Справа № 493/912/25
Провадження № 1-кп/493/193/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балта кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000047, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Піщана, Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, згідно ст.89 КК України не судимого.

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 26.04.2025 близько 10 години, розбивши цеглиною вікно, незаконно проник до житлового будинку ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , всупереч волі володільця і відсутності визначених законом підстав, та знаходився там деякий час, після чого покинув будинок, чим порушив право ОСОБА_5 на недоторканість житла.

Таким чином, такими своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконно проник до житла особи.

Крім того, 09.05.2025, близько 19 години, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, незаконно проник до приміщення літньої кухні домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого в АДРЕСА_1 , всупереч волі володільця і відсутності визначених законом підстав, з метою пошуку там та вжиття алкогольних напоїв, та знаходився там деякий час до виявлення його власником домоволодіння.

Таким чином, такими своїми умисними діями ОСОБА_3 порушив право володільця на недоторканість іншого володіння особи, та вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконно проник до іншого володіння особи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що 26.04.2025 приблизно о 10 годині, розбив цеглиною вікно, через яке проник до житлового будинку ОСОБА_5 , який знаходиться в АДРЕСА_2 , з метою пошуку там алкогольних напоїв та їх вживання. Знаходився там деякий час, після чого покинув будинок. Також, 09.05.2025 року ОСОБА_3 , через незачинені двері без дозволу і відома власника, шляхом відкриття вхідних дверей, які були не замкнені на запираючий пристрій, проник до приміщення літньої кухні домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого в АДРЕСА_1 , з метою пошуку там та вжиття алкогольних напоїв, а саме вина, яким його раніше пригощав ОСОБА_5 , та знаходився там деякий час до виявлення його там власником домоволодіння. У скоєному він щиро розкаюється, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює та просить їх не досліджувати в судовому засіданні.

В судове засідання потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Щодо призначення міри покарання обвинуваченому, поклалися на розсуд суду, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не мають.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд за згодою учасників судового розгляду обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Суд установив, що обвинувачений ОСОБА_3 обставини вчинення кримінальних поступків, передбачених ч.1 ст.162 КК України, не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

За таких обставин, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла та до іншого володіння особи.

При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а самете, що правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України відповідно ч.2 ст.12 КК України, класифікується як проступок.

Судом також враховується особа обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання, судом відносить вчинення кримінального правопорушення повторно та щодо особи похилого віку.

За таких обставин суд знаходить необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень покарання у виді штрафу в межах санкції, визначеної ч.1 ст.162 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт, накладеийі ухвалою слідчого судді на майно, підлягає скасуванню.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи № СЕ-19/116-25/11974-Д від 20.05.2025 року на суму 7131,20 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100,124,174,374,375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватиму вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн. 00коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 16.05.2025 року.

Речовий доказ пластикову пляшку об`ємом 1,5 л. з написом «Поляна Квасова», яка відповідно до квитанції №000665 про отримання на зберігання речових доказів, порядковий номер 665, зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП№1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи у розмірі 7131 (сім тисяч сто тридцять одна) грн. 20 коп.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

СУДДЯ