КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №361/1133/24 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3683/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

08 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0000010 від 08.01.2025 за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гоголів Броварського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не має на утриманні малолітніх дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15 вересня 2023 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 164 КК до покарання у виді 90 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднано покарання, невідбуте за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2023 року, та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 1 (одного) року 22 (двадцяти двох) днів пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 2 ст.59-1 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно вироку суду, 15 вересня 2023 року вироком Броварського міськрайонного суду Київської області засуджено ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 90 годин громадських робіт. Так, 12 грудня 2023 року ОСОБА_7 прибув до Броварського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, де під підпис йому роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, ознайомлено, що відповідно до ст. 40 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння та попереджено про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Цього ж дня, тобто 12 грудня 2023 року ОСОБА_7 видано направлення для відпрацювання громадських робіт до Великодимерської територіальної громади Броварського району Київської області, згідно з яким ОСОБА_7 повинен почати відбувати покарання у виді громадських робіт з 21 грудня 2023 року.

Відповідно до графіку та табелю виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_7 від КП «Великодимерське» за грудень 2023 року, 21 грудня 2023 року ОСОБА_7 прибув до КП «Великодимерське» та відпрацював 4 (чотири) години громадських робіт, проте в подальшому до виконання невідбутої частини покарання у виді громадських робіт не приступив.

Відповідно до графіку та табелю виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_7 від КП«Великодимерське» за січень 2024 року, ОСОБА_7 до виконання невідбутої частини покарання у виді громадських робіт не приступив. У зв`язку з цим гр. ОСОБА_7 співробітниками Броварського районного відділу № 2 скеровано виклик до відділу пробації для встановлення причини ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

22 січня 2024 року ОСОБА_7 з`явився до Броварського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, де його під підпис повторно попереджено про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України та видано направлення для відпрацювання громадських робіт до Великодимерської територіальної громади Броварського району Київської області, згідно з яким ОСОБА_7 повинен почати відбувати покарання у виді громадських робіт з 26 січня 2024 року.

Проте відповідно до листа Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, а також графіку та табелю виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_7 від КП «Великодимерське» за січень 2024 року, останній до виконання невідбутої частини покарання у виді громадських робіт не приступив без пояснення причини. У зв`язку з цим гр. ОСОБА_7 співробітниками Броварського районного відділу № 2 скеровано виклик до відділу пробації для встановлення причини ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

20 березня 2024 року ОСОБА_7 з`явився до Броварського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та повідомив, що не приступив до виконання невідбутої частини покарання у виді громадських робіт у зв`язку з ушкодженням лівої ноги, проте підтверджуючих довідок не надав.

Також ОСОБА_7 зобов`язався 21 березня 2024 року приступити до виконання невідбутої частини покарання у виді громадських робіт та повторно повідомлений про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Проте ОСОБА_7 до виконання невідбутої частини покарання у виді громадських робіт не приступив без пояснення причини. У зв`язку з цим гр. ОСОБА_7 співробітниками Броварського районного відділу № 2 скеровано виклик до відділу пробації для встановлення причини ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

27 листопада 2024 року ОСОБА_7 з`явився до Броварського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, де його під підпис повторно попереджено про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України та видано направлення для відпрацювання громадських робіт до Великодимерської територіальної громади Броварського району Київської області, згідно з яким ОСОБА_7 повинен почати відбувати покарання у виді громадських робіт з 29 листопада 2024 року.

Проте відповідно до листа Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області ОСОБА_7 до виконання невідбутої частини покарання у виді громадських робіт не приступив без пояснення причин.

ОСОБА_7 , будучи ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання і письмово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, переслідуючи мету ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, до КП «Великодимерське» для відбування покарання у виді громадських робіт з 21 грудня 2023 року з`явився одноразово та відпрацював 4 (чотири) години з 90 (дев`яносто) годин, які визначені вироком Броварського міськрайонного суду Київської області.

Отже, ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Не погоджуючись з вироком суду, заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2025 стосовно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Визначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2023 та визначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 10 днів. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказує, що встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2023 за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 90 годин громадських робіт, з яких відбув лише 4 години. Оскаржуваним вироком суду враховано, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення, зокрема, 1 дню позбавлення волі відповідають 2 дні пробаційного нагляду або 8 годин громадських робіт, тобто 1 дню пробаційного нагляду відповідають 4 години громадських робіт.

Апелянт зазначає, що як вбачається з тексту оскаржуваного вироку ОСОБА_7 за вищевказаним вироком від 15.09.2023 не відбув 86 годин громадських робіт, які з урахуванням зазначених вище положень ст. 72 КК України, судом перераховано у 22 дні пробаційного нагляду.

Разом з тим, апелянт звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи. 28 березня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23.08.2023, яким запроваджено новий вид покарання за вчинення кримінального правопорушення - пробаційний нагляд. У зв`язку із чим законодавцем внесено доповнення до ст. 72 КК України, якими встановлено порядок співвідношення пробаційного нагляду з іншими видами покарань. Проте прямого співвідношення покарання у виді громадських робіт, яке при частковому або повному складанні покарань переводиться у більш суворий вид покарання - пробаційний нагляд, ст. 72 КК України не містить.

Як зазначає апелянт, таке співвідношення може бути проведено лише опосередковано через інші види покарань двома способами: за допомогою комплексного використання положень п.п. г) і а1) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України; з використанням положень п.п. 4 і 5 ч. 1 ст. 72 КК України. При цьому другий спосіб є більш сприятливим для засудженого виходячи з того, що унаслідок його застосування в засуджених залишається менший строк невідбутого покарання, яке підлягає приєднанню за сукупністю вироків до покарання, призначеного за нові злочини.

Разом з тим, апелянт вказує, що Броварський міськрайонний суд, призначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків, застосував перший спосіб, який є менш сприятливим для засудженого. Так, аналіз частини 1 статті 72 КК України в редакції Закону України № 3342-ІХ від 23.08.2023 свідчить про неоднакове співвідношення пробаційного нагляду з іншими видами покарання при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає два дні пробаційного нагляду, два дні обмеження волі, три дні виправних робіт та вісім годин громадських робіт. Тобто, двом дням пробаційного нагляду відповідає вісім годин громадських робіт. Відповідно одному дню пробаційного нагляду відповідає чотири години громадських робіт. Таким чином з урахуванням порядку, застосованого судом у оскаржуваному вироку, невідбута частина покарання у виді 86 годин громадських робіт становить 22 дні пробаційного нагляду. Водночас, апелянт вказує, що згідно із п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, а згідно з п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт. Тобто, одному дню пробаційного нагляду відповідає вісім годин громадських робіт. Таке співвідношення пробаційного нагляду і громадських робіт є більш сприятливим для обвинуваченого і тому саме ним повинен був керуватися міськрайонний суд, ухвалюючи остаточне покарання за сукупністю вироків.

Так, згідно з матеріалами кримінального провадження невідбута частина покарання ОСОБА_7 за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2023 складає 86 годин громадських робіт, що відповідає 10 дням пробаційного нагляду.

Таким чином, на думку апелянта, суд, призначаючи остаточне покарання обвинуваченому на підставі ст. ст. 71, 72 КК України, застосував невірний спосіб перерахунку невідбутої частини покарання у виді громадських робіт у покарання у виді пробаційного нагляду із розрахунку 1 день пробаційного нагляду дорівнює 4 годинам громадських робіт, чим застосував закон, який не підлягає застосуванню, та не призначив остаточне покарання з урахуванням вимог ст. 72 КК України із розрахунку 1 день пробаційного нагляду дорівнює 8 годинам громадських робіт, тобто не застосував закон, який підлягає застосуванню, а отже неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме призначено ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України більш суворе, ніж це передбачено нормами КК України, вказане, на думку апелянта, свідчить про невідповідність ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибув, про поважність причин своєї відсутності не повідомив, а тому відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд проведено без участі обвинуваченого, явка якого, з врахуванням вимог апеляційної скарги, не є обов`язковою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, позицію захисника, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються встановленими органом досудового розслідування обставинами, які досліджувались у спрощеному провадженні, а тому згідно із ч. 1 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання за ч. 2 ст. 389 КК України, відповідає вимогам статті 65 КК України, його розмір обраний з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особи винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та відсутності обставин, які, згідно зі ст. 67 КК України, обтяжують його покарання. Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, в межах, установлених санкцією інкримінованої статті, відповідно до положень КК України, у виді пробаційного нагляду із покладенням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, яке не оспорюється прокурором в апеляційній скарзі, та з яким погоджується і колегія суддів.

Також, колегія суддів погоджується з застосованим судом першої інстанції принципом призначення обвинуваченому покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням вимог ст.72 КК України, шляхом повного приєднання до покарання призначеного за новим вироком невідбутої частини покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2023 року, що також не заперечується і прокурором в апеляційній скарзі.

Між тим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції кримінального закону - неправильне тлумачення та застосування ст. 72 КК України.

28 березня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року, № 3342-ІХ, яким запроваджено новий вид покарання - пробаційний нагляд, унесено зміни до: ст. 72 КК - у частині визначення співвідношення пробаційного нагляду з іншими видами покарань; ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 389 КК - щодо заміни покарання у виді арешту на пробаційний нагляд.

Проте ст. 72 КК України не передбачає прямого співвідношення громадських робіт та пробаційного нагляду.

Таке співвідношення може бути проведено лише опосередковано через інші види покарань двома способами:

- за допомогою комплексного використання положень підпунктів г) і а-1) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК,

- з використанням положень пунктів 4 і 5 ч. 1 ст. 72 КК України.

Як слідує з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік та визначив за сукупністю вироків остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 22 дні, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Однак, при цьому суд першої інстанції застосував менш сприятливий для обвинуваченого спосіб співвідношення пробаційного нагляду та громадських робіт.

Так, не відбуте ОСОБА_7 покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2023 року становить 86 годин громадських робіт.

За приписами ч. 1 ст. 72 КК менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи, зокрема, з такого їх співвідношення:

- пункт 1 - одному дню позбавлення волі відповідає два дні пробаційного нагляду, два дні обмеження волі, три дні виправних робіт та вісім годин громадських робіт; тобто двом дням пробаційного нагляду відповідає вісім годин громадських робіт; тобто 89 годин громадських робіт відповідає 22 дням пробаційного нагляду;

- пункти 4, 5 - одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, вісім годин громадських робіт; тобто 89 годин громадських робіт відповідає 10 дням пробаційного нагляду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції при визначенні ОСОБА_7 остаточного покарання повинен був керуватись пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України, що було більш сприятливим для обвинуваченого, проте, не зробив цього, таким чином неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду - зміні на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2025 року у кримінальному провадженні №0000010 від 08.01.2025 щодо ОСОБА_7 - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2023 та визначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 10 днів.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4