Провадження № 1-кс/359/885/2025
Справа № 359/4694/25
У Х В А Л А

іменем України

25 квітня 2025 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000113 від 20.04.2023 за ч.3 ст.190, ч.1 ст.364 КК України (земельна ділянка :05:001:0306),-

ВСТАНОВИВ:

22.04.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду з вищевказаним клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05.06.2023 року у справі №759/10040/23 (провадження №1-кс/759/3320/23) на земельну ділянку :05:001:0306площею 0,06 га, цільове призначення: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що знаходиться у власності ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтовано тим, що за рішенням Бориспільської міської ради Київської області від 23.12.2009 року №7356-60-V заявнику 14.06.2011 був виданий державний акту серії ЯЛ №960867 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0306площею 0,06 га, цільове призначення: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, видавник відділ Держкомзему у м.Бориспіль Київської області, що підтверджується витягом з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію право власності, індексний номер витягу 138501058.

На підставі рішення Бориспільської міської ради Київської області від 21.12.2017 року №2713-36-VІІ за заявником зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0306.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05.06.2023 року у справі №759/10040/23 в межах кримінального провадження провадженню №0000113 від 20.04.2023 задоволено клопотання прокурора за ч.3 ст.190, ч.1 ст.364 КК України

Заявник вважає, що обґрунтовуючи клопотання, прокурор не надав достатніх і належних доказів на підтвердження обставин, на які він посилався, а надані слідчому судді матеріали не містять жодного доказу, що належна йому земельна ділянка відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, тобто є об`єктом кримінального правопорушення. Звертає увагу, що рішення органу місцевого самоврядування, за яким він набув права власності на земельну ділянку, не визнане у встановленому законом порядку недійсним, тому арешт на земельну ділянку з метою забезпечення її збереження як речового доказу у кримінальному провадження, вважає безпідставним. Земельну ділянку він набув у безстрокову приватну власність, безоплатно на підставі рішення Бориспільської міської ради, тобто у законний спосіб. Обмеження його права власності не є пропорційним завданням та меті кримінального провадження, а тому арешт підлягає скасуванню.

На розгляд клопотання заявник та слідчий у кримінальному провадженні Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області, а також прокурор Бориспільської окружної прокуратури не з`явилися, повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду.

Дослідивши додані до клопотання документа, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання про скасування арешту слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Завданням арешту, в силу ч. 1 ст. 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою: 1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В силу вимог ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Частиною 1 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Даними Єдиного державного реєстру судових рішень підтверджується, що Бориспільським РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00113 від 20.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.1 ст.364 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Бориспільської окружної прокуратури.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05.06.2023 року (справа № 759/10040/23, провадження №1-кс/759/3320/23) 3 було задоволено клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту у вказаному кримінальному провадженні та накладено арешт на земельні ділянки, у тому числі з кадастровим номером :05:001:0306, яка перебуває у власності ОСОБА_3 .

За змістом вказаної ухвали арешт було накладено, зокрема, з метою збереження майна, унеможливлення його відчуження.

Крім того, звертаючись до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту, прокурор вказував, що в ході досудового розслідування встановлено, що за рішеннями органів державної влади та місцевого самоврядування (Бориспільською районною державною адміністрацією, Бориспільською міською радою, Велико-Олександрівською сільською радою) в період з 1998 року по теперішній час, за рахунок земель військового радгоспу «Бориспільський» та ДП «Бориспільське» були сформовані та відчужені на користь третіх осіб без погодження землекористувача ДП «Бориспільське» (колишній військовий радгосп «Бориспільський») та органів управління (Міністерства оборони України, Міністерства аграрної політики та продовольства та Мінекономіки) земельні ділянки. Зокрема зазначено, що протягом 1998-2021 року із земель державної власності, що належали військовому радгоспу «Бориспільський» (ДП «Бориспільський») протиправно виведено 214,4 га.

Наведене свідчить про те, що арештована земельна ділянка так само була виділена за рахунок земель оборони, правовий режим яких визначений окремим Законом України «Про використання земель оборони України».

Ця обставина також підтверджується даними, що перебувають у публічному доступі на вебсайті: https://kadastr-service.com.ua, а саме, що земельна ділянка з кадастровим номером: :05:001:0306, перебуває у приватній власності; категорія земель: землі житлової та громадської забудови; код цільового призначення: 03.07; вид цільового призначення: 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; вид використання земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (магазин); площа: 0,06 га; адреса: Київська область, м. Бориспіль, на території військового радгоспу «Бориспільський» (по схемі розподілу земель №73).

Заявник, звертаючись до слідчого судді з відповідним клопотання, у свою чергу доказів того, що передача земельної ділянки у власність була здійснена з дотриманням вимог чинного законодавства, у тому числі за погодженням землекористувача ДП «Бориспільське» (колишній військовий радгосп «Бориспільський») та органів управління (Міністерства оборони України, Міністерства аграрної політики та продовольства та Мінекономіки) не на надав.

Крім того, згідно із долученими: Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.09.2018, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 20.09.2018, - встановлено, що реєстрація земельної ділянки і набуття права власності на земельну ділянки відбулося у 2011 році. Разом із цим будь-яких доказів того, що земельна ділянка використовується заявником ОСОБА_3 згідно із цільовим призначенням (використовувалася до накладення арешту) ним не надано.

Таким чином, доводи заявника щодо безпідставності та не співмірності накладеного арешту слід визнати необґрунтованими і недоведеними.

Отже, вирішуючи питання наявності потреби у подальшому застосуванні арешту, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №00113 від 20.04.2023, у якому накладено арешт на земельну ділянку заявника, триває.

Ризики, які враховувалися слідчим суддею при застосування заходу забезпечення у кримінальному провадженні (накладенні арешту), не припинили своє існування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, заявником не надано та слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, слідчий суддя дійшла висновку, що на цій стадії досудового розслідування арешт, накладений на земельні ділянки заявника, є законним та необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, оскільки має на меті виконання його завдань, і потреби досудового розслідування таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2,7,8,98,100,132,170-174,284,309,376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05.06.2023 року у справі №759/10040/23 (провадження №1-кс/759/3320/23) на земельну ділянку :05:001:0306 площею 0,06 га, цільове призначення: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що знаходиться у власності ОСОБА_3 , відмовити.

Повний текст ухвали буде виготовлений та проголошений протягом п`яти днів.

Ухвала слідчого судді набирає чинності з моменту її проголошення та самостійному апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5