Справа №585/1674/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/274/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

заявника ОСОБА_7

представника заявника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, у режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 травня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000291,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 травня 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_7 щодо скасування постанови слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 від 25 квітня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000291 від 04 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, було відмовлено, з тих підстав, що у даному випадку слідчим було прийнято законне та обґрунтоване рішення про відсутність складу даного кримінального правопорушення.

Не погодившись з таким судовим рішенням, заявник ОСОБА_7 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 травня 2025 року, постановити нову ухвалу, якою постанову слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 від 25 квітня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000291 від 04 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України скасувати.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що слідчим СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 не були виконанні вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії, а тому, постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, є передчасною.

При цьому, як вказує апелянт, висновки слідчого судді про відсутність умислу у ОСОБА_10 на незаконне заволодіння транспортним засобом, а, відповідно, і правомірності винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження, гуртуються тільки на показах двох осіб - ОСОБА_10 та його товариша ОСОБА_11 , який фактично є співучасником злочину. Відмовляючи в задоволення скарги слідчий суддя послався на покази цих осіб, що, нібито, вона, добровільно передала ключі від автомобіля, однак, поза увагою було залишено те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є зацікавленими особами і їх покази є суперечливими та не узгоджуються між собою. Так, у своїх поясненнях зазначені особи повідомили, що вона передала ключі від автомобіля, щоб ОСОБА_10 поїхав в магазин за спиртними напоями, в той же час, під час допиту ОСОБА_10 повідомив, що вона попросила відвезти додому ОСОБА_11 , а ключі він сам зняв з цвяху на стіні. Покази ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про, нібито, добровільну передачу нею ключів від автомобіля, спрямовані на уникнення ними кримінальної відповідальності за незаконне заволодіння транспортним засобом, і їх в той день вона вперше бачила і не могла добровільно передати сторонній особі свій транспортний засіб.

Також, як зазначає апелянт, в обґрунтування відмови у задоволенні її скарги, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_10 доводиться товаришем її чоловіка ОСОБА_12 , а тому вона добровільно передала ключі від автомобіля, при цьому не взято до уваги що її чоловік - ОСОБА_12 не допитувався слідчим з приводу незаконного заволодіння автомобілем та що після ДТП ОСОБА_10 приніс ключі її чоловіку та повідомив що взяв їх без дозволу і просив вибачення за розбитий автомобіль, про що вона зазначала у своїй скарзі. Крім того, під час розгляду її скарги були досліджені покази свідка ОСОБА_13 , який двічі у протоколі допиту вказував, що ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_12 , що він без дозволу взяв її автомобіль, однак, такі показання свідка слідчим суддею не проаналізовані і взагалі не відображені в оскаржуваній ухвалі.

При цьому, апелянт зауважує, що є припущеннями висновки слідчого судді щодо добровільної передачі нею ОСОБА_10 автомобіля з врахуванням того, з огляду на те, що спочатку вона запропонувала залагодити ситуацію, а тільки наступного дня звернулась з відповідною заявою до поліції, оскільки у судовому засідання вона пояснила, що їй було відомо до умовне-дострокове звільнення останнього від відбування покарання, і щоб його не притягнули до кримінальної відповідальності за незаконне заволодіння автомобілем, вона запропонувала йому відшкодувати завдану їй шкоду, а вже після відмови звернулась з заявою про злочин. Крім того, в той день хворіла її малолітня донька і вона займалась її лікуванням.

Крім того, апелянт вказує, що в оскаржуваній ухвалі не наведено переконливих доводів щодо правомірності не проведення слідчим одночасного допиту між нею, ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 при наявності суперечностей в показах, висновки слідчого судді щодо правомірності використання слідчим показів поліграфа для обґрунтування висновку відсутності складу кримінального правопорушення, не узгоджується з положеннями кримінального процесуального закону, оскільки показники поліграфа не є процесуальним джерелом доказів, а відповідно, є недопустимими доказами та не можуть бути використані як докази при прийняті процесуального рішення.

Таким чином, апелянт вважає, що у даному випадку слідчим суддею допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому, вважати дане рішення законним та обґрунтованим підстави відсутні і воно підлягає безумовному скасуванню.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного рішення слідчого судді та доводів апеляційної скарги, заявника ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційних доводів та вимог, позицію прокурора, який також погодився з вимогами апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді передчасною, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000291 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Таким чином, провадження може бути закритим після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки прокурором, судом всіх зібраних та перевірених доказів, а отже п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Аналіз норми п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України свідчить про те, що закриття кримінального провадження за вказаною правовою підставою може мати місце лише у разі доведеності події кримінального правопорушення, її юридичної кваліфікації та за умов невстановлення особи, яка його вчинила, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Зазначеною нормою законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої ОСОБА_14 апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею в повному обсязі дотримано не було.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на виконання ухвали слідчого судді ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 27 березня 2025 року, якою було задоволено скаргу ОСОБА_7 , до ЄРДР було внесено дані та розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000291 від 04 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, яке перебувало у провадженні СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області, та в якому останню визнано потерпілою.

У своїй заяві про вчинення злочину, потерпіла ОСОБА_7 вказувала на те, що 09 березня 2025 року в період часу з 20 год. 50 хв. до 22 год. 00 хв. ОСОБА_15 незаконно заволодів належним їй автомобілем «АУДІ-А4», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля домогосподарства за адресою: м. Ромни Сумської області, 1-й пров. Героїв Роменщини,8 та вчинив на ньому ДТП.

