УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1367/25

Провадження № 1-кс/486/277/2025

23 липня 2025 року м. Південноукраїнськ

Слідчий суддя Південноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , без участі власника майна ОСОБА_4 , користувача ОСОБА_5 , розглянув клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2025 року за №0000243 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2025 року прокурор Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на вилучений 20 липня 2025 року під час проведення огляду місця події, прилеглої території блокпосту «Експрес», що в м. Південноукраїнську, автомобіль «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 1989 року випуску, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_7 та знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_5 , заборонивши відчуження, користування та розпоряджання даним майном

Клопотання прокурор мотивує тим, що слідчим відділенням відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000243, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 липня 2025 року за ч. 1 ст. 382 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 20 липня 2025 року до ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від поліцейського СРПП ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про те, що близько 15:10 год. 20 липня 2025 року, під час патрулювання, на території блок посту «Експрес» в м. Південноукраїнську, Миколаївської області, було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ», моделі «2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який згідно рішення суду позбавлений права керування транспортними засобами, тобто який умисно не виконує рішення суду, що набрало законної сили.

В подальшому було допитано як свідків працівників СРПП ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які повідомили, що 20 липня 2025 року, в ході складання адміністративних матеріалів за порушення правил дорожнього руху, відносно ОСОБА_5 , було встановлено, що останній дійсно, згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, позбавлений права керувати транспортними засобами, однак умисно рішення суду не виконує.

По даному факту було долучено до матеріалів кримінального провадження рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області справа №473/33/25 від 16 січня 2025 року за ч. 3 ст. 130 КпАП позбавлення права керування транспортним засобом на строк десять років, яке підтверджує вищевказані факти.

20 липня 2025 року, в період часу з 15:33 год. по 16:15 год. проведено огляд місця події - прилеглої території блокпосту «Експрес», в м. Південноукраїнську, в ході якого виявлено та вилучено транспортний засіб марки «ВАЗ», моделі «2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_7

20 липня 2025 року старшим слідчим СВ ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 винесено постанову про визнання вказаного транспортного засобу речовим доказом.

Враховуючи, що даний транспортний засіб має значення речового доказу, з метою забезпечення його збереження, як речового доказу, необхідно накласти на нього арешт.

Вимоги клопотання на даному етапі досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна ОСОБА_5 з метою забезпечення кримінального провадження.

Зважаючи на те, що іншим способом довести обставини, які підлягають доведенню у кримінальному провадженні неможливо, а також враховуючи те, що даний транспортний засіб має значення по кримінальному провадженню, а у випадку не накладання арешту на нього, транспортний засіб може бути відчуженим, знищеним, що може негативно відбитися на ході та результатах слідства, звернулась з клопотанням.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Власник майна та ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились, про дату, час, та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Заслухавши прокурора, дослідивши докази, додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

20 липня 2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000243 за ч. 1 ст. 382 КК України. Короткий виклад обставин: 20 липня 2025 року до ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від поліцейського СРПП ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про те, що близько 15:10 год. 20 липня 2025 року, під час патрулювання, на території блок посту «Експрес» в м. Південноукраїнську, Миколаївської області, було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ», моделі «2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який згідно рішення суду позбавлений права керування транспортними засобами, тобто який умисно не виконує рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до постанови від 20 квітня 2025 року, досудове розслідування здійснює група слідчих, серед яких ОСОБА_10 , ОСОБА_12 .

Як вбачається з копії постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 січня 2025 року ОСОБА_13 визнано винним у вчинені правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.3 ст.130, ч.5 ст.126, ч.5 ст. 126 КпАП України, i застосовано до нього стягнення в межах санкцiї, встановленої за бiльш серйозне правопорушення, а саме за ч.3 ст.130 КпАП України, у виглядi адмiнiстративноrо арешту на строк 15 дiб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Згідно протоколів допиту свідків, працівників СРПП ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 20 липня 2025 року ними було зупинено автомобiль марки «ВАЗ», моделi «2105», рестрацiйний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 . В подальшому встановлено, що ОСОБА_5 , згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, позбавлений права керувати транспортними засобами.

20 липня 2025 року в ході огляду місця події - прилеглої території блокпосту «Експрес», в м. Південноукраїнську, зазначений автомобіль було вилучено.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником автомобіля «ВАЗ», моделi «2105», рестрацiйний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_4

20 липня 2025 року слідчим СВ відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області автомобіль «ВАЗ», моделi «2105», рестрацiйний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В силу ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В даному кримінальному провадженні існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вищевказане майно є доказом кримінального правопорушення, і внаслідок не накладення арешту може бути передано, знищено або зазнати змін внаслідок ремонту.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При цьому слід зауважити, щодо завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та, які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Враховуючи, що автомобіль «ВАЗ», моделi «2105», рестрацiйний номер НОМЕР_1 є речовим доказом, а також існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що він може бути переданий, знищений або зазнати змін, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання, накласти арешт на вилучений 20 липня 2025 року під час проведення огляду місця події автомобіль ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_3 , синього кольору, 1989 року випуску, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_14 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та знаходиться на зберіганні у відділенні поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, заборонивши відчуження, користування та розпоряджання даним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1