Номер провадження: 11-сс/813/801/25
Справа № 522/2566/25 1-кс/522/1493/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2024 про арешт майна у к/п 0000823 від 26.10.2024 за ч. 2 ст. 190 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання ст. слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 та було накладено арешт із забороною відчуження на вантажний автокран марки «ZOOMLION QY100H-3» у кузові білого кольору, заводський № НОМЕР_1 , 2009 року випуску, р/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 ..

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що у вказаному провадженні мають місце ризики приховування, знищення чи переоформлення майна, окрім того, воно у повному обсязі відповідає критеріям речових доказів.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді представник ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою з таких підстав:

- під час розгляду справи в суді за поясненнями слідчого ОСОБА_8 він особисто на території автостоянки великогабаритних транспортних засобів за адресою вул. Паустовського, 33 в м. Одесі огляд місця події, під час якої особисто, без залучення та участі фахівця або експерта оглянув вантажний автокран марки «ZOOMLION» моделі «QY-100H-3» із реєстраційним номером НОМЕР_3 , 2009 року випуску, який належить апелянту - ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_4 від 04.07.2023, попередня реєстрація НОМЕР_5 від 23.02.2009 року. На підставі цього, слідчим була винесена постанова про визнання речовим доказом вантажного автокрану марки «ZOOMLION» моделі «QY-100Н» у кузові біло-синього кольору, номер шасі НОМЕР_6 , 2006 року випуску. У судовому засіданні слідчим суддею, у порушення вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, не було повернуто клопотання слідчого для усунення недоліків, а оголошено перерву у судовому засіданні та надано строк слідчому для уточнення клопотання щодо майна яке підлягає арешту у кримінальному провадженні. Після цього слідчим ОСОБА_9 було надано уточнення до клопотання про арещт майна, згідно якого він просив накласти арешт на вантажний автокран марки «ZOOMLION» моделі «QY-100H-3» із реєстраційним номером НОМЕР_3 , 2009 р.в.. При цьому, висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України може бути зроблений лише на підставі постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення. Водночас, постанова є формальною та не підтверджує відповідність майна критеріям речових доказів;

- пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 свідчать про те, що жодних відомостей щодо укладення договору фінансового лізингу № 200524/ФЛ-2295, за умовами якого ОСОБА_12 одержав від ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ» у володіння та користування вантажний автокран ZOOMLION QY-100Н їм не відомо. Слідчим суддею не досліджено питання щодо дійсності договору фінансового лізингу № 200524/ФЛ-2295 за умовами якого ОСОБА_12 одержав від ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ» у володіння та користування вантажний автокран ZOOMLION QY-100H та зобов?язався сплатити 7636905,77 грн. у строк 36 місяців.

- в матеріалах до клопотання про арешт майна не надано жодних доказів дійсності договору фінансового лізингу та державної реєстрації автокрану ZOOMLION QY-100H, 2006 р.в. за ТОВ «ЕСКА КАПТАЛ». Тобто заявником у кримінальному провадженні не підтверджено належними та допустимими доказами право власності на зазначений вантажний, а слідчим ОСОБА_9 не перевірено ці обставини і передчасно зроблено висновок про спричинення збитків заявнику, розмір яких навить не встановлено.

- матеріали кримінального провадження об`єктивно вказують на наявність між ТОВ «Еска Капітал», ОСОБА_13 та ТОВ «КОЛЕСОУА» цивільно-господарських відносин (спору), вирішення яких можливо за правилами цивільного або господарського судочинства. Слідчим суддею не надано оцінку законності дії старшого слідчого ОСОБА_14 з проникнення на територію автостоянки для великогабаритних транспортних засобів за адресою вул. Паустовського, 33 у м. Одеси, що охороняється де зберігається вантажний автокран марки «ZOOMLION» моделі «QY-100H-3» із реєстраційним номером НОМЕР_3 та проведення огляду без присутності власника майна;

- ОСОБА_7 не повідомлялося про підозру у вказаному кримінальному провадженні, накладення арешту на майно необґрунтовано обмежує його права;

За таких обставин, представник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 07.03.2025.

У судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_15 направила на адресу апеляційного суду заяву, в якій просила розглядати апеляційну скаргу за її відсутності, проти її задоволення заперечувала.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майнаОСОБА_6 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно дост. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Водночас, приписами ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні,3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається зі змісту клопотання про накладення арешту на майно, СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. проводиться досудове розслідування у к/п №0000823 від 26.10.2024 за ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.10.2024 до ч/ч ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. із заявою звернувся ОСОБА_16 , який діє в інтересах ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ», про те, що невстановлені особи не виконуючи умови лізингу, шахрайським шляхом, заволоділи грошовими коштами, що завдало значної шкоди. Сума збитку встановлюється. (ЖЄО № 15531 від 25.10.2024, ЖЄО № 14231 від 03.10.2024)

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 20.05.2024 між ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ» та ОСОБА_12 , було укладено договір фінансового лізингу № 200524/ФЛ-2295, відповідно до п. 3 вказаного договору, Лізингодавець (ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ») зобов`язаний передати Лізингодержувачу (ОСОБА_12 ) у володіння та користування об`єкт лізингу, а саме - вантажний автокран ZOOMLION QY100H, а Лізингодержувач ( ОСОБА_12 ) зобов`язаний прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові платежі згідно з умовами договору. Відповідно до п. 5.1 вказаного договору загальна сума договору лізингу - 7 636 905,77 грн. Перший лізинговий платіж становив 2 075 000 грн. Відповідно до п. 5.2. договору, строк лізингу 36 місяців. Згідно з п. 5.3. договору, місце постійної стоянки об`єкту лізингу є Одеська обл., Одеський р-н., м. Одеса, вул. Каманіна, 16-А/2. Згідно з п. 5.4. договору, об?єкт лізингу може використовуватись Лізингодержувачем (ОСОБА_12 ) виключно для особистого користування.

