Справа №760/7187/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0001465 від 28.12.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Солом`янським районним судом м. Києва здійснюється кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001465 від 28.12.2024.

Прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , вказуючи на ризики, що існують, зокрема можливості ухиляння від суду, незаконного впливу на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зникнути та перебувати тривалий час у розшуку.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_4 не заперечували щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Потерпіла сторона підтримала позицію прокурора.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи та наданого клопотання, суд приходить до такого висновку.

Суд, згідно вимог ст. 331 КПК України, у зв`язку з тим, що судове провадження не було завершене, розглядаючи клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, виходить з такого.

Аналізуючи доводи, наведені у клопотанні та обґрунтовані у судовому засіданні, суд вважає, що прокурором доведені обставини, які свідчать, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені при застосуванні до обвинуваченої запобіжного заходу, не зменшились і продовжують існувати на даній стадії кримінального провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, що підтверджується матеріалами, які надішли до суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи. При цьому, тримання особи під вартою може відбуватися лише на підставі відповідного рішення компетентного суду.

Суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави суду вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачена може переховуватись від суду та безперешкодно виїхати за межі України, оскільки усвідомлює можливість реального позбавлення волі за вчинене нею кримінальне правопорушення.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою.

Обраний відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченої, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Захисником та обвинуваченою не заперечувалась необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд вважає, що на даній стадії судового розгляду кримінального провадження тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 до 18.07.2025 включно.

На підставі ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави щодо ОСОБА_5 , оскільки злочин, у вчиненні якого вона підозрюється, спричинив загибель людей.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 строком на 60 діб - задовольнити.

Продовжити строк дії, обраного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - до 18.07.2025 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору, направити начальникові ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Суддя ОСОБА_1