справа № 166/743/25
провадження № 1-кс/166/489/25
УХВАЛА

13 червня 2025 року с-ще Ратне

Слідчий суддя Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Ковельського ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2025 року за № 0000172, про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прохід Ратнівського району Волинської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, несудимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

установив:

Старший слідчий СВ ВП №2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ратнівського районного суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 .

Згідно з клопотанням ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, діючи всупереч вимог п. 1 Додатку № 1, затвердженого п. 1 Постанови Верховної Ради України "Про право власності на окремі види майна" від 17.06.1992 № 2471-XII, п. 2, п. 9, п. 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, п. 2.1, п. 8.9, п. 9.2 Інструкції "Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, у грудні 2024 року в денну пору доби, більш точної дати та часу досудового розслідування не встановлено, реалізуючи сій злочинний умисел, спрямований на незаконне, тобто без передбаченого законом дозволу, придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв, перебуваючи в зоні проведння бойових дій поблизу населеного пункту Запсілля Сумського району Сумської області, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, умисно, не маючи передбаченого законом дозволу, виявив оборонну гранату Ф-1, яка належить до бойових припасів та придатна до вибуху, а також саморобний вибуховий пристрій (корпус ручної гранати наступальної дії РГН, полімерна перехідна втулка та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ, які у конструктивному поєднанні між собою є придатним до вибуху), які помістив до внутрішньої кишені бушлату однострою, чим придбав вказаний боєприпас та вибуховий пристрій, які того ж дня переніс до бліндажу, в якому тимчасово проживав, де, від`єднаши корпуси від запалів, незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, у грудні 2024 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, за допомогою громадського залізничного та автомобільного транспорту, у власному бушлаті однострою, перевіз даний боєприпас та вибуховий пристрій до місця свого постійного проживання у АДРЕСА_1 , де помістив їх до спальної кімнати житлового будинку та у подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу, до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції в ході проведення 05 травня 2025 року невідкладного обшуку.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні носінні, зберіганні бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозовлу.

На думку слідчого, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , знаючи про тяжкість покарання, не маючи постійної роботи, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків.

Просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на час досудового розслідування з покладенням передбачених ст.194 КПК України обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду, прокуратури чи органу поліції; не відлучатися із с. Броди Ковельського району без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання, що на АДРЕСА_2 .

Слідчий клопотання підтримав із підстав, наведених у ньому.

Прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний не заперечив застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, заслухавши учасників провадження, дослідивши надані докази, у тому числі витяг із ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000172 від 05.05.25, дійшов висновку про задоволення клопотання.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 27 травня 2025 року повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення доводиться протоколом огляду місця події від 05.05.25, допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 07.05.2025, ОСОБА_10 від 11.05.2025, висновками за результатами проведення судових вибухово-технічних експертиз.

Установлено, що ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Бессієв проти Молдови" вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватими, відсутність постійної роботи, самовільне залишення військової частини за місцем несення військової служби, відсутність міцних соціальних зв`язків, свідчать про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду.

Щодо наведеного слідчим ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає клопотання в цій частині не доведеним, з огляду на неконкретизацію в клопотанні осіб свідків. Більш того, слідчий, заявляю про існування певного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, зобов`язаний визначити обов`язок підозрюваного, виконання якого обумовлюватиме припинення такого ризику чи його зменшення. Однак такого обов`язку підозрюваного слідчий у клопотанні не вказав.

Отже, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обставин, визначених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 194 КПК України.

Ураховуючи наведене, застосування запобіжного заходу до підозрюваного у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього відповідних обов`язків у межах двомісячного строку досудового розслідування, що розпочався 27 травня 2025 року із дня повідомлення про підозру, зможе забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.177, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Ковельського ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до 27 липня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

прибувати на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він проживає, зокрема с. Броди Ковельського району Волинської області;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання, що на АДРЕСА_2 .

Повідомити підозрюваному ОСОБА_5 письмово під розписку покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1