1Справа № 335/4585/25 1-кс/335/2004/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , володільця вилученого майна ОСОБА_5 , розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 26.02.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 246, ч. 4 ст. 246 КК України, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з початку 2025 року група осіб, діючи спільно, здійснюють незаконну порубку дерев у лісових насадженнях в межах Запорізького району Запорізької області, а в подальшому незаконно перевозять, зберігають та збувають отриману таким чином деревину у якості паливних матеріалів, чим спричиняють тяжкі наслідки для довкілля.

Під час проведення досудового розслідування отримана інформація, що до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, серед інших, причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

06.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук домоволодіння та розташованих на його території житлових, господарчих та побутових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено наступне майно: мобільний телефон «РОСО С65» з ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 ; бензопила «Oleo-Mac GSH 40» з серійним №50330119A; спили стовбурів деревини сосна: два стовбури по 175 см., два стовбури по 130 см., на яких мається полімерні бирки чорного кольору з позначеннями: UA ДАЛРУ 380752538, UA ДАЛРУ 378488285, UA ДАЛРУ 378488280, UA ДАЛРУ 378488031. 07.06.2025 вищевказане вилучене майно було визнано речовими доказами та визначено місце його тимчасового зберігання.

Посилаючись на те, що вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримали з підстав, викладених у ньому.

Володілець вилученого майна у судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечував частково, вважає його необґрунтованим в частині накладення арешту на вилучений мобільний телефон, посилаючись на те, що він не має доказового значення для кримінального провадження.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

На підставі досліджених матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх даних для висновку, що зазначене у клопотанні майно, вилучене в ході обшуку, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Доводи володільця вилученого майна щодо необґрунтованості клопотання і відсутності підстав накладення арешту на вилучений мобільний телефон не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даного клопотання.

При цьому, органом досудового розслідування наведено достатньо обґрунтованих підстав про необхідність проведення огляду, дослідження та проведення першочергових слідчих дій відносно зазначеного вилученого майна, яке підлягає перевірці на наявність у ньому інформації, що має значення для досудового розслідування, та підтверджено неможливість її встановлення без залучення спеціалістів.

Крім того, слідчим наведено і обґрунтовано, з метою виявлення яких відомостей про вчинення кримінального правопорушення є потреба у проведенні слідчих дій, а також які обставини потребують встановленню та їх значення для досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, оскільки матеріали клопотання містять достатньо доказів на підтвердження обставин, які обумовлюють мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на це майно, який відповідає потребам досудового розслідування задля досягнення дієвості кримінального провадження, відповідно до положень ст.ст. 131, 132 КПК України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, виходить з вищезазначених положень Закону, разом з тим, вважає за необхідне роз`яснити учасникам кримінального провадження, що заходи забезпечення кримінального провадження носять тимчасовий характер, та власник вилученого майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні, не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним клопотанням про скасування арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України, після проведення необхідних першочергових слідчих дій.

При вирішенні даного клопотання слідчий суддя, виходячи з положень ч. 2 ст. 173 КПК України, враховує, зокрема, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для його власника, та приходить до висновку, що застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження до зазначеного у клопотанні майна є необхідним за потребами досудового розслідування.

Володільцем вилученого майна об`єктивних даних щодо невиправданості втручання у його права обраним слідчим способом не наведено, тоді як, на переконання слідчого судді потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи, шляхом накладення арешту на вилучене майно, оскільки матеріалами клопотання підтверджено, що таке майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та підлягає огляду і дослідженню.

За встановлених обставин, слідчий суддя з метою збереження речових доказів вважає за необхідне накласти на арешт на зазначене у клопотанні майно, вилучене в ході обшуку, у зв`язку з чим дане клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 167, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 06.06.2025 під час проведення обшуку домоволодіння та розташованих на його території житлових, господарчих та побутових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , наступне майно:

- мобільний телефон «РОСО С65» з ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 ;

- бензопилу «Oleo-Mac GSH 40» з серійним №50330119A;

- спили стовбурів деревини сосна: два стовбури по 175 см., два стовбури по 130 см., на яких мається полімерні бирки чорного кольору з позначеннями: UA ДАЛРУ 380752538, UA ДАЛРУ 378488285, UA ДАЛРУ 378488280, UA ДАЛРУ 378488031.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1