Справа № 204/6134/25
Провадження № 1-кс/204/1695/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Первомайка Ясинуватського району Донецької області, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2025 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіста СВ Управління Служби Безпеки України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене першим заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчим відділом Управління СБУ у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000544 від 15.04.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України. В ході досудового розслідування повідомлено про підозру ОСОБА_5 про те, що він підозрюється у готуванні до терористичного акту, тобто готуванні до вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя та здоров`я людини, настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України. З невстановленого досудовим розслідуванням часу представниками спеціальної служби іноземної держави Федеральної служби безпеки Російської Федерації посилено ведеться розвідувально-підривна діяльність проти України, що полягає: в ослабленні державної влади України та держави в цілому; її самостійності усередині країни та незалежності у міжнародних відносинах; захищеності території країни в існуючих кордонах від будь-яких посягань; підготовленості держави до захисту від зовнішньої збройної агресії або збройного конфлікту; дестабілізації суспільно політичної обстановки всередині країни; створенні умов для діяльності іноземної розвідки (вербування агентури серед жителів України); збиранні інформації, що представляє інтерес для іноземної розвідки та її подальшого використання РФ задля отримання переваг над Україною в області збройних сил, військових дій, зовнішньої політики, втручання у внутрішню політику суверенної держави, для маніпулювання суспільними настроями населення України, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів, організації інформаційної експансії з боку РФ тощо. При цьому, представники спеціальних служб Російської Федерації, усвідомлюючи перевагу вчинення злочинів, які можуть призвести до заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків, спрямованих на дестабілізацію суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, а також які завдають шкоди життю та здоров`ю громадян України, у тому числі військовослужбовців, співробітників правоохоронних органів та представників інших передбачених законодавством України військових формувань, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення у невстановлений спосіб підшукували осіб, негативно налаштованих стосовно державної влади України. Так, у січні 2025 року за невстановлених обставин невстановлені в ході досудового розслідування представники спеціальних служб країни-агресора запропонували ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснити підготовку до вчинення терористичного акту, який мають здійснити інші невстановлені в ході досудового розслідування особи. Тоді у ОСОБА_5 , якому достовірно відомо про діючий воєнний стан та який являється негативно налаштованою стосовно державної влади України особою, виник злочинний умисел на готування до вчинення терористичного акту, тобто готування до здійснення вибуху, який створював небезпеку для життя та здоров`я людини, настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, за попередньою змовою групою осіб. З цією метою ОСОБА_5 , використовуючи власний мобільний телефон, на який встановлений інтернет-месенджер «Telegram» з номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , підтримував зв`язок з невстановленим представником спеціальних служб російської федерації, який використовує обліковий запис « ОСОБА_7 » в інтернет-месенджері «Telegram» (telegram id: ). В ході спілкування ОСОБА_5 отримував завдання щодо готування до вчинення терористичного акту та обговорював обставини вчинення цього злочину. При цьому, ОСОБА_5 та невстановлена особа з обліковим записом « ОСОБА_7 » в інтернет-месенджері «Telegram» (telegram id: ) домовилися про готування до вчинення терористичного акту з конспірацією злочинних дій останнього, що полягали у використанні для спілкування виключно інтернет-месенджеру «Telegram» з подальшим видаленням листування, збереження частин саморобного пристрою вибухової дії виключно у т.зв. «схронах» в різних місцях Дніпропетровської області тощо. Далі, ОСОБА_5 у період з січня 2025 року по 18.04.2025 умисно та добровільно виконував завдання та вказівки невстановленої особи з обліковим записом « ОСОБА_7 » в інтернет-месенджері «Telegram» (telegram id: ) за наступних обставин. Так, 09.04.2025 ОСОБА_5 прибув в Україну для виконання злочинних вказівок невстановленої особи з обліковим записом « ОСОБА_7 » в інтернет-месенджері «Telegram» (telegram id: ). У подальшому, ОСОБА_5 , у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 16.04.2025, та за невстановлених в ході досудового розслідування обставин на виконання злочинних вказівок вищевказаної особи набув (отримав) наступні компоненти саморобного пристрою вибухової дії: один предмет прямокутної форми (ззовні схожий на «павербанк»), перемотаний ізолюючою стрічкою чорного кольору, з під якої виведено два проводи чорного та червоного кольору, на кінці яких наявний роз`єм (фішка); один предмет прямокутної форми, перемотаний ізолюючою стрічкою чорного кольору, з-під якої виведено два проводи жовтого та червоного кольору, на кінці яких наявний роз`єм (фішка). З іншого боку даного предмету виведено один провід чорного кольору, на кінці якого наявний металевий роз`єм золотистого кольору; вузька електронна плата зеленого кольору (ззовні схожа на антену), до якої припаяно провід чорного кольору, на кінці якого наявний металевий роз`єм золотистого кольору; прозорий поліетиленовий рифлений пакет, кінці якого запаяні. У даному пакеті наявні два предмета циліндричної форми, до яких під`єднані проводи світлого кольору (данні предмети з проводами