Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2186/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/665/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали судового провадження № 279/2186/25 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до закону України №3886-ІХ від 18.07.2024,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання. Вважає, ухвалу незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що на його утриманні перебуває 3-є неповнолітніх дітей та батьки похилого віку. Вважає, що з урахуванням декриміналізації епізодів, суд мав можливість застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі.

В ухвалі суду зазначено, що засуджений ОСОБА_7 , який відбуває покарання в ДУ "Коростенська виправна колонія (№71)" звернувся до Коростенського міськрайонного суду з клопотанням про приведення вироків суду ухвалених відносно нього у відповідність до вимог Закону України №3886-1Х від 18.07.2024 року.

Встановлено, що ОСОБА_7 засуджений:

-11.04.2023 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2021 остаточно до відбуття призначено 2 роки 1 місяць позбавлення волі. Початок строку рахувати з дня його затримання. Вирок набрав законної сили 12.05.2023 року.

За даним вироком ОСОБА_7 29.01.2022 року вчинив таємне викрадення чужого майна, завдавши матеріальної шкоди ТОВ «Сільпо Фуд» на суму 1435 гривень 18 коп.

-04.10.2023 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 4 КК України засуджений до 5 (п`яти) років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України з врахуванням вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2023 року, остаточно до відбуття призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2023 року строк покарання згідно вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2023 року слід обчислювати з моменту його затримання для доставлення у заклад відбування покарання. Вирок набрав законної сили 04.11.2023 року.

За даним вироком ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення майна:

епізод №1 - 24.02.2023 року на суму 2100 гривень 36 копійок.;

епізод №2 - 26.02.2023 року на суму 5359 гривень;

епізод №3 - 20.04.2023 на суму 6183;

епізод №4 27.04.2023 на с уму 5188 грн. 50коп.;

епізод №5 03.05.2023 на суму 25913 гривень 57 копійок;

епізод №6 12.05.2023 на суму1372 гривень 85 копійок;

епізод №7 24.05.2023 року на суму 790 гривень 83 копійок.

-15.11.2023 Броварським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 4, ст. 357 ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Відповідно ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складання покарань за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2023 року, остаточно до відбуття призначено 5 років 7 місяців позбавлення волі. Початок строку рахувати з дня ухвалення вироку з 16.11.2023 року, зарахувавши у строк покарання на підставі ст. 70 ч. 4 КК України час відбування покарання за попереднім вироком у вигляді позбавлення волі з дня його затримання з 02.06.2023 року із розрахунку день за день. Вирок набрав законної сили 16.12.2023 року.

За даним вироком ОСОБА_7 :

епізод №1 27.12.2021 року вчинив таємне викрадення чужого майна на суму 2199 гривень 67 копійок;

епізод№2 12.07.2022 року вчинив таємне викрадення на суму 5666 гривень 67 копійок;

епізод №3 25.09.2022 привласнив офіційний документ з корисливих мотивів;

епізод№4 -25.09.2022 вчинив таємне викрадення чужого майна на суму 6300 гривень;

епізод №5 2946 гривень 33 копійок.

ОСОБА_7 затриманий 02.06.2023. Початок строку покарання 16.11.2023. Кінець строку покарання 01.01.2029 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 суд першої інстанції зазначив, що кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

На час розгляду справи в суді, остаточне покарання призначено за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, призначеного за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2023, за вчинення ОСОБА_7 діяння, караність якого законом не усунена.

ОСОБА_7 повідомлений належним чином про день та час апеляційного розгляду, проте, клопотання про участь в судовому засіданні не подавав.

Заслухавши доповідача, думку прокурора в часткове підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким були внесені зміни до ст.51 КУпАП та посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібної крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення вважається крадіжка, яке не перевищує 2х неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2021 року становить 2270 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян на 2021 рік становив 1135 грн., а 2 неоподаткованих мінімумів становить 2270 грн.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2022 року становить 2481 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян на 2022 рік становив 1240,50 грн., а 2 неоподаткованих мінімумів становить 2481 грн.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2023 року становить 2684 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян на 2023 рік становив 1342 грн., а 2 неоподаткованих мінімумів становить 2684 грн.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 07 жовтня 2024 року по справі № 278/1566/21 зазначає, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. У той же час суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Згідно матеріалів кримінального провадження до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про приведення вироку у відповідність до вимог закону у зв`язку із декриміналізацією караного діяння.

За результатами судового розгляду суд прийняв рішення про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про приведення вироку у відповідність до вимог закону №3886-ІХ від 18.07.2024, оскільки усунення караності діяння за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2023 року не впливає на остаточне покарання призначене вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2023.

Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_7 засуджений:

-11.04.2023 року вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі за вчинення 29.01.2022 року таємного викрадення чужого майна, яке завдало матеріальної шкоди потерпілому на суму 1435 гривень 18 коп., що менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1240,5 грн х 2 = 2481 грн) станом на 1 січня звітного року.

-04.10.2023 року вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ст.185 ч. 4 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України з врахуванням вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2023 року. Остаточно до відбуття призначити 5 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення таємного викрадення чужого майна за епізодами:

- №1 від 24.02.2023 року на суму 2100 грн. 36 коп;

- №6 від 12.05.2023 року на суму 1372 грн. 85 коп;

- № 7 від 24.05.2023 на суму 790 грн. 83 коп;

що менші двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1342 грн х 2 = 2684 грн) станом на 1 січня звітного року.

- 15.11.2023 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 4, 357 ч. 1, 70 ч. 1КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Відповідно ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складання покарань за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2023 року, остаточно до відбуття призначено 5 років 7 місяців позбавлення волі за вчинення таємного викрадення чужого майна за епізодом №1 від 27.12.2021 року на суму 2199 грн. 67 коп., що менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1135 грн х 2 = 2270 грн) станом на 1 січня звітного року.

З огляду на викладене, частина вчинених ОСОБА_7 діянь відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, а тому суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання про приведення вироку у відповідність до вимог закону.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив суперечності, визначивши розмір викраденого майна станом на 01.01.2024 року. Більш того, вважаючи, що частина епізодів підлягає декриміналізації, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого.

Вказані порушення вимог КПК на думку суду є істотними.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала суду, яка не відповідає вимогам кримінального процесуального права, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанції слід врахувати наведене та прийняти рішення у відповідності до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про приведення вироку у відповідність до Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: