Справа №522/9830/21
Провадження по справі № 1-кс/522/3332/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

06 червня 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання директора ТОВ «СААРЛООС» ОСОБА_3 , про скасування арешту з майна

ВСТАНОВИВ:

Директор ТОВ «СААРЛООС» - ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту з транспортних засобів «Toyota Hilux», держ номер НОМЕР_1 та «Volkswagen Transporter» держ номер НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів належить ТОВ «СААРЛООС», м. Одеса вул.Канатна 13.

З клопотання вбачається, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2022 року клопотання адвоката ОСОБА_5 , який представляє інтереси цивільного позивача та потерпілого громадянки КНР ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001012 від 12.08.2021 року було задовольнено з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Цивільний позов громадянкою КНР ОСОБА_6 надано в рамках даного кримінального провадження на суму 4 949 700, 00 грн.

Транспортні засоби втомобілі «Toyota Hilux», р.н. НОМЕР_1 та «Volkswagen Transporter» НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстрованого належать ТОВ «СААРЛООС», м. Одеса вул. Канатна 13.

Внаслідок накладеного арешту на автомобілі, ТОВ «СААРЛООС» в особі директора ОСОБА_3 , позбавлений можливості на розпорядження своїм майном, що порушує її конституційні права.

Позиція учасників.

В судовому засіданні директор ТОВ «СААРЛООС» - ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 просили клопотання задовольнити та скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 06.06.2022.

В судове засідання прокурор, слідчий не з`явились, подавши заяву про розгляд клопотання адвоката за їх відсутності. Окрім цього, слідчим були скеровані до суду матеріали кримінального провадження № 0001012 від 12.08.2021.

В судове засідання представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 , будучи повідомленим завчасно про дату, час та місце судового засідання, не з`явився.

Розглянувши клопотання, заслухаши учасників судового засідання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Мотиви слідчого судді.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У силу ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, накладення арешту на об`єкт права власності є позбавленням його власника можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Практичне застосування встановленої Конституцією У країни гарантії охорони власності, доводить, що обмеження права будь-якої особи (фізичної або юридичної) розпорядження належним їй майном без достатніх підстав є протиправним.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Пунктом 6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

З матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні ВП №2 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальному провадженні № 0001012 від 12.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в рамках якогоухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2022 року накладено арешт із забороною відчуження та розпорядження на автомобілі «Toyota Hilux», р.н. НОМЕР_1 та «Volkswagen Transporter» НОМЕР_2 .

Постановою слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 23.05.2022 року громадянку ОСОБА_7 визнано потерпілою та цивільним позивачем в рамках вказаного кримінального провадження.

Постановою слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 23.05.2022 року автомобілі: TOYOTA HILUX держ.номер НОМЕР_3 та VOLKSWAGEN TRANSPORTER держ.номер НОМЕР_4 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001012 від 12.08.2021 року.

Слідчий суддя враховує факт, що на автомобілі марки «Toyota Hilux», р.н. НОМЕР_1 та «Volkswagen Transporter» НОМЕР_2 ., було накладено арешт ще 06.06.2022 року.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0001012 від 12.08.2021 встановлено, що з моменту накладення арешту на зазначені автомобілі, а саме з 06.06.2022 органом досудового розслідування не проводилось жодних слідчих дій.

Відомості про закінчення досудового розслідування і направлення обвинувального акту до суду у слідчого судді відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Разом з цим, слід враховувати, що вилучений транспортні засоби в рамках вказаного кримінального провадження за ч.4 ст.190 КК України визнані речовими доказами.

Проте, слід врахувати, що на даний час у кримінальному провадженні за два з половиною роки нікому про підозру не повідомлено, слідчі дії у кримінальному провадженні не проводяться, що свідчить про те, що необхідність в подальшому арешті відпала. Таке тривале обмеження особи в реалізації права власності без передбачених законом підстав є порушенням конституційних прав власника майна.

Разом з цим, представник цивільного позивача за чиїм клопотанням був накладений арешт в судове засідання не з`явився, не надав вагомих контраргументів, що в цілому свідчить про відсутність підстав в подальшому обтяженні зазначеного в клопотанні заявника майна.

За загальним правилом, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що подане заявником ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки існують передбачені Законом підстави для скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 167-174, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання директора ТОВ «СААРЛООС» ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у межах кримінального провадження № 0001012від 12.08.2021, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 06.06.2022 року, а саме з:

- автомобілів TOYOTA HILUX держ.номер НОМЕР_3 та VOLKSWAGEN TRANSPORTER держ.номер НОМЕР_4 який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстрованого за ТОВ «СААРЛООС», директором якого є ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 скасувавши заборони відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 06.06.2025 о 16:30 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя ОСОБА_9