Справа № 489/4558/25
Провадження № 1-кс/489/1746/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

Іменем України

26 червня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001066 від 10.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна,

встановив:

Згідно з клопотанням, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою поліцейських ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в одержанні 23.06.2025 в денний час у місті Снігурівка Баштанського району Миколаївської області неправомірної вигоди в сумі 10000 грн від ОСОБА_7 за непритягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб «Lifan LF150-10В», р.н. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , який належить підозрюваному ОСОБА_6 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий та прокурор зазначили в клопотанні про його підтримання та проведення розгляду за їх відсутності. Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі прокурора.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання проводиться без повідомлення підозрюваного, оскільки вирішується питання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, що є необхідним з метою забезпечення арешту такого майна.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Виходячи зі змісту зазначених норм закону, накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання передбачає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою, щодо якої застосовується такий захід забезпечення кримінального провадження, відповідного кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді конфіскації майна.

З досліджених матеріалів вбачається, що в кримінальному провадженні №0001066 від 10.02.2025, в межах якого подане вказане клопотання, 23.06.2025 ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в тому, що він за попередньою змовою з ОСОБА_5 , будучи поліцейськими СРПП ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, 23.06.2025 в денний час у місті Снігурівка Баштанського району Миколаївської області одержали неправомірну вигоду в сумі 10000 грн від ОСОБА_7 за непритягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, що вчинено з використанням службового становища за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри підтверджується матеріалами клопотання, в тому числі копіями протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, допитів свідків, огляду, результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, обшуку, заяви про кримінальне правопорушення. При цьому, обґрунтованість підозри на даному етапі кримінального провадження не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

Натомість, санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, за якою ОСОБА_6 оголошено про підозру, передбачене покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Згідно з реєстраційною карткою транспортного засобу, підозрюваному ОСОБА_6 на праві власності належить транспортний засіб «Lifan LF150-10В», р.н. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 .

Таким чином, при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке суд може призначити передбачене санкцією статті закону про кримінальну відповідальність покарання у виді конфіскації майна, тому вказане свідчить про наявність достатніх підстав для накладення арешту на належне підозрюваному майно з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, відчуження, що, у свою чергу, забезпечить можливість виконання рішення суду в частині конфіскації майна.

За такого, встановлені обставини вказують на необхідність задоволення клопотання.

Керуючись статтями 131-132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

У кримінальному провадженні №0001066 від 10.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, накласти арешт на транспортний засіб «Lifan LF150-10В», р.н. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , який належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1