провадження № 1-кс/294/526/25
справа № 294/866/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Чуднів

Слідчий суддя Чуднівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування у кримінальному провадженні № 0000003 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Дзержинськ Житомирської області, з середньою спеціальною освітою, розлученого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ ВП №2 Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що у достовірно невстановлений день та час, однак не пізніше січня 2025 року, ОСОБА_5 , з метою протиправного та швидкого особистого збагачення, діючи з корисливих мотивів, направлених на отримання незаконного прибутку від дій, пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів, а саме вимог Законів України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" від 15.02.1995 зі змінами та доповненнями, вчинив кримінальне правропорушення, пов`язане із незаконним збутом наркотичного засобу.

Так, 01.05.2025 о 12 год 30 хв ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на збут наркотичного засобу, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , зустрівся із ОСОБА_7 , анкетні дані якого змінено, та згідно попередньої домовленості незаконно збув останньому наркотичний засіб "метадон" загальною масою 0,0729 г за грошові кошти в сумі 600 грн, які в подальшому ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто у незаконному збуті наркотичного засобу.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та пояснили, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам, тобто спробам підозрюваного переховуватися від слідства або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому, захисник просив врахувати, що підозрюваний має зареєстроване та постійне місце проживання, проживає з мамою поважного віку. Також вказав, що його підзахисний є наркозалежним та йому потрібні наркотичні засоби для лікування. Щодо зафіксованих розмов підозрюваного, відповідно до яких він домовляється про збут наркотичних засобів з різними особами, вказав, що по телефону можна говорити будь - що, але це не означає, що так воно і відбувається насправді.

Підозрюваний підтримав думу захисника, просив суд застосувати йому домашній арешт.

Заслухавши сторону обвинувачення та захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання, виходячи з такого.

Встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2025 за № 0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

20.05.2025 о 20 год 50 хв фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , про що наявний протокол затримання підозрюваної у вчиненні злочину особи від 21.05.2025.

21.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у незаконному збуті наркотичного засобу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали сторона захисту отримала завчасно.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з довідкою УІАЗ ГУНП м Житомир від 28.04.2025, ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 89 КК України вважається таким, що не судимий.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція прозахист правлюдини іосновоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом про результати провелдення НСРД аудіо,- відеоконтроль особи шляхом контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 02.01.2025; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 02.05.2025; протоколом про проведення ОТЗ від 05.02.2025; протоколом проведення ОТЗ від 02.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.04.2025; протоколм допиту свідка ОСОБА_8 від 01.05.2025; протоколм допиту свідка ОСОБА_9 від 01.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.05.2025; висновками експертів (судова експертиза матеріалів, речовин та виробів) від 07.05.2025 та 12.05.2025, а також протоколм обшуку від 20.05.2025.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання до восьми років позбавлення волі.

Оцінюючи наведені прокурором ризики, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з такого.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Суд зважає на тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, однак варховуючи те, що останній має постійне місце проживання, де довгий час проживає разом з матір`ю 82-річного віку, яка потребує його допомоги, а також те, що підозрюваний є наркозалежним та перебуває на замісній підтримувальній терапії, що свідчить про наявність у нього хронічного захворювання та необхідність у систематичному придбанні наркотичних засобів, які можна придбати лише у спеціально визначених установах, слідчий суддя вважає недоведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що такий ризик є реальним, оскільки, як вбачається з аналізу розмов, зафіксованих у ході проведення НСРД, підозрюваний займався виготовленням та збутом наркотичних речовин, у тому числі, за місцем свого проживання, йому достовірно відомі місця, де можна придбавати наркотичні речовини, тому маючи доступ до обладнання, прекурсорів та інших інгредієнтів, які використовувались під час виготовлення, може їх знищити, сховати або спотворити.

Доведеним також суд вважа ризик підозрюваного незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки діяльність підозрюваного зі збуту наркотичних засобів носить тривалий характер, підозрюваний достовірно знає усіх осіб, яким збував наркотичні засоби, а тому, зважаючи на те, що усі можливі свідки органом досудового розслідування на даний час не допитані, підозрюваний може шляхом застосування погроз або вмовлянь впливати на їх показання, що, в свою чергу, може зашкодити проведенню досудового розслідування.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушенн, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, також є реальним, оскільки підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час постійного джерела прибутку не має, єдиним незаконним джерелом прибутку останнього є незаконна діяльність у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, тому наявні підстави вважати, що він з метою одержання доходів продовжать вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним виготовленням, придбанням, перевезенням з метою збуту та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Таким чином, суд приходить до переконання, що у судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам, за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково "поза розумним сумнівом" порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді для визначення домашнього арешту як альтернативного заходу, та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

За таких обставин, клопотання слідчого слід задовольнити, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 131, 132, 181, 193-196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, але не бульше строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, тобто з 20 год 50 хв 20.05.2025.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 18.07.2025.

Визначити ОСОБА_5 заставу для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. (рахунок для оплати: одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області код за МФО 820172 в ДКС України м. Київ р/р UA 0000277), після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 звільняється з-під варти під заставу.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 18.07.2025 включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 та прокурору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали, яка підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 23.05.2025 о 16 год 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_11