Постановою слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 від 25 квітня 2025 року дане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального вказаного правопорушення.

Звертаючись до слідчого судді зі скаргою на прийняте слідчим рішення, заявник ОСОБА_7 вказувала на те, що обставини кримінального провадження були досліджені не всебічно та не повно, а тому, вважати його законним та обґрунтованим підстави відсутні.

При розгляді даної скарги, слідчим суддею було встановлено що в день інциденту заявник ОСОБА_7 та ОСОБА_10 перебували разом, спільно вживали спиртні напої, останній доводиться товаришем чоловіка заявниці. За показами підозрюваного ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 , транспортний засіб був наданий ОСОБА_7 добровільно шляхом передачі ключів.

Крім того, слідчим суддею було враховано і те, що заява про «угон» була подана ОСОБА_7 лише через добу після інциденту, що не узгоджується з поведінкою особи, яка вважає себе потерпілою від незаконного заволодіння її транспортним засобом. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прийшли до неї додому одразу після вчинення ДТП і простягнувши ключі від автомобіля її чоловіку, ОСОБА_10 вибачався за те, що розбив її автомобіль, що не характерно для поведінки особи, яка мала умисел на заволодіння транспортним засобом. В свою чергу ОСОБА_7 одразу після інциденту, дізнавшись, що її автомобіль пошкоджено, жодних претензій ОСОБА_10 не висловлювала, а запропонувала залагодити ситуацію і направила чоловіка до сусіда аби він допоміг доставити автомобіль до дому, що також не характерно з поведінкою особи, яка вважає, що її автомобілем заволоділи незаконно.

Також, слідчим суддею було враховано і те, що перед поданням заяви про «угон» мав місце фізичний конфлікт між чоловіком ОСОБА_7 та особою, яка користувалась транспортним засобом - ОСОБА_10 , що, ймовірно, вплинуло на подальшу позицію заявника.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважав, що у даному випадку в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про суттєві взаємовиключні розбіжності у показаннях потерпілої та свідків, що прямо впливали б на кваліфікацію діяння чи встановлення об`єктивної істини. Всі особи, допитані у справі, підтверджують, що між ними існували особистісні стосунки, напередодні події вони разом вживали спиртні напої, ключі від транспортного засобу перебували у вільному доступі, а розбіжності у показаннях мають оціночний характер щодо мотивів або обставин передачі ключів, і не є істотними в контексті наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення.

Саме на підставі вказаного, слідчий суддя і дійшов висновку, що рішення слідчого про закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального вказаного правопорушення є законним та належним чином обґрунтованим.

Однак, з такими висновками слідчого судді колегія суддів погодитись не може, з врахуванням наступного.

Так, з метою перевірки доводів апелянтів з приводу того, що досудове розслідування було проведено неповно та не всебічно, та що постанова слідчого про закриття провадження є передчасною, колегією суддів з Роменського РВП ГУНП в Сумській області було витребувано та перевірено матеріали кримінального провадження №0000291 від 04 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

При цьому, колегією суддів було встановлено, що під час досудового розслідування слідчим було допитано в якості потерпілої ОСОБА_7 , в якості свідків допитано ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , враховано протокол огляду місця події, складений 09 березня 2025 року за фактом ДТП, призначено автотехнічну експертизу, оглянуто пошкоджений автомобіль «АУДІ-А4», д.н.з. НОМЕР_1 та враховано результати опитування з використанням поліграфу.

В той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що у своїй заяві про вчинення злочину, ОСОБА_7 зазначала саме про незаконне заволодіння належним їй транспортним засобом, і враховуючи суперечності між її показаннями, в яких вона вказувала, що ОСОБА_10 самовільно, без дозволу, взяв ключі від автомобіля та поїхав на ньому, з показаннями останнього та ОСОБА_11 , в яких вони зазначили, що ключі від автомобіля дала сама ОСОБА_7 , які жодним чином не усунені, тому рішення слідчого про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального вказаного правопорушення, є передчасним, на що обґрунтовано посилається апелянт у поданій апеляційній скарзі.

Крім того, враховуючи, що досудове розслідування даного кримінального провадження тривало всього 21 день, вважати, що в ході його здійснення слідчим було проведено достатньо слідчих дії, спрямованих на перевірку обставин, наведених у заяві ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, підстави, також, відсутні.

Проте, при прийнятті оскаржуваної ухвали вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді і належна правова оцінка їм надана не була, а висновок, що слідчим у даному кримінальному провадженні було прийнято правильне по суті процесуальне рішення, є помилковим та безпідставним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у даному випадку слідчим суддею були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення що, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для його скасування, з постановленням, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали.

При постановленні нової ухвали, за результатом апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 від 25 квітня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000291 від 04 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, а матеріали даного кримінального провадження направити для здійснення повного досудового розслідування з прийняттям, за його результатом, законного та обґрунтованого рішення.

Керуючись ст. ст. 404,407,418,419,422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 травня 2025 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 щодо скасування постанови слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 від 25 квітня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000291 від 04 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України скасувати.

Поставити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 від 25 квітня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000291 від 04 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, а матеріали кримінального провадження направити до Роменського РВП ГУНП в Сумській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4