Справа № 399/212/19
№ 1-кп/401/13/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську в дистанційному режимі відеоконференції з ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», особистими кабінетами прокурора і захисника, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2019 за № 0000035 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Київ, українки, громадянки України, з вищою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресеою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- вироком Казанковського районного суду Миколаївської області від 20.03.2006 за ч. 3 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки,

- вироком Апостоловського районного суду Дніпропетровської області від 06.07.2007 за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна. 22.04.2011 звільненої від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 10 днів;

- вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19.08.2014 за ч. 2 ст. 190, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців. 01.12.2014 на підставі ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 01.12.2014 звільненої від відбування покарання відповідно до пункту «в» ст. 1 Закону України від 08.04.2014 «Про амністію у 2014 році»,

- вироком Центральноміського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 25.12.2014 за ч. 2 ст. 190, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців зі звільненням від призначеного покарання відповідно до пункту «в» ст. 1 Закону України від 08.04.2014 «Про амністію у 2014 році»,

- вироком Центральноміського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 30.05.2016 за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн,

- вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2016 за ч. 2 ст. 190 КК України до у виді штрафу в розмірі 850 грн,

- вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 10.12.2020 за ч. 3 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців;

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 12.03.2025 за ч.2 ст. 190, ст.. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

з участю:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинила умисне кримінальне правопорушення проти власності, за наступних обставин.

04 лютого 2019 року близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_3 , знаходячись на вул.. Вокзальна, 74-Б в сел.. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, умисно, повторно, керуючись корисним мотивом, з метою заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, назвавшись чужим іменем, переконала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є водіями ФГ «Златов І.В.» в тому, що вона являється власником та продавцем зерна кукурудзи. Під виглядом укладання усного договору купівлі-продажу вище зазначеного зерна, заздалегідь не маючи наміру виконувати вказаний договір через відсутність такої можливості, отримала від ОСОБА_7 грошові кошти, які належали ОСОБА_8 в розрахунок за придбане останнім зерно кукурудзи. Заволодівши у вказаний спосіб гршовими коштами в сумі 150000 гривень, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла та розпорядилась грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на вказану суму.

Вищеописаними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном (шахрайство), скоєне повторно, таке, що завдало значної шкоди потерпілому.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала, обставини його скоєння не оспорювала та суду надала показання, відповідно до яких 04.02.2019 в денний час знаходячись в сел.. Павлиш з метою заволодіння грошовими коштами, повідомила водіям фермерського господарства неправдиву інформацію щодо усної домовленості на продаж зерна кукурудзи. У результаті заволоділа грошовими коштами в сумі 150000 грн. Кукурудзу поставляти не збиралась, оскільки її не мала. Цивільний позов потерпілого визнає.

Враховуючи, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився показаннями обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу.

Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд визнає, що вина обвинуваченої в інкримінованому кримінальному правопорушенні доведена повністю, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, таке, що завдало значної шкоди потерпілому.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання за скоєне, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинуваченою ОСОБА_3 вчинено умисне кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії нетяжких злочинів, вона раніше судима, останній раз вироком Оболонського районного суду м. Києва від 12.03.2025 за ч.2 ст. 190, ст.. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, не працює, за місцем проживання та реєстрації характеризується, як особа, на яку скарг не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. (т.2 а.с. 220-227)

Згідно з висноком органу пробації, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. (т. 1 а.с. 96-101)

До пом`якшуючих покарання обставин, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин, визначених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням особи винної ОСОБА_3 , керуючись вимогами ст. 65 КК України, суд вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на певий строк. Остаточне покарання суд визначає, керуючись правилами ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком більш суворим покаранням, призначеним за вироком Оболонського районного суду м.Києва від 12 березня 2025 року.

Відповідно до вироку Оболонського районного суду м.Києва від 12 березня 2025 року, на підставі ст. 72 КК України в строк покарання, визначеного остаточно, зарахувано покарання частково відбуте ОСОБА_3 за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 10.12.2020 (справа №648/2904/18). У зв`язку з чим, в строк покарання, визначеного за даним вироком підлягає зарахуванню строк покарання частково відбутий ОСОБА_3 за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 10.12.2020.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченої розміру спричиненої кримінальним правопорушенням майнової шкоди в сумі 150000 грн.

При вирішенні цивільного позову суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково.

Враховуючи викладене, а також визнання обвинуваченою позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову потерпілого ОСОБА_8 .

Долю речових доказів суд вирішує керуючись правилами ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України на підставі якої призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

За правилами ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком більш суворим покаранням, призначеним за вироком Оболонського районного суду м.Києва від 12 березня 2025 року, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Строк покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня проголошення вироку, тобто з 14 липня 2025 року.

На підставі ст. 72 КК України в строк покарання, визначеного остаточно за даним вироком, зарахувати покарання частково відбуте ОСОБА_3 за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 10.12.2020 (справа №648/2904/18).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень у відшкодування спричиної кримінальним правопорушенням майнової шкоди.

Речові докази: два ДВД-Р диски та аркуш паперу з рукописним текстом, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору, особам, які не були присутніми під час проголошення вироку, його копія направляється не пізніше наступного дня.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

14.07.2025