20.05.2024 між ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ» та ОСОБА_12 , було підписано специфікацію об`єкту лізингу, у відповідності до п. 1 якого Сторони узгодили, що Лізингодавець (ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ») зобов`язується набути у власність та передати у володіння та користування Лізингодержувачу ( ОСОБА_12 ) наступний об`єкт лізингу - вантажний автокран марки «ZOOMLION» моделі «QY100H» у кузові білого кольору, номер шасі: НОМЕР_6 , 2006 року випуску, вартість якого складає 5 000 000 грн.

Згодом, 18.06.2024 ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ» та ОСОБА_12 , підписали Акт приймання-передачі об`єкту лізингу до договору фінансового лізингу №200524/ФЛ-2295 від 20.05.2024, у відповідності до якого, Лізингодавець (ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ») передав, а Лізингодержувач ( ОСОБА_12 ) прийняв вантажний автокран марки «ZOOMLION» моделі «QY100H» у кузові білого кольору, номер шасі: НОМЕР_6 , 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , на підставі свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_8 , власником є ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ».

До того ж, 20.05.2024 між ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЕСОУА» було укладено договір поруки, відповідно до якого ТОВ «КОЛЕСОУА» зобов`язується відповідати перед ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ» за виконання ОСОБА_13 , забезпечених зобов`язань, укладених в умовах договору фінансового лізингу № 200524/ФЛ-2295 від 20.05.2024.

В ході проведення досудового розслідування, 06.11.2024 старшим слідчим СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 , проведено огляд місця події за адресою: м. Одеса, вул. Паустовського, 33, в ході якого встановлено місцезнаходження вантажного крану марки «ZOOMLION QY100H-3» у кузові білого кольору, 2009 р.в. із р.н. НОМЕР_3 , що є підстави вважати предметом злочину. Під час огляду вище вказаного вантажного крану, при відкритті водійської двері виявлено дві металеві позначки із маркуванням «Україна, 16-06440 та 16-06441», що підтверджують заводський №16-06440 та двигун № НОМЕР_9 , номер шасі - не виявлений, будь яких інших ідентифікаційних номерів не виявлено.

Підставою для накладення арешту на майно слідчий визначив необхідність збереження речових доказів.

На підставі аналізу матеріалів, які надані апеляційному суду, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді з приводу того, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки має ознаки об`єкта кримінально протиправних дій.

Апеляційний суд також враховує ті обставини, що постановою ст. слідчого СВ ВП№5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 від 20.02.2025 було призначення фототехнічну експертизу з зазначеним вантажним краном задля встановлення подальшого відношення цього крану до вказаного кримінального провадження чи навпаки спростування причетності рухомого об`єкта як речового доказу.

Окрім того, постановою ст. слідчого СВ ВП №5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 від 20.02.2025 була призначена трасологічна експертиза для вирішення питання чи піддавалися зміні ідентифікаційні номери на вантажному автокрані.

Відтак, з огляду на викладені доводи у їх сукупності апеляційний суд приходить до висновку про те, що автокран марки «ZOOMLION QY100H-3» у повному обсязі відповідає критеріям речових доказів.

Що стосується аргументів представника ОСОБА_6 з приводу того, що слідчий суддя не перевірив дійсність договору фінансового лізингу та державної реєстрації автокрану ZOOMLION QY-100H, 2006 р.в. за ТОВ «ЕСКА КАПТАЛ», апеляційні суд зауважує, що на даному етапі провадження до завдань суду не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб.

Водночас, надані суду матеріали свідчать, що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Окрім того, виходячи із нормативного визначення арешту майна, останній можливий шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним. Враховуючи наявний та встановлений ризик можливого відчуження майна, колегія суддів погоджується із слідчим суддею, що невжиття заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту в частині заборони відчуження майна може призвести до можливості його передачі, відчуження на користь третіх осіб або до настання інших негативних наслідків. В той же час, слідчим суддею не було обмежено право користування.

Колегія суддів враховує аргументи представника з приводу того, що у порушення вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, не було повернуто клопотання слідчого для усунення недоліків, а оголошено перерву у судовому засіданні та надано строк слідчому для уточнення клопотання щодо майна яке підлягає арешту, однак зауважує, що відповідно до усталеної судової практики, особа, заявляючи до допущені порушення, повинна зазначити яке саме фундаментальне право чи свобода особи були порушені, в чому саме полягає істотність такого порушення. Натомість, апеляційний суд вважає, що допущене слідчим порушення мало технічний характер, відтак висновки слідчого судді з приводу можливості подальшого розгляду клопотання не є безумовними підставами для скасування ухвали та не свідчать про відсутність правових підстав для накладення арешту.

Апеляційний суд додатково зауважує, що триває досудове розслідування, проводиться ряд слідчих дій, спрямованих та встановлення наявності або відсутності ознак кримінального правопорушення, у зв`язку з чим аргументи представника з приводу наявності цивільно-правових відносин на даному етапі досудового розслідування є передчасними.

Відтак, з огляду на встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на вилучене майно, забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою збереження речових доказів, а будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна з огляду на спосіб його застосування, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.

Апеляційний суд також враховує, що обраний слідчим суддею захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, а його межі у часі окреслені строками, які регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Приписами п. 1) ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2024, про накладення арешту на вантажний автокран марки «ZOOMLION QY100H-3» у кузові білого кольору, заводський № НОМЕР_1 , 2009 року випуску, р/н НОМЕР_2 у к/п 0000823 від 26.10.2024 за ч. 2 ст. 190 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4