Справа № 146/877/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2025 р. селище Томашпіль

Слідчий суддя Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача СД ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 подане в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000031 від 22 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД ВП№2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в порядку ст. 170 КПК України звернувся до слідчого судді Томашпільського районного суду з клопотанням погодженим з прокурором Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна, в якому просить: накласти арешт на посвідчення водія серією та номером НОМЕР_1 з категоріями А1, А, В1, В., С1, С, D, CE видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , яке було вилучене під час огляду місця події від 22.05.2025.

Дане клопотання дізнавач мотивував наступним.

22.05.2025 до чергової частини ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт інспектора СРПП відділення поліції №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про те, що ним в ході несення служби в складі екіпажу «Спринтер 52» було зупинено автомобіль марки ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Дранка Тульчинського району Вінницької області. Під час проведення перевірки посвідчення водія вказаного громадянина по ІПМ ІПНП було встановлено, що під серією та номером( НОМЕР_1 ) рахується посвідчення водія видане на інше ім`я.

В подальшому, 22.05.2025 року під час проведення огляду місця події, з метою призначення судової експертизи було вилучено посвідчення водія серією та номером НОМЕР_1 на якому зазначено, що воно видане ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.12.2024 ТСЦ 8041, з категоріями А1, А, В1, В., С1, С, D, CE, яке було упаковане до паперового конверта білого кольору який скріплений мокрими печатками відділення поліції №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області «Для довідок», підписами понятих та старшого слідчого.

Вказаний факт 22.05.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 за ч. 4 ст. 358 КК України.

Вказане посвідчення водія є предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегло його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як речовий доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

При розслідувані зазначеного кримінального провадження вказане посвідчення було визнано як речовий доказ по вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи положення ст.98 КПК України, вказана вище річ є речовим доказом, що зберігає на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зазначений об`єкти необхідні для проведення судово - технічної експертизи.

Дізнавач СД ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити за обставин, наведених у клопотанні.

Прокурор Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої клопотання підтримав, просив його задовольнити за обставин, наведених у клопотанні.

Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, не заперечує проти задоволення клопотання дізнавача про арешт майна.

Розглянувши підстави внесеного клопотання, заслухавши думку дізнавача, приходжу до наступного висновку.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.ст.170-173 КПК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000031 від 22 травня 2025 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 вказаної статті передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В судовому засіданні дізнавач достатньо обґрунтовує наявність підстав для накладання арешту на майно зазначене у клопотанні в рамках кримінального провадження №0000031 від 22 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Враховуючи те, що посвідчення серією та номером НОМЕР_1 з категоріями А1, А, В1, В., С1, С, D, CE виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є речовим доказом, оскільки містить на собі сліди кримінального правопорушення, а також те, що його дослідження необхідне для всебічного і повного дослідження обставин кримінального провадження, проведення експертизи, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, на вказані речі необхідно накласти арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 100, 131-132, 170- 173 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 подане в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000031 від 22 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серією та номером НОМЕР_1 з категоріями А1, А, В1, В, С1, С, D, CE видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , яке було вилучене під час огляду місця події від 22.05.2025.

Посвідчення водія серією та номером НОМЕР_1 з категоріями А1, А, В1, В, С1, С, D, CE видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , яке було вилучене під час огляду місця події від 22.05.2025, залишити у камері зберігання речових доказів ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, за адресою селище Томашпіль Тульчинського району Вінницької області вулиця І.Гаврилюка, 51.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала слідчого судді припиняє свою дію після ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем, прокурором та може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя: ОСОБА_1