Справа № 369/7523/25
Провадження № 1-кп/369/1753/25
В И Р О К

іменем України

21.05.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000109 від 21.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин, Хмільницького району, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,

встановив:

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області № 112 о/с від 01.07.2022 капітана поліції ОСОБА_6 (0014735) призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області та Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області № 158 о/с від 30.09.2022 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 (0122707) призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області.

Відповідно до функційних обов`язків поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , з якими останні належним чином ознайомлені, покладено, в тому числі наступні обов`язки:

п. п. 1 припинення правопорушень, надання допомоги громадянам, які її потребують;

п. п. 2 ужиття заходів щодо встановлення особи, яка вчинила правопорушення та його затримання у порядку, визначену законодавством;

п. п. 18 патрулювання території обслуговування з метою проведення превентивних заходів з попередження та виявлення правопорушень, забезпечення безпеки дорожнього руху, публічної безпеки та порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, інших публічних місцях, в тому числі несення служби з охорони адміністративної будівлі відділу поліції, здійснення перепускного режиму, несення служби на об`єктах забезпечення життєдіяльності.

Так, 20.04.2025 інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції

№ 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_6 спільно з інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , відповідно до розстановки особового складу ВП № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, під час несення служби з охорони громадського порядку та забезпечення дорожнього руху знаходились на добовому чергуванні Бучанського району Київської області.

Цього ж дня, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на вулиці Ярославській у с. Білогородка Бучанського району Київської області, помітив працівників поліції: ОСОБА_6 , який перебуває на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, маючи спеціальне звання капітан поліції, та ОСОБА_7 , який перебуває на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, маючи спеціальне звання старший лейтенант поліції, які перебуваючи у форменному одязі на добовому чергуванні, здійснювали опрацювання події, саме порушення правил дорожнього руху, та ОСОБА_5 голосно виразився до них нецензурною лайкою, ображаючи при цьому їх честь та гідність як працівників правоохоронного органу.

Після цього, працівник поліції ОСОБА_6 зробив ОСОБА_5 зауваження з приводу порушення громадського порядку.

У відповідь на це, ОСОБА_5 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги до авторитету органів державної влади та правоохоронних органів, маючи прямий умисел, направлений на вчинення опору працівникові правоохоронному органу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що ОСОБА_6 є працівником поліції, який перебуває на службі та виконує свої службові обов`язки, ОСОБА_5 поводив себе агресивно та почав руками штовхати поліцейського ОСОБА_6 в тулуб, намагаючись спричинити йому тілесні ушкодження.

У подальшому, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 на вимогу працівників поліції припинити свої дії не відреагував, ОСОБА_6 , керуючись ст. 45 Закону Україну «Про Національну поліцію», застосував щодо останнього спеціальний засіб, споряджений речовинами сльозогінної та дратівливої дії «Терен 4-М».

Після цього, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу службового автомобіля «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 , припаркованого поблизу по вулиці Ярославській у с. Білогородка Бучанського району Київської області, діючи умисно, ногою пошкодив праве крило службового автомобіля.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, яка укладена 29 квітня 2025 року між прокурором та обвинуваченим, у присутності його захисника, яка відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Згідно з цією угодою, де зазначені її сторони, формулювання обвинувачення, обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 342 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також стосовно узгодженого покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, надані прокурором, перевіривши угоду, вислухавши обвинуваченого та захисника, які просили суд затвердити угоду про визнання винуватості та ухвалити вирок на підставі даної угоди, вислухавши думку прокурора, який вважає, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України і вважав за можливе задовольнити клопотання про затвердження даної угоди та ухвалити вирок на підставі угоди, враховуючи письмову згоду потерпілого ОСОБА_6 на затвердження угоди про визнання винуватості суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , яка укладена в даному кримінальному провадженні, підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно з п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, а саме у вчиненні опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до

ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий; негативних характеристик за місцем проживання не має; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду від 29 квітня 2025 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Вирок може бути оскаржений прокурором, захисником та обвинуваченим до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_8