КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №545/3935/22
Провадження № 1-в/552/262/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтава у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 03.11.2022 року, у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Полтави 08.04.2025 надійшли матеріали клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 03.11.2022 року, у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

21.04.2025 до суду з ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» надійшло повідомлення, з якого вбачається, що громадянин ОСОБА_3 , в установі не утримується, Згідно ухвали Ленінського районного суду м.Полтави від 25.03.2025 року, ОСОБА_3 звільнений 02.04.2025 року під заставу.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» не утримується, згідно ухвали Ленінського районного суду м.Полтави від 25.03.2025 року, ОСОБА_3 звільнений 02.04.2025 року під заставу. Останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Київського районного суду м. Полтави.

Відповідно до частини шостої статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, тобто можливим є застосування аналогії у кримінальному провадженні. На переконання суду така аналогія закону допускається для застосування судом виключно з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб.

Відсутність у статтях 537, 539 КПК України механізму для повернення клопотання поданого учасником кримінального провадження із порушенням територіальної юрисдикції, є правовою прогалиною. Усунення цієї прогалини можливе шляхом застосування аналогії норм кримінального процесуального закону, які регламентують порядок повернення слідчим суддею скарги, яка не підлягає розгляду в цьому суді, тобто за аналогією до пункту 2 частини 2 статті 304 КПК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 03.11.2022 року, у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», не підсудна Київському районному суду м. Полтави та підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 03.11.2022 року, у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 03.11.2022 року, у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», підлягає вирішенню місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Полтави.

Суддя ОСОБА_1