ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/399/25
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю:

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000436 за апеляційною скаргою прокурора Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 червня 2025 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначення розміру застави щодо:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області , громадянина України , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.06.2025 року клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 задоволено частково.

Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 на 60 днів до 24 серпня 2025року включно.

Визначено обвинуваченому ОСОБА_7 заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн.

Уразі внесення застави покладено на обвинуваченого такі обов`язки:

1) прибувати за вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України;

5) утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду від 26.06.2025 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

Вказує, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в частині необґрунтованості призначення застави.

Посилається на положення ч. 4 ст. 183 КПК України , згідно з якими під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-2586, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано конкретні обставини інкримінованого злочину, який є злочином проти основ національної безпеки вчинений в умовах воєнного стану, тяжкість покарання що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим і що саме застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Натомість застосування застави не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Також вимоги обґрунтовує тим, що на цій стадії судового розгляду продовжує існувати ризик переховування від суду. Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим може понукати його залишити місце проживання. територію України через вільний виїзд пенсіонерів, або переховуватися на тимчасово окупованій території України через частину неконтрольованого на даний час державного кордону у зв`язку з повномасштабним вторгненням.

Продовжує існувати ризик незаконно впливу на свідків до моменту безпосереднього тримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також зазначає, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК , оскільки перебуваючи на волі після внесення застави, ОСОБА_7 безперешкодно може вчинити нове кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки, так як не визнає свої вини у повному обсязі.

Позиції учасників.

Прокурор підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги .

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора .Обвинувачений зазначив, що не має коштів платити заставу та вважав, що до нього мав бути застосований більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду.

Право прокурора на оскарження ухвали суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави як альтернативного запобіжного заходу передбачене ч. 5 ст. 394 КПК України та визначене усталеною практикою Верховного Суду, зокрема в ухвалі від 16 вересня 2024 року у справі № 308/13443/23, у постанові від 11 серпня 2022 року у справі № 363/1739/21, у постанові від 8 грудня 2021 року у справі № 930/2062/21, у постанові від 23.04.2025 року у справі № 646/1709/23.

Положеннями ст. 422-1 КПК передбачено порядок перевірки ухвал суду про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Вбачається, що на розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000436 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 строком на 60 днів без визначення застави, яке мотивовано тим, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 436-2 КК України, продовженням існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України , запобігти яким можна лише продовженням запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави.

В судовому засідання 26.06.2025 року судом відповідно до приписів ст. 331 КПК України було розглянуто вказане клопотання прокурора, яке задоволено частково.

Як видно із ухвали суду , що оскаржується, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 суд виходив із того, що раніше встановлені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК продовжують існувати та не зменшилися на цій стадії судового розгляду, зважаючи на те, що судовий розгляд перебуває на початковій стадії, і що більш м`який запобіжний захід , ніж тримання під вартою не здатен запобігти існуючим ризикам.

При цьому , продовжуючи строк тримання ОСОБА_7 під вартою на 60 днів, суд із посиланням на вимоги ч. 3 ст. 183 КПК визначив заставу у 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 грн. Таке рішення суд мотивував тим, що позитивні характеристики ОСОБА_7 , відсутність судимостей, наявність постійного зареєстрованого місця проживання, вік обвинуваченого, а також стан здоров`я (перебував настаціонарному лікуваннів інсультномуцентрі з 23.12.2023 по 29.12.2023 , інвалід ІІІ групи, ішемічний інсульт, консультаційний висновок терапевта 18.09.2024; погіршення слуху внаслідок інсульту, відповідь Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях), який не перешкоджає подальшому перебуванню в умовах слідчого ізолятора, проте вимагає надання додаткової медичної допомоги, з огляду на відсутність можливості її в умовах слідчого ізолятору, тому суд дійшов до висновку, що відносно ОСОБА_7 , можливо визначити заставу як альтернативу до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Сторона захисту в апеляційному порядку ухвалу суду від 26.06.2025 року про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою не оскаржувала.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.10.2024 року щодо ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 29.11.2024 року без визначення розміру застави. В подальшому ухвалами Херсонського міського суду строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави був продовжений, попередньою ухвалою від 06.05.2025 року продовжено строк тримання під вартою без визначення застави до 04 липня 2025 року.

Висновки суду про продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є вмотивовані. При розгляді клопотання прокурора судом, як видно, було враховано не тільки тяжкість покарання , що загрожує обвинуваченому у разі доведення його винуватості, а і сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, обставини, якими прокурор обґрунтовував у клопотанні продовження існування встановлених раніше ризиків, що в цілому і стало підставою для висновку про задоволення клопотання прокурора в частині продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 24 серпня 2025 року.

Висновки суду першої інстанції щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 є обґрунтованими та вмотивованими.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновків суду в частині визначення обвинуваченому альтернативного запобіжного заходу у виді застави при продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, зокрема, передбачених статтями 109-114-1 КК України , за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжних захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України - тримання під вартою.

Окрім цього, згідно із абз. 3 п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, передбаченого ст.ст.109-114-2 КК України.

Відповідно до ч. 3, 4 ст.183 КПК України питання застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави вирішується саме при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Продовжуючи строк дії запобіжного заходу, суд має перевірити чи не зменшилися на цій стадії кримінального провадження встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

З наявної у матеріалах провадження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.10.2024 року вбачається, що до ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 29.11.2024 року без визначення розміру застави для запобігання встановлених ризиків, передбачених п.1,2, 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Незастосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави слідчий суддя мотивував положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України , згідно з під час дії воєнного стану слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину , передбаченого ст. 111-1 КК України.

Зазначене залишилося без аналізу суду. Мотивуючи рішення про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого суд дійшов висновку про те, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді триманні під вартою не перестали існувати та не зменшилися, разом з тим , з посиланням на загальні відомості про особу обвинуваченого та відомості про стан його здоров`я, суд визначив альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Проте , поза увагою суду залишилося, що ОСОБА_7 обвинувачується, зокрема у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у період воєнного стану проти основ національної безпеки України.

У цьому кримінальному провадженні, з огляду на фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень направлених проти основ національної безпеки України у період воєнного стану, ступінь суспільної небезпеки інкримінованих злочинів, враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися, сукупність відомостей про особу обвинуваченого, стан його здоров`я, вік, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд першої інстанції прийняв передчасне рішення щодо визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , на підставі наведених в ухвалі обставин, оскільки більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою без права внесення застави не забезпечить виконання покладених на ОСОБА_7 обов`язків та досягненню мети кримінального провадження.

Зазначені у апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду щодо неможливості у цьому кримінальному провадженні визначення розміру застави стосовно обвинуваченого.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну прокурора слід задовольнити , а ухвалу суду з підстав визначених ч. 1 ст.412, п. 3 ч.1. ст.409, ч. 3 ст.407 КПК скасувати з постановленням нової ухвали, якою задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 без внесення застави.

За приписами ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи наведені імперативні приписи кримінального процесуального закону, після скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд має постановити нову ухвалу за результатами розгляду поданого прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну прокурора слід задовольнити , а ухвалу суду з підстав визначених ч. 1 ст.412, п. 3 ч.1. ст.409, ч. 3 ст.407 КПК скасувати з постановленням нової ухвали, якою задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 без внесення застави строком до 24 серпня 2025 року.

Керуючись ст.ст.404, 407,409,419, 422-1, ч. 2 ст. 376 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Скасувати ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 червня 2025 року, якою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 436-2 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 днів до 24 серпня 2025 року включно та визначено заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн. з покладенням певних обов`язків при внесенні визначеної суми застави.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 без визначення застави задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 24 серпня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4