Провадження №11-сс/801/406/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2025 року,

якою задоволено клопотання слідчої та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 53 дні до 07 липня 2025 року з визначенням застави в розмір 1588 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 808 464, 00 гривні до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новодністровськ, Чернівецької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27- ч. 5 ст. 191 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені слідчим суддею обставини

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою мотивовано тим, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057, внесеному до ЄРДР 26.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України.

Під час проведення досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозруу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, тобто розтраті чужого майна, яке перебувало в віданні особи, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, у великих розмірах, в умовах воєнного стану, організованою групою.

Причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- повідомленням УСБУ у Вінницькій області від 22.05.2023 про вчинення кримінального правопорушення;

- висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 17.10.2024 № 2785/24-21 згідно якого документально підтверджено факт завищення вартості товарно-матеріальних цінностей згідно договорів укладених ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС» з суб`єктами господарювання;

- висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 14.02.2025 № 359/360/25-21 згідно якого документально підтверджено факт завищення вартості товарно-матеріальних цінностей згідно договорів укладених ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС» з суб`єктами господарювання;

- висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 25.10.2024 № 3051/24-21 згідно якого документально підтверджено факт завищення вартості товарно-матеріальних цінностей згідно договорів укладених ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС» з суб`єктами господарювання;

- висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 05.02.2025 № 046/1;

- повідомленнями про підозру ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

- висновками судових товарознавчих експертиз;

- іншими матеріалами кримінального провадження, які отримані у встановленому КПК України порядку у їх сукупності.

Наразі є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та суду: враховуючи, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів покарання якого передбачає тільки позбавлення волі, існує ризик, що підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а отже, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

2) Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: Враховуючи, що ОСОБА_8 займався тривалий час господарською діяльність, будучи співробітником ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС» добре обізнаний з його діяльністю товариства і має доступ до фінансово-господарської документації товариства, а, отже, може знищити документи, що можуть мати значення для подальшого здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні чи змінити їх зміст.

3) Незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні: у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які будуть допитані в якості свідків у кримінальному проваджені.

Так, на даний час, досудове розслідування триває, весь обсяг та комплекс слідчих (розшукових) дій проведений не в повному обсязі, особи, яким можуть бути відомі обставини кримінального провадження не допитані, зокрема, не допитані співробітники ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС» на яких ОСОБА_8 може впливати, не вилучено всі документи, що мають значення для досудового розслідування, а тому наявний ризики, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

4) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується: враховуючи, що злочинна діяльність пов`язана із легалізацію, тобто розпорядженням майном, що до якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом.

Так, будучи співробітником ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС» ОСОБА_8 , зможе продовжувати вчиняти протиправні дії чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку із чим, наявні ризики, передбачені п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ураховуючи характер кримінального провадження, розслідуваного стосовно підозрюваного, розмір завданих збитків, у слідчої відсутні підстави вважати, що застава, сума якої визначатиметься виключно до ступеню тяжкості злочину, зможе забезпечити реалізацію мети обрання запобіжного заходу .

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2025 року задоволено клопотання слідчої четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_11 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалено, що строк тримання під вартою діє протягом 53 (п`ятдесяти трьох) днів з моменту затримання ОСОБА_8 , тобто до 07 липня 2025 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання) в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 07 липня 2025 року.

Одночасно визначено ОСОБА_8 , заставу в розмірі 1588 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 808 464,00 (чотири мільйони вісімсот вісім тисяч чотириста шістдесят чотири) гривні, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Постановлене рішення мотивовано тим, що прокурором під час розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку є недоцільним та неможливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам. Оскільки стороною обвинувачення в клопотанні та в судовому засіданні доведено виключний випадок того, що розмір застави за особливо тяжке кримінальне правопорушення не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, тому слідчий суддя вважав за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 182 КК України, визначити розмір застави, який перевищує встановлений КПК України розмір для особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід, непов`язаний із триманням під вартою, або зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчою та прокурором недоведено наявність обґрунтованої підозри. Відповідно до змісту підозри відсутні будь-які дані, які свідчать про розмір розтрати саме ОСОБА_12 , натомість за текстом підозри вчинення розтрати вказується іншою особою. Крім цього, у підозрі ОСОБА_13 не визначено, яким саме чином обраховувався розмір розтрати, яка нібито вчинена ОСОБА_14 .

Також вважає, що стороною обвинувачення недоведено існування ризиків у кримінальному провадженні, оскільки з часу реєстрації кримінального провадження минуло більше 2-х років, а з часу оголошення про підозру 10 днів. ОСОБА_15 не намагався переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду і таких фактів слідчим чи прокурором не надано слідчому судді ; не намагався знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення і таких даних слідчим чи прокурором не надано слідчому судді; не намагався незаконно впливати на будь-яких свідків чи інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні і таких даних слідчим чи прокурором не надано слідчому судді; не намагався перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і таких даних слідчим чи прокурором не надано слідчому судді; не намагався вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується і таких даних слідчим чи прокурором не надано слідчому судді.

Слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу не враховано: відсутність судимостей та фактів притягнення ОСОБА_16 до кримінальної відповідальності, наявність сім?ї у ОСОБА_16 та неповнолітньої дитини, постійного місця проживання та роботи, позитивні характеристики з місця проживання та роботи, виконання ОСОБА_12 обов`язків присяжного Новодністровського міського суду Чернівецької області.

Таким чином, вважає, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою та визначення процесуальних обов`язків належним чином би забезпечило виконання свої процесуальних обов`язків ОСОБА_12 під час досудового розслідування та судового розгляду.

Також вважає, що слідчим суддею визначено непомірний та несправедливий розмір застави, який не може бути внесений ні підозрюваним, ні його родичами.

Позиції учасників судового розгляду

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника.

Мотиви і висновки суду

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, вислухала доводи та заперечення учасників судового провадження, дослідила матеріали, які надійшли від слідчого судді, перевірила доводи апеляційної скарги, та дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. На переконання колегії суддів оскаржене рішення відповідає таким вимогам.

Стосовно доводів про відсутність обґрунтованої підозри.

Повідомлення про підозру є важливою процесуальною гарантією прав особи, оскільки з моменту вручення особі повідомлення про підозру виникає комплекс кримінально-процесуальних прав та обов`язків, внаслідок чого суттєво змінюється її процесуальний статус, зокрема, особа набуває статусу підозрюваного.

За змістом ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру здійснюється за наявності для цього відповідних підстав, тобто, у слідчого, прокурора повинні бути наявні достатні підстави вважати, що особа вчинила кримінальне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у ряді рішень (наприклад, у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», а також у справі «Нечипорук і Йонкало проти України») роз`яснив, що обґрунтована підозра вимагає наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення.

Разом із тим, положення КПК України не передбачають необхідності доказування обвинувачення на стадії повідомлення про підозру з такою ж доказовою силою, як це вимагається для постановлення обвинувального вироку. На цьому етапі достатньо наявності сукупності доказів, які об`єктивно вказують на ймовірну причетність особи до злочину, що є підставою для продовження досудового розслідування.

Колегія суддів перевірила доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_8 та вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 інкримінується виконавство у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27- ч. 5 ст. 191 КК України, а саме розтрата чужого майна, яке перебувало в віданні особи, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, у великих розмірах, в умовах воєнного стану, організованою групою.

Досудовим розслідуванням установлено, що генеральний директор ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС» ОСОБА_9 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше січня 2023 року, створив організовану групу з метою розтрати майна очолюваного ним товариства на користь ряду суб`єктів господарської діяльності.

До складу зазначеної організованої групи ОСОБА_9 залучив своїх підлеглих: начальника відділу публічних закупівель ОСОБА_10 та виконуючого обов`язки інженера з проектно-кошторисної роботи виробничо-технічного відділу ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС» ОСОБА_8 , з якими підтримував тривалі довірливі відносини, що сприяло згуртованості та внутрішній стійкості зазначеної організованої групи.

Будучи організатором ОСОБА_9 керував незаконною діяльністю злочинної групи, забезпечуючи укладення відповідних договорів з ПП «ДОК МІК» та ТОВ «ІБК «Граніт», підписував угоди та акти виконаних робіт, достовірно знаючи про завищення вартості матеріалів.

Натомість ОСОБА_8 , виконуючи роль виконавця, готував проектно-кошторисну документацію, зазначаючи, при її складанні, заздалегідь узгоджені завищені ціни на матеріали та роботи, погоджував їх, а також підписував акти виконаних робі, достовірно знаючи про завищення вартості товарно -матеріальних цінностей.

Загальна сума незаконно розтраченого майна становить 4807632,05 грн з урахуванням ПДВ.

Зрештою повідомлення про підозру містить стислий виклад фактичних обставин, правову кваліфікацію діянь та обґрунтування підозри, що узгоджується з матеріалами справи.

Матеріали провадження містять достатньо доказів, які узгоджуються між собою, а також з обставинами, викладеними у повідомленні про підозру, і можуть переконати об`єктивного спостерігача у можливій причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого злочину.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність у сторони обвинувачення достатніх підстав для повідомлення про підозру ОСОБА_8 , що повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Посилання сторони захисту в апеляційній скарзі на те, що відповідно до змісту підозри відсутні будь-які дані, які свідчать про розмір розтрати саме ОСОБА_12 є передчасними та фактично зводяться до необхідності встановлення усіх обставин інкримінованих кримінальних правопорушень й надання оцінки окремим, зібраним стороною обвинувачення доказам, що здійснюється на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, на підставі оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку за результатами судового розгляду.

Наразі повідомлення про підозру відображає наявний та достатній у сторони обвинувачення об`єм даних вважати, що особа причетна до вчинення кримінального правопорушення та воно не має містити всі необхідні обставини для встановлення вчинення кримінального правопорушення, як то обвинувальний акт.

Крім того, у цій частині доводів захисту колегія суддів зауважує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершено, продовжується збір доказів, а тому сторона обвинувачення не позбавлена можливості уточнити певні обставини вчинення кримінального правопорушення шляхом збирання додаткових доказів. У випадку виникнення підстав, під час досудового розслідування слідчий, прокурор наділені повноваженнями як повідомити про нову підозру, так і змінити раніше повідомлену підозру.

Стосовно доводів про недоведеність ризиків у кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності у цьому кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, колегія суддів виходить з того, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Ризики слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності вчинення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Перевіряючи доводи клопотання слідчої на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі доводи є обґрунтованими, з чим погоджується і колегія суддів, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , конкретні обставини провадження та дані про особу підозрюваного, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується у сукупності тяжкістю передбаченого покарання, а також відомостями про особу підозрюваного, який проживає у прикордонному регіоні, де відстань до кордону з Молдовою приблизно 10 км.

ОСОБА_8 займався тривалий час господарською діяльність, будучи співробітником ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС», він добре обізнаний з діяльністю товариства і має доступ до фінансово-господарської документації товариства, а отже, може знищити документи, що можуть мати значення для подальшого здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні чи змінити їх зміст.

Оцінюючи ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків, колегія суддів враховує, що вплив може полягати у здатності особи завдяки її авторитету, дружнім чи іншого роду стосункам вносити суттєві корективи у показання свідків, які ще недопитані, зокрема співробітники ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС» .

Посилання захисника на відсутність судимостей та фактів притягнення ОСОБА_16 до кримінальної відповідальності, наявність сім?ї та неповнолітньої дитини, постійного місця проживання та роботи, позитивні характеристики з місця проживання та роботи, виконання ОСОБА_12 обов`язків присяжного Новодністровського міського суду Чернівецької області, не забезпечують впевненості у його подальшій належній процесуальній поведінці у випадку застосування щодо нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

До того ж, деякі із зазначених обставини існували на час інкримінованих підозрюваному дій, однак, вони не стали для нього стримуючим фактором.

Отже, доводи захисника про відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів також звертає увагу і на те, що вимоги апеляційної скарги захисника, який заперечує доведеність передбачених ст.177 КПК України ризиків та одночасно просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у цій частині є суперечливими, оскільки за змістом ст.194 КПК України будь-який запобіжний захід може бути застосований лише за наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із наведених ризиків.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно розміру застави.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо непомірності для підозрюваного та його сім`ї визначеного розміру застави, колегія суддів виходить з такого.

Положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на наступні критерії, які слід врахувати під час визначення розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, зокрема матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

При визначені розміру застави слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , сімейний стан, соціальні зв`язки, стан здоров`я, майновий стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Посилання захисника на надмірний розмір застави, призначений підозрюваному колегією суддів відхиляється, оскільки слідчий суддя вмотивовано визначив її розмір, обґрунтувавши даними матеріалів провадження. Крім того, судом беруться до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема розмір розтрати чужого майна, яке перебувало в віданні ОСОБА_8 , шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, у великих розмірах, в умовах воєнного стану, організованою групою. Злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_8 повідомлено про підозру, є особливо тяжкими. При цьому, злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, у відповідності до примітки ст. 45 КК України, відноситься до корупційних, його вчинення відбувалося під час воєнного стану.

Згідно з абз. 2 Угоди про створення групи держав по боротьбі з корупцією (GRECO) від 05.05.1998 р., корупція являє собою величезну загрозу правовим нормам, демократії, правам людини, об`єктивності та соціальній справедливості, перешкоджає економічному розвиткові та ставить під загрозу стабільність демократичних інститутів. Випадки корупції, пов`язані з великими обсягами активів, які можуть складати значну частку ресурсів держави, ставлять під загрозу політичну стабільність і сталий розвиток цих держав.

Відтак, корупція є однією з основних загроз національній безпеці, яка підриває фінансову систему, наслідками чого може бути втрата країною політичних та економічних позицій на міжнародній арені, погіршення її іміджу, міжнародна ізоляція, скорочення чи навіть повне припинення зовнішніх інвестицій.

З урахуванням викладеного, а також з урахуванням суми незаконно розтраченого майна, яка становить 4 807 632, 05 (з урахуванням ПДВ), розмір застави стосовно ОСОБА_8 слідчим суддею визначено у розмірі 1588 (тисячу п`ятсот вісімдесят вісім) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 808 464 гривень.

Також, не можуть бути задоволені доводи захисту про зменшення застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки з урахування обставин вчинення кримінального правопорушення, застава у такому розмірі не забезпечить належне виконання процесуальних обов`язків, а навпаки надасть можливість настання ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ураховуючи вищевикладене, за встановлених на даному етапі досудового розслідування обставин, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 4 808 464 гривень, яку встановив слідчий суддя, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та розмір визначеної слідчим суддею застави не є завідомо непомірним для нього.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала є законною, достатньо мотивованою та обґрунтованою, зроблені висновки відповідають встановленим фактичним обставинам, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2025 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4