ззовні схожі на електродетонатори); предмет циліндричної форми синього кольору, з одного боку якого наявна закручена пластикова кришка, а з іншого припаяні два проводи чорного та червоного кольору, на кінці яких наявний роз`єм (фішка). Крім того, до вказаний проводів липкою стрічкою примотано інших два проводи чорного та червоного кольору, на кінці яких також наявний роз`єм (фішка); предмет чорного кольору, ззовні схожий на Т-образну антену підсилення радіосигналу, з проводом чорного кольору; джойстик від ігрової консолі (типу «Sony PlayStation») чорного кольору, з проводом чорного кольору, на кінці якого наявний роз`єм (виконаний не заводським способом). У подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 16.04.2025, та за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, на виконання злочинних вказівок невстановленої особи з обліковим записом « ОСОБА_7 » в інтернет-месенджері «Telegram», ОСОБА_5 сховав вказані предмети на території покинутої автомобільно-заправної станції, яка розташована на трасі М04 сполученням Дніпро-Павлоград, у с. Меліоративне Дніпропетровської області, за наступними приблизними географічними координатами: 48.6108892, 35.3851474. Слід зазначити, що перелічені вище компоненти саморобного пристрою вибухової дії з метою недопущення доступу до них сторонніх осіб ОСОБА_5 приховав з використанням інших предметів (фрагменти цегли, фрагмент дерев`яної дошки, фрагмент каналізаційної труби, поліетиленовий пакет тощо). Крім того, ОСОБА_5 , у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 16.04.2025, та за невстановлених в ході досудового розслідування обставин на виконання злочинних вказівок вищевказаної особи набув (отримав) наступні компоненти саморобного пристрою вибухової дії: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10», модель «SM-A105F/DS», s/n: НОМЕР_2 , imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , сірого кольору, при ввімкненні якого виявлено відсутність будь-якого логічного захисту (паролю). Оглядом даного мобільного телефону виявлено встановлений у ньому додаток інтернет-месенджер «Telegram», зареєстрований на номер оператора мобільного зв`язку рф НОМЕР_5 , без будь-яких листувань. Крім того, у галереї даного мобільного телефону виявлено одну фотографію-скріншот екрану, на якому зазначена дата та час, а саме «11-59 29 марта»; сім-холдер з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна». На сім-холдері наявний штрих-код з цифровим позначенням «01 2». На сім-картці наявне таке ж цифрове позначення «01 2». У подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 16.04.2025, та за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, на виконання злочинних вказівок невстановленої особи з обліковим записом « ОСОБА_7 » в інтернет-месенджері «Telegram» (telegram id: ), ОСОБА_5 сховав вказані предмети на території кладовища у м. Павлограді Дніпропетровської області, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 334, за наступними приблизними географічними координатами: 48.5103084, 35.8970517. Слід зазначити, що перелічені вище компоненти саморобного пристрою вибухової дії з метою недопущення доступу до них сторонніх осіб ОСОБА_5 приховав з використанням інших предметів (фрагмент ґрунту, поліетиленовий пакет, тетропак з-під соку тощо). Слід зазначити, що при конструктивному поєднанні перерахованих вище предметів та пристроїв між собою та вибуховою речовиною можливо утворити саморобний вибуховий пристрій. 18.04.2025 громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку, передбаченому ст.ст. 208, 615 КПК України. Таким чином, у період з 09.04.2025 по 18.04.2025 за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою з обліковим записом « ОСОБА_7 » в інтернет-месенджері «Telegram» (telegram id: ) вчинив готування до здійснення терористичного акту шляхом набуття (отримання) компонентів саморобного пристрою вибухової дії та їх поміщення до т.зв. «схронів» на території Дніпропетровської області за наступними приблизними географічними координатами: 48.6108892, 35.3851474, та 48.5103084, 35.8970517, для подальшого отримання доступу до них невстановлених осіб та компонування вказаних предметів воєдино з вибуховою речовиною в загальну конструкцію з метою вчинення терористичного акту, тобто вибуху, який би створив небезпеку для життя та здоров`я людини, настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення. Своїми умисними діями, які виразилися у готуванні до терористичного акту, тобто готуванні до вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя та здоров`я людини, настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, вчиненому за попередньому змовою групою осіб, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України. 18.04.2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України. 18.04.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України ОСОБА_5 . 18.04.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення розміру застави, тобто до 16.06.2025. Разом із тим, органом досудового розслідування подано клопотання до Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 18.07.2025 включно. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у скоєнні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, зокрема: повідомленням про виявлений злочин в порядку ст. 214 КПК України від 15.04.2025; протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних інформаційних систем від 17.04.2025; протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 14.05.2025; протоколом обшуку від 18.04.2025 за адресою: АДРЕСА_2 ; двома протоколами огляду місця події від 16.04.2025; чотирьома протоколами огляду місця події від 18.04.2025; висновком судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/105-25/4279-ВТХ від 08.05.2025; висновком судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/105-25/4280-ВТХ від 08.05.2025; іншими матеріалами досудового розслідування. Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії. Виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини: Таким чином в ході досудового розслідування встановлені наступні ризики, передбачені п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що він може виїхати за межі території України або на тимчасово окуповану територію України, зокрема, поза межами пунктів пропуску. Так, встановлено, що ОСОБА_5 має право перетинати державний кордон України під час дії на території України режиму воєнного стану згідно Правил перетинання державного кордону громадянами України, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, та на постійній основі здійснює виїзд за межі України, а також підтримує контакт з особами з числа громадян російської федерації. Разом з тим, слід враховувати той факт, що ОСОБА_5 зареєстрований на тимчасово окупованій території України за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає на тимчасово окупованій території України. Крім того, ОСОБА_5 03.05.2023 отримав паспорт громадянина російської федерації, а 28.03.2024 паспорт громадянина російської федерації для виїзду за кордон. Варто зауважити, що ОСОБА_5 являється пенсіонером МВС України, у зв`язку з чим останньому достовірно відомі форми та методи роботи правоохоронних органів, у зв`язку з чим підозрюваний розуміє, яким чином можна переховуватися від органу досудового розслідування. Також, необхідно врахувати, що невідворотність покарання за вищевказане кримінальне правопорушення вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Оскільки діяльність ОСОБА_5 мала прихований та регулярний характер, а також свою протиправну діяльність останній здійснював з використанням методів конспірації, на теперішній час в ході досудового розслідування встановлюються всі обставини вчинення кримінального правопорушення, у тому числі знаряддя та засоби вчинення, а також можливі співучасники вчинення даного злочину, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Так, у разі незастосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, зокрема, матиме доступ до своїх акаунтів у месенджерах, а також до елементів саморобних вибухових пристроїв, які останній приховував, що може призвести до втрати цих доказів. У свою чергу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи факт того, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді конфіскації майна або без такої, може вчинити дії, спрямовані на відчуження приналежного йому майна, майнових прав та інших активів. Про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється свідчить те, що протиправну діяльність ОСОБА_5 проводив на постійній основі на території різних населених пунктів Дніпропетровської області, зокрема останнім були закладені т.зв. «схрони» з компонентами саморобного пристрою вибухової дії. При цьому, наявні обґрунтовані підстави вважати, що основним джерелом доходу підозрюваного є грошові кошти, одержані за результатами вчинення кримінального правопорушення. Слід зазначити, що підозрюваний здійснював приїзд до підконтрольної діючій владі України території з певною періодичністю, у зв`язку з чим можливо припустити, що вказану протиправну діяльність на виконання злочинних вказівок спеціальних служб російської федерації він проводив регулярно. Таким чином, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може продовжити вказану протиправну діяльність. Строк застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 16 червня 2025 року, проте завершити досудове розслідування у вказаний строк не є можливим, оскільки необхідно проведення слідчих (процесуальних) дій, направлених на остаточне та беззаперечне доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України. Продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ч. 2 ст. 183 КПК України, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вченні кримінального правопорушення, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. У свою чергу, згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437 - 442 КК України. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, просив замінити на цілодобовий домашній арешт, оскільки вважає ризики недоведеними, клопотання необгрунтованим.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000544 від 15 квітня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

18 квітня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

18 квітня 2025 року ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 днів, тобто до 16 червня 2025 року.

Постановою Керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 від 13 червня 2025 року, строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000544, продовжено до трьох місяців, тобто до 18 липня 2025 року включно.

Слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або приховати будь-яку з речей, що має доказове значення, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

Наявність всіх зазначених ризиків було належним чином підтверджено у судовому засіданні.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 1 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, при розгляді даного клопотання суд враховує той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваного настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризику переховування.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та реєстрації, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень в яких він підозрюється може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити чи приховати будь-яку з речей, що має доказове значення, а також продовжити вчиняти протиправну діяльність або вчинити нове кримінальне правопорушення, та те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 липня 2025 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 34, 81, 110, 131-132, 176-178, 183, 199, 219, 294, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 липня 2025 року.

Ухвалу направити до СВ СБ України в Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1