Справа № 646/8636/25
№ провадження 1-кп/646/1545/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000196 від 09.08.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 22.07.2025 у період часу приблизно з 11:00 по 13:00 перебував на території Основ`янського району за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час розмови з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 запропонував за винагороду йому допомогти покосити траву електричною газонокосаркою торгової марки «DNIPRO М32» S/N: ZSТ0 помаранчево-чорного кольору, яка належить останньому. В ході надання допомоги ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння електричною газонокосаркою торгової марки «DNIPRO М32» S/N: ZSТ0, належного потерпілому, шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння належною потерпілому газонокосаркою торгової марки «DNIPRO М32» ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, під приводом необхідності косіння трави у своєму домоволодінні, попрохав у ОСОБА_5 на декілька днів вищевказану газонокосарку, при цьому не маючи реального наміру її повертати. У цей час ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій ОСОБА_4 , добровільно передав йому свою газонокосарку торгової марки «DNIPRO М32», а ОСОБА_4 , не маючи реального наміру повертати належну ОСОБА_5 газонокосарку торгової марки «DNIPRO М32», покинув місце вчинення правопорушення, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду згідно висновку судової товарознавчої експертизи на суму 3 238 (три тисячі двісті тридцять вісім) грн. 20 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), суд кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України.

Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ст. 302 КПК України, оскільки ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, відповідно за правилами, передбаченими ст.ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений, що був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 , що був представлений захисником ОСОБА_6 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.

Також, у вказаній заяві зазначив, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проступку, приймаючи до уваги його заяву, в якій зазначено, що він не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Наведене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому, у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Окрім беззаперечного визнання у повному обсязі ОСОБА_7 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, його винуватість підтверджується відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України обставинами, встановленими органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування, вважає що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення проступку доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 190 КК України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 у справі №1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Виходячи із засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

На підставі викладеного, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком; наявність пом`якшуючої обставини щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до вимог ст.67 КК України, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 190 КК України у вигляді пробаційного нагляду, що буде реальним для виконання та необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Суд вважає, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеній у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистого надмірного тягаря для особи.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання у вигляді пробаційного нагляду є справедливим, співмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Конвенції, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета і невідворотність покарання.

Під час досудового слідства та судового розгляду запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання немає.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України, на підставі якої з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на проведення судових експертиз.

У зв`язку з тим, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, з урахуванням положень ст.174 КПК України, арешт майна, накладений на підставі ухвал слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 19.08.2025 по справі №646/8046/25, № провадження 1-кс/646/2048/2025, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1-3, ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду згідно з ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України обчислювати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що за ухилення засудженого від відбування покарання у вигляді пробаційного нагляду, передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 19.08.2025 по справі №646/8046/25 (№ провадження 1-кс/646/2048/2025) на електричну газонокосарку помаранчево-чорного кольору торгової марки «DNIPRO М 32», яку було вилучено 12.08.2025 під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Павла Тичини, 82, - після набрання вироком законної сили.

Речові докази по кримінальному провадженню: газонокосарку помаранчево-чорного кольору торгової марки «DNIPRO М 32» S/N: ZSТ0, яку було вилучено 12.08.2025 під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Павла Тичини, 82 вважати повернутою власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведену Харківським НДЕКЦ судову товарознавчу експертизу №СЕ-19/121-25/20975-ТВ від 22.08.2025 у розмірі 2 674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн. 20 коп.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_9