, що є меншим за два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2018 року.

Таким чином, станом на день розгляду подання вказане правопорушення кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна і відноситься до адміністративних правопорушень, за що відповідальність передбачена ст. 51 КУпАП.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2017 року був встановлений у розмірі 1600,00 грн.

Згідно мотивувальної частини вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.06.2024 року, кримінальне правопорушення, правова кваліфікація якого відповідно до вироку за ч. 2 ст. 185 КК України, вчинене ОСОБА_4 06.09.2017 року, вартість майна становила 5780,00 грн., що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2017 року.

Таким чином, правопорушення, вчинене ОСОБА_4 06.09.2017 року є кримінальним правопорушенням як на день ухвалення вироку, так і на день розгляду цього подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

При цьому суд саме звільняє засудженого від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.

Враховуючи часткову декриміналізацію діянь, вчинених засудженим, введену новим Законом, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.02.2021 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.12.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців та вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

При цьому суд саме звільняє засудженого від покарання відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України і не має повноважень змінювати вирок який набрав законної сили, на стадії його виконання.

Керуючись ст. 5, 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

у х в а л и в :

Подання в.о. начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, призначеного йому вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.02.2021 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України.

ОСОБА_4 звільнити на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання у виді позбавлення волі на строк 2 років 6 місяців, призначеного йому вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.12.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 звільнити на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, призначеного йому вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.05.2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією усього особисто належного йому майна на користь держави.

ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.12.2021 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.190, ч.1 ст.122 КК України, та йому призначено покарання:

за ч.1 ст. 125 КК України у виді 160 годин громадських робіт;

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати, що ОСОБА_4 призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.05.2020 року, вважати, що остаточно призначено покарання ОСОБА_4 у виді 8 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, належного йому на праві власності.

ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.12.2021 року, вважати, що остаточно призначено покарання ОСОБА_4 у виді 8 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, належного йому на праві власності на користь держави.

ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.06.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складення покарань за цим вироком та за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 року, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 9 місяців з конфіскацією усього майна, належного йому на праві власності на користь держави.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1