Справа № 367/7316/25
Провадження №1-кс/367/817/2025
УХВАЛА

Іменем України

25 червня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 20.03.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000277 за ч. 4 ст. 190 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2025 року т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Згідно з клопотанням слідчим відділенням ВП № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000277 від 20.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою заволодіння чужими грошовими коштами, в умовах воєнного стану, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, розробив детальний план надання неіснуючої грошової допомоги від «ЮНЕСКО». Після цього, 19 березня 2025 року з метою реалізації свого злочинного умислу, за допомогою Всесвітньої мережі «Інтернет» та месенджера «Telegram» ОСОБА_8 розмістив посилання для тримання не існуючої грошової допомоги від «ЮНЕСКО», після чого надіславши дане посилання потерпілій ОСОБА_9 , яка зайшла за вказаним посиланням та була перенаправлена на сайт інтернет-банкінгу «Приват 24». У цей час без розриву в часу ОСОБА_8 , використовуючи особистий телефон, здійснив телефоний дзвінок до потерпілої ОСОБА_9 із номеру телефону НОМЕР_1 та представився представником банку «Приват банк», після чого надав потерпілій заздалегідь підготовлені вказівки задля заволодіння її грошовими коштами та в подальшому, завідомо не маючи наміру виконувати покладені на нього обов`язки, повідомив останній номер банківської картки «Монобанк» № НОМЕР_2 , після чого потерпіла ОСОБА_9 на цю карту перераховувала гроші, а саме: 19.03.2025 164 877 грн. У подальшому ОСОБА_8 , використовуючи власний телефон марки «Samsung», перебуваючи в приміщенні АЗС «ОККО», що за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Гостомель, вул. Гайдамацька 11а, здійснив зняття грошових коштів у сумі 20 029 грн. 90 коп. Після чого приміщення АЗС покинув та розпорядився вищезазначеними коштами на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілій на вказану суму матеріального збитку.

25.06.2025 слідчим СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області за погодженням із процесуальним керівником Бучанської окружної прокуратури повідомлено про підозру ОСОБА_8 .

Слідчим зазначено, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 190 КК України, повністю обґрунтована і підтверджується наступними доказами: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.03.2025; протоколом допиту потерпілої від 20.03.2025; протоколом огляду речей від 20.05.2025; протоколом огляду документу від 21.05.2025; протоколом огляду місця події від 25.06.2025, в ході якого вилучено одяг ОСОБА_8 , в якому останній вчинив вищевказаний злочин; іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження в сукупності.

Слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 у випадку не застосування відносно нього запобіжного заходу може не виконувати покладені на нього обов`язки, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, у цьому ж провадженні.

Також, слідчий стверджує, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Захисник підозрюваного ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_4 , у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, вказуючи на необгрунтованість підозри та недоведення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, суд приходить до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000277 від 20.03.2025 за ч. 4 ст. 190 КК України.

25.06.2025 ОСОБА_8 слідчим СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому в умовах воєнного стану, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Стаття 178 КПК України визначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі визначені ст. 178 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Зокрема, слідчим суддею досліджено такі докази, що підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України:

1) протоколом про прийняття заяви від ОСОБА_9 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.03.2025;

2) протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 20.03.2025;

3)протоколом допиту потерпілої (додатковий) ОСОБА_9 від 21.03.2025;

4) протоколом огляду документу від 21.05.2025 з додатком № 1 до нього;

5) протоколом огляду речей від 20.05.2025;

6) протоколом огляду місця від 25.06.2025 та ілюстрованою таблицею до нього;

7) повідомленням ОСОБА_8 про підозру від 25.06.2025, про те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України;

8) копією виписки АТ КБ «Приватбанк» про рух коштів по картці/рахунку НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) за період з 19.03.2025-19.03.2025.

Поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях.

Зокрема, поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

У світлі конкретних обставин даного клопотання, досліджених матеріалів достатньо для того, щоб у рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри. Підозра є обґрунтованою, якщо вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням.

При цьому слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя погоджується, що є достатні підстави вважати наявними ризики, які передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні.

Проаналізувавши наявність зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення та особу ОСОБА_8 , який офіційно не працевлаштований, має зареєстроване місце проживання, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винним, а усвідомлення обвинуваченим цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_8 , який відповідно до матеріалів клопотання зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_8 не був затриманий, та добровільно з`явився для розгляду клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу.

У рішенні у справі Харченко проти України від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (§ 80). У рішенні у справі Хайредінов проти України від 14 жовтня 2010 року вказаний суд, зокрема, дійшов висновку, що національні суди порушили статті 5 Конвенції, оскільки при ухваленні рішень не було розглянуто можливості застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою (§ 29, § 31).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, раніше не судимий, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_8 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 186, 193, 194, 196-198, 205, 309, 370-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

У застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування до 25.08.2025 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_8 :

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- заборонити спілкуватися з приводу підозри з потерпілою та свідками в цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися за межі Київської області та м. Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Строк дії ухвали до 25.08.2025 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Підозрюваному ОСОБА_8 письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1