Справа №295/6257/25
УХВАЛА

12.05.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

слідчого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подане слідчим СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000131 від 01.04.2025, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулася із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , у якому послалася на те, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №319 від 08.11.2024 старшого солдата ОСОБА_6 призначено на посаду солдата резерву 45 запасної роти водієм 3 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , та цього ж дня зараховано до списків особового складу вказаної військової частини на всі види забезпечення, ОСОБА_6 посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Однак, старший солдат ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді солдата резерву 45 запасної роти водієм 3 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 30.03.2025 вчинив злочин за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.03.2025 близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_6 з метою перевірки наявності особового складу прибули до одного з наметів для проживання військослужбовців, який розміщений у лісі на територій військового містечка та дислокації особового складу військової частини НОМЕР_1 поблизу

АДРЕСА_2 , де побачили ОСОБА_11 , який сидів на ліжку та вживав алкогольні напої. Після цього, у ОСОБА_10 виник протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 , у цей же день, час та місці підійшов до ОСОБА_11 , та умисно наніс кулаком близько трьох ударів по голові останнього, після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 вийшли з середини палатки, а ОСОБА_11 вийшов слідом за ними.

В подальшому, у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , виник спільний злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_11 , тим самим останні вступили у попередню злочинну змову між собою. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_11 , у вищевказаний день близько 22 год. 40 хв., ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , перебуваючи біля вищевказаної палатки, що розташована за зазначеною вище адресою, помістили

ОСОБА_11 у автомобіль марки «LEND ROVER» моделі «DISCOVERY»,

н.з. НОМЕР_2 , після чого покликали ОСОБА_12 , який не був обізнаний в злочинних діях останніх, якому вказали їхати разом з ними, та останній сів до вищевказаного автомобіля.

Згідно клопотання, 30.03.2025 близько 23 год. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , переслідуючи мету умисного вбивства ОСОБА_11 , а також ОСОБА_12 , який не був обізнаний в злочинних діях останніх, приїхали на ділянку місцевості, що розташована на березі річки «Тетерів» поблизу с. Тригіря, Житомирського району Житомирської області, де наказали ОСОБА_11 , вийти з вищевказаного автомобіля. В цей час ОСОБА_11 , вийшов з салону автомобіля марки «LEND ROVER» моделі «DISCOVERY», н.з. НОМЕР_2 , почав втікати, однак впав на траву, після чого до останнього підбігли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, застосовуючи фізичну силу, за попередньою змовою групою осіб, умисно нанесли численну кількість ударів по голові, тулубу, грудній клітині та ногам, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла.

В подальшому, ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, затягнув ОСОБА_11 до річки, тричі занурив голову останнього у воду, після чого тримаючи ОСОБА_11 за одяг разом з ОСОБА_10 витягнули останнього на берег та попід руки повели до автомобіля марки «LEND ROVER» моделі «DISCOVERY», н.з. НОМЕР_2 , куди помістили Антоненка та поїхали до наметового містечка дислокації військової частини НОМЕР_3 , що у АДРЕСА_2 .

Після чого, 31.03.2025 близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вигрузили з вищевказаного автомобіля ОСОБА_11 та завели до його палатки, поклавши останнього на ліжко, а самі разом з ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втекли.

Від заподіяних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , тілесних ушкоджень у вигляді тупої поєднаної травми тіла ОСОБА_11 помер.

Таким чином, як вказує сторона обвинувачення у клопотанні, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке кваліфікується як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

12.05.2025 ОСОБА_6 в порядку ст. 278 КПК України було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Як слідує зі змісту клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- рапортом-повідомлення на лінію «102» від 31.03.2025;

- протоколами огляду місця події від 31.03.2025, за адресою: військовий полігон в межах с. Тригір`я, Житомирського району, Житомирської області;

- протоколом огляду місця події від 01.04.2025 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду трупа від 01.04.2025;

- копією лікарського свідоцтва про смерть;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 01.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 01.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 01.04.2025;

- протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, у відповідності до ст.208 КПК України від 01.04.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 01.04.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 01.04.2025:

- протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 від 01.04.2025;

- протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 від 01.04.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідча посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідча зазначила, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком від 10 до 15 років або до довічного позбавлення волі.Вік підозрюваного ОСОБА_6 , його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідча зазначила, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи те, що свідки проходять військову службу в одній військовій частині, а тому існує ризик впливу на свідків з метою зміни останніми показань з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченого ч. 4 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідча зазначила, що наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , будучи мешканцем іншої області та військовослужбовцем, може не з`являтись за викликом слідчого, прокурора та суду.

З метою запобігання спробам ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, слідча за погодженням з прокурором вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В судовому засіданні слідча та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжній захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо вимог клопотання, зазначив, що має чотирьох дітей, від органу досудового розслідування не переховувався, просив обрати цілодобовий домашній арешт.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання та зазначила, що підозра ОСОБА_6 є необґрунтованою, відсутні докази причетності підозрюваного до інкримінованого йому правопорушення. Крім того, на переконання захисника, ризики, наведені в клопотанні, прокурором не доведені. Зазначає, що ОСОБА_6 має на утриманні чотирьох дітей, постійне місце проживання, а тому просила обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000131 від 01.04.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України, по факту умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 ,за попередньою змовою групою осіб.

12.05.2025 року ОСОБА_6 вручено письмове повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або до довічного позбавлення волі.

На переконання слідчого судді, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які є підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду слідчий суддя зважає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного насильницького злочину, який згідно положень ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за вчинення якого КК України передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або до довічного позбавлення волі, що дає підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує.

Слідчий суддя враховує доводи слідчого та прокурора, що підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків в даному кримінальному провадженні з огляду на те, що вони проходять військову службу в одній військовій частині, а тому ОСОБА_6 , не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з указаними особами, може здійснювати на них вплив із метою зміни останніми своїх показів.

Слідчий суддя вважає, що є доведеним ризик того, що ОСОБА_6 може перешкоджати провадженню іншим чином, з огляду на характер та фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, послідовність та системність дій при його вчиненні, як і активну роль підозрюваного у цих злочинних діях, а також те, що місце реєстрації та проживання підозрюваного, це інша область України, що також підсилює цей ризик.

Згідно статті 178 КПК України слідчим суддею враховано, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , одружений, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, раніше не судимий.

Слідчий суддя відхиляє доводи захисника, що підозра є необґрунтованою, а ризики не доведеними, оскільки вони спростовуються дослідженими доказами та встановленими обставинами, які слідчий суддя визнає достатніми на даній стадії досудового розслідування.

З урахуванням сукупності даних про особу підозрюваного, встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даній стадії досудового розслідування, не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Розмір застави не визначається слідчим суддею в силу ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства.

В силу приписів ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст.176 - 178, 182-183, 194, 196, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 31 травня 2025 року включно.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Строк дії ухвали до 31 травня 2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1