Справа № 204/4552/25
Провадження № 1-кп/204/821/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000461 від 12.04.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно працевлаштованого на посаді водія в ТОВ «Автотранссервіс», одруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ході здійснення патрулювання, виконуючи свої службові обов`язки в місті Дніпро, згідно розстановки сил та засобів батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції з 07:00 год. 12.04.2025 року по 20:25 год. 12.04.2025 року, інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_6 на якого покладено тимчасове виконання обов`язків заступника командира взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Дніпропетровській області 12.04.2025 року близько 09 год. 12 хвилин, по проспекту Богдана Хмельницького в м. Дніпро, на службовому автомобілі в екіпажі, разом із поліцейським взводу № 2 роти № 3 батальйону № 4 ОСОБА_7 , будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, встановили факт порушення Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водієм автомобіля марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якого склали адміністративну постанову серії ЕНА №4481011 за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Під час спілкування з ОСОБА_5 та у зв`язку з підозрою про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, тобто у зв`язку з виконанням патрульними поліцейськими своїх посадових обов`язків, останні пред`явили законні вимоги: припинити подальший рух та проїхати з ними для проходження медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та за наслідками можливого складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, але останній почав рух на транспортному засобі, щоб уникнути проходження медичного огляду.

Зупинившись за адресою м. Дніпро, провулок Архітектурний, біля буд. 4 у ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклої агресії по відношенню до співробітників патрульної поліції, та саме потерпілого ОСОБА_6 , який в цей час виконував свої службові обов`язки, виник злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що ОСОБА_6 є працівником поліції, який виконує свої службові обов`язки та перебуває у форменому одязі, знаходячись біля транспортного засобу «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Дніпро, провулок Архітектурний, біля буд. 4, 12.04.2025 року о 09 год. 23 хв., дістав з кишені своєї куртки наявний при ньому спеціальний засіб газовий балончик «Терен-4» та розпилив струмінь газу сльозоточивої та дратівливої дії в обличчя останнього, спричинивши потерпілому відповідно до висновку експерта № 1018 е від 17.04.2025 року тілесні ушкодження: хімічний опік кон`юктиву та рогівки обох очей легкого ступеню, що спричинений від не менше ніж одноразової місцевої дії їдкої речовини, в термін, на який вказує ОСОБА_6 , тобто 12.04.2025 року. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6».

Після чого, ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину втік, тримаючи знаряддя вчинення кримінального правопорушення при собі.

Дії ОСОБА_5 , які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України.

02 червня 2025 між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_8 , укладено угоду про визнання винуватості, в м. Дніпрі з додержанням наступних вимог.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання фактичних обставин кримінального правопорушення та їх правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 345 КК України.

Із змісту угоди вбачається, що ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду в повному обсязі беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Також, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, із покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, положення статей 394, 424, 473-474,476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджений та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно угоди про визнання винуватості зобов`язання він взмозі реально; свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме дій, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником своїх службових обов`язків, визнав та пояснив про вчинення ним кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статей 468-469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним правам інтересам або правам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні цієї угоди дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити вказану угоду та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник ОСОБА_4 , вважаючи, що при укладенні цієї угоди дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити вказану угоду та призначити обвинуваченому узгоджену між сторонами міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Потерпілий ОСОБА_6 надав суду заяву, в якій справу просив розглянути без його участі, не заперечував проти укладання угоди між обвинуваченим та прокурором.

Кримінальне правопорушення, у вчинені якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Ураховуючи викладене, оскільки умови, форма і зміст угоди про визнання винуватості між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК, КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні факт вчинення ОСОБА_5 дій, які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, які правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, та доходить висновку, що ОСОБА_5 слід призначити міру покарання, узгоджену сторонами про визнання винуватості.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований до ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2025 року - скасувати.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи спеціальних хімічних речовин № СЕ-19/104-25/14915-ФХД від 25.04.2025 у розмірі 3565,60 гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 468-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02 червня 2025 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований до ОСОБА_5 , скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи спеціальних хімічних речовин № СЕ-19/104-25/14915-ФХД від 25.04.2025 у розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Речові докази:

-диск DVD-R з маркуванням My media, на якому мається відеозапис проведення слідчої дії, а саме огляду місця події за адресою: м. Дніпро, пров. Архітектурний, біля будинку 4 від 12.04.2025 року; диск DVD-R з маркуванням My media, на якому мається відеозапис проведення слідчої дії, а саме проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 ; диск DVD-R з маркуванням My media, на якому мається відеозапис проведення слідчої дії, а саме проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 ; відеозапис з нагрудних відеокамер №470457, №471025, які були перекопійовані на диск DVD-R з маркуванням My media серійний номер MFP641CK28015905 4; змиви біологічних зразків лівої та правої руки; флеш накопичувач micro SD 32 GB Agi з відеозаписом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

-газовий балон сірого кольору зверху із чорною кришкою, красною кнопкою, по бокам є напис діє миттєво Терен 4М, знизу на дні мається напис х24 знищити.

-транспортний засіб білого кольору моделі Mersedes-Benz з державним номерним знаком НОМЕР_2 залишити в розпорядженні ТОВ «Автотранссервіс».

-барсетку чорного кольору з написом «bugatti» та кепку чорного кольору з емблемою «NIKE» - залишити в розпорядженні ОСОБА_5 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2025 року на майно, а саме на: газовий балон сірого кольору зверху із чорною кришкою красною кнопкою, по бокам є напис діє миттєво Терен 4М, знизу на дні мається напис х24; змиви біологічних зразків лівої руки; змиви біологічних зразків правої руки, шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном скасувати.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1