Справа № 275/598/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року селище Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника СПД №1 ВП №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої продовжується адміністративний нагляд ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника СПД №1 ВП №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 про встановлення адміністративного нагляду стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 20.04.2016 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, 08.05.2019 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, -

встановив :

Начальник СПД №1 ВП №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 звернувся до суду з поданням про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 , мотивуючи його тим, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, незважаючи на письмове попередження органів поліції, продовжує порушувати громадський порядок, учиняє інші правопорушення, за які чинним законодавством встановлена адміністративна відповідальність, а саме: 17.06.2025 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП, попередження винесено 17.06.2025 року; 18.06.2025 року за ст. 176 КУпАП, попередження винесено 18.06.2025 року, 24.06.2025 року за ч.1 ст. 178 КУпАП, попередження винесено 24.06.2025 року.

В судовому засіданні представник СПД №1 ВП №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 подання підтримала з підстав, наведених у ньому. Посилається на те, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності та продовжує вчиняти адміністративні правопорушення.

За вказаних обставин вважає за необхідне встановити відносно ОСОБА_4 адміністративний нагляд.

ОСОБА_4 в судовому засіданні проти встановлення відносно нього адміністративного нагляду не заперечив. Але вказав, що не вчиняє правопорушень, підробляє по сусідам, живе сам, а покарання у виді позбавлення волі його виправило.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали подання, дійшов висновку, що подання не підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" визначено виключний перелік осіб, щодо яких встановлюється адміністративний нагляд.

Так, зокрема, пунктом "в" вищевказаної статті передбачено можливість встановлення адміністративного нагляду щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", адміністративний нагляд встановлюється у визначеному статтею 5 цього Закону порядку терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості. У разі, коли є підстава вважати, що особа, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, залишається небезпечною для суспільства, адміністративний нагляд за поданням відповідного органу Національної поліції може бути продовжено у визначеному цим Законом порядку кожного разу ще на шість місяців, але не більше терміну, передбаченого законом для погашення або зняття судимості.

Отже, вказані норми закону передбачають наявність сукупності підстав для застосування адміністративного нагляду: існування попередження органів Національної поліції; систематичні порушення громадського порядку і прав інших громадян; вчинення інших правопорушень.

При цьому систематичні порушення громадського порядку і прав інших громадян, вчинення інших правопорушень мають бути вчинені після попередження органів Національної поліції.

Як зазначено в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.03.1986 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду», слід мати на увазі, що адміністративний нагляд може бути встановлений за умови, що після звільнення з місць позбавлення волі особа, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушує громадський порядок, права інших громадян чи вчиняє інші правопорушення і за кожне правопорушення притягувалась до відповідальності у встановленому Законом порядку. Під іншими правопорушеннями слід розуміти такі порушення, що посягають на громадську безпеку чи порядок управління. Суд, при розгляді питання встановлення чи продовження адміністративного нагляду, не може допускати формального підходу, тому слід повно досліджувати всі обставини та перевіряти обґрунтованість встановлення і продовження адміністративного нагляду.

Досліджуючи письмові докази, встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений: 20.04.2016 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 08.05.2019 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. ОСОБА_4 звільнений з місць позбавлення волі на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 03.05.2022, керуючись ст.81 КК України, умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 09 днів.

З подання та доданих до нього матеріалів вбачається, що після звільнення, в період з 04.06.2022 по 28.12.2022 ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП, ст. 176 КУпАП, ч.1, 2 ст. 178 КУпАП, після чого тривалий час не вчиняв правопорушень. Лише через два з половиною роки ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності: 17.06.2025 за ч. 1 ст. 178 КУпАП винесено попередження 18.06.2025; 17.06.2025 за ст. 176 КУпАП винесено попередження 18.06.2025; 24.06.2025 за ч. 1 ст. 178 КУпАП винесено попередження 24.06.2025.

При цьому вчинені ОСОБА_4 правопорушення (зберігання самогону без мети збуту, розпивання пива) не є такими, що свідчать про грубе, злісне порушення ним прав громадян та громадського порядку, та такими, що могли би бути єдиними підставами для встановлення щодо ОСОБА_4 адміністративного нагляду, а більше характеризують його особу як таку, що схильна до вживання алкоголю, про що він і вказував у суді.

Вчинені ним правопорушення, в даному випадку не можна розцінювати як систематичне вчинення засудженим адміністративних правопорушень, оскільки систематичним вчиненням правопорушень, що свідчать про небажання особи стати на шлях виправлення є вчинення нею трьох і більше таких порушень, після винесення письмових попереджень, однак після попередження від 17.06.2025 ОСОБА_4 вчинено лише два правопорушення (18 та 24 червня 2025).

Також, в матеріалах справи відсутні характеристики ОСОБА_4 за місцем проживання, якими б спростовувались його слова про виправлення після відбування покарання три роки тому.

То ж самі по собі факти вчинення вказаних правопорушень без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не свідчать про суспільну небезпечність ОСОБА_4 та систематичне умисне вчинення ним правопорушень, порушення прав інших громадян.

Отже, докази додані до матеріалів справи не підтверджують обставин, викладених в поданні, матеріали справи не містять обґрунтованих доказів, які б вказували що останній продовжує грубо порушувати громадський порядок, що не дає підстав стверджувати про наявність ознак систематичності у вчиненні ним правопорушень.

Крім того, зазначені правопорушення, вчинені 17.06.2025, 18.06.2025 та 24.06.2025 в проміжку часу між 11 годиною 40 хвилин до 13 години 20 хвилин на території населеного пункту за місцем свого проживання, що не корелюється з обмеженнями, які просять встановити в поданні.

В рішенні «Дедеш проти України» від 14.01.2021 року Європейський Суд з прав людини вказав, що обмеження застосовані до заявника в зв`язку з встановленням щодо нього адміністративного нагляду, є втручанням у право заявника на повагу до його приватного життя та їх не можна вважати такими, що ґрунтуються на відповідних і достатніх підставах та не можуть розглядатися як «необхідне у демократичному суспільстві», оскільки національні органи влади не навели жодного обґрунтування, не проаналізували всі індивідуальні обставини справи заявника та не пояснили чому в його справі обмеження, встановлені щодо нього, є необхідними.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, суд констатує, що в даному випадку встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_4 не відповідатиме меті його встановлення та пропорційності обмежень, які просять застосувати органи поліції щодо нього та приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Враховуючи викладене, на підставі ст.3, 4, 10 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі", керуючись ст.5 ч.2 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі", суд,-

постановив:

У задоволенні подання начальника СПД №1 ВП №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 про встановлення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Брусилівський районний суд Житомирської області.

Суддя ОСОБА_1