Справа № 724/2439/25
Провадження № 1-кп/724/96/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора Дністровської окружної

прокуратури: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Хотин Чернівецької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 15.03.2025 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

08.07.2025 до Хотинського районного суду Чернівецької області для розгляду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою суду від 09.07.2025 за цим провадженням було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Заслухавши прокурора, обвинувачену, захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Справа підсудна Хотинському районному суду Чернівецької області. Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.468-475 КПК України до суду не надходило. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено.

Суд приходить до переконання, що є достатні підстави для призначення цього кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки 16.05.2025 ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з внесенням застави, терміном до 12 липня 2025 року включно.

Сторона обвинувачення необхідність продовження запобіжного зходу у виді тримання під вартою обгрунтовує наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Просить суд продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, визначений розмір застави залишити без змін.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив суд застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи застави в мінімальному розмірі.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення обвинуваченого, думку захисника, дослідивши матеріали додані до клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 16.05.2025 ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 липня 2025 року включно, з внесенням застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд виходить з наступного.

Згідно вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу, зокрема, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При обрані чи продовженні запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, чи наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України стосовно обвинуваченого.

Оцінюючи вірогідність існування наведених прокурором у клопотанні ризиків, суд виходить із положень ст. 178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, маральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального провадження (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час розгляду даного клопотання судом встановлено наявність передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків.

Так, ризик переховуання від суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 офіційно не працює, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та вказане може сприяти ОСОБА_4 у будь-який момент з метою уникнення кримінальної відповідальності покинути місце свого проживання.

Також, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна та знаючи про покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджанню встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 офіційно не працює, не має будь-якої зайнятості та постійного джерела доходів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 307 КК України, зокрема 21.04.2023 засуджений вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Однак через відносно короткий проміжок часу після набрання ухвалою Хотинського районного суду про звільнення від відбування покарання законної сили, ОСОБА_4 пред`явлені обвинувачення у вчиненні нових умисних, тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, пов`язані із їх незаконним збутом, з метою власного незаконного збагачення, в тому числі повторно, а тому існує велика вірогідність вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Що стосується ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідка, то суд вважає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження під час розгляду даного клопотання, оскільки прокурором не надані докази, які підтверджують обставини, на підставі якого прокурор дійшов висновку про наявність цього ризику.

Враховуючи наведені в матеріалах провадження факти, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також про існування ризиків, які знайшли свого підтвердження, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчиняти інші кримінальні правопорушення, суд приходить до висновку, що є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, у зв`язку з необхідністю уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та враховуючи обставини, передбачені статтею 178 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів.

Разом з цим, суд з урахуванням того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, особи обвинуваченого, наявності зазначених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вважає, що застава у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок зможе достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків під час судового провадження у кримінальному провадженні.

Що стосується клопотання захисника про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки як вже встановлено судом, з урахуванням обставин справи менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Керуючись ст.ст. 176 -178, 181, 193-194, 314-316 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000046 від 15.03.2025 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у відкритому судовому засіданні на 17 липня 2025 року о 14:30 годині в приміщенні Хотинського районного суду Чернівецької області за адресою: Чернівецька область, м. Хотин, вул. Незалежності, 25-А.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07 вересня 2025 року включно.

Залишити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Роз`яснити обвинуваченому, що застава може бути внесена у визначеному судом розмірі у будь-який момент з часу винесення ухвали.

В разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою в робочий час доби з 09 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв.;

- не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, а саме м. Хотин Дністровського району Чернівецької області без дозволу суду;

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 07 вересня 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Хотинський районний суд Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику, а також направити начальнику ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 14.07.2025.

Суддя: ОСОБА_7