УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року

м. Київ

Справа № 642/5079/21

Провадження № 51-3914 впс 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

заявника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

розглянув заяву ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження з Полтавського апеляційного суду до іншого суду

встановив:

До Верховного Суду у порядку ст. 34 КПК України надійшла вказана заява ОСОБА_5

ОСОБА_5 зазначає, що передача касаційним судом повноважень розглядати його апеляційні скарги з Харківського апеляційного суду до Полтавського апеляційного суду після 18 березня 2025 року є порушенням правил підсудності.

Стверджує, що судді Полтавського апеляційного суду навмисно створюють йому перешкоди у доступі до правосуддя, вчиняють проти нього злочини, намагаються сприяти приховуванню тяжких злочинів, ігнорують підстави для відводу та самовідводу.

Вказує, що суддя ОСОБА_6 зловживає своїм становищем, діє цілеспрямовано та навмисно, переслідуючи мету створити заявнику перешкоди у доступі до правосуддя, й тому вона ігнорує вимоги процесуального законодавства та міжнародного права, не заявляючи самовідводу за наявності для цього підстав з огляду на її упередженість.

Просить касаційний суд направити матеріали за його апеляційними скаргами з Полтавського апеляційного суду до іншого суду.

ОСОБА_5 підтримав подану заяву.

Іншим учасникам судового розгляду були направлені повідомлення про час та місце розгляду заяви, однак в судове засідання вони не з`явилися. Заяв про відкладення розгляду на іншу дату не надійшло.

Перевіривши доводи, наведені у заяві, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 3 ст. 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Верховним Судом було зроблено запит доПолтавського апеляційного суду щодо наявності в провадженні суду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 .

На запит Верховного Суду Полтавський апеляційний суд повідомив, що у провадженні цього суду перебувало кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, від 27.01.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000529 від 08.08.2019 року за ч. 1 ст. 365 КК України (справа № 642/5079/21).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 18 березня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2024 року залишено без змін.

З огляду на зміст заяви ОСОБА_5 колегія суддів Верховного Суду не встановила передбачених законом підстав для її задоволення, адже обґрунтованих доводів про надходження кримінального провадження на розгляд до Полтавського апеляційного суду з порушенням правил підсудності, відсутності необхідної кількості суддів для розгляду провадження, даних про роботу обвинуваченого або потерпілого в цьому суді або про ліквідацію суду ОСОБА_5 у заяві не наводить.

Крім цього, як указано вище, розгляд цього провадження в суді апеляційної інстанції вже завершений, рішення по суті апеляційної скарги ухвалене, що унеможливлює передачу цього провадження до іншого суду апеляційної інстанції на цьому етапі в принципі.

Суб`єктивна недовіра ОСОБА_5 до суддів Полтавського апеляційного суду сама по собі не може бути підставою для направлення кримінального провадження до іншого апеляційного суду. Ці аспекти вирішуються відповідним судом у порядку, передбаченому положеннями параграфу 6 глави 3 КПК України.

Стосовно доводів заяви про необхідність передачі й інших проваджень щодо нього з Полтавського апеляційного суду до іншого суду апеляційної інстанції колегія суддів вбачає необхідним вказати, що питання про це може бути розглянуте касаційним судом в порядку положень ст. 34 КПК України за окремою заявою (клопотанням) сторін чи потерпілого стосовно конкретного провадження, яке перебуває на розгляді у відповідному апеляційному суді.

Стосовно прохання ОСОБА_5 , яке було висловлене ним у судовому засіданні, щодо необхідності забезпечення йому доступу до апеляційного суду, що було, на його думку, порушено Полтавським апеляційним судом, в тому числі й стосовно поновлення йому строку на апеляційне оскарження у належному неупередженому апеляційному суді указаного вище рішення слідчого судді місцевого суду, колегія суддів касаційного суду вбачає необхідним вказати, що вирішення таких питань не віднесено до компетенції суду касаційної інстанції в межах розгляду провадження в порядку положень ст. 34 КПК України.

Тому, керуючись положеннями ст. 34 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Заяву ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження з Полтавського апеляційного суду до іншого суду залишити без задоволення.

Ухвала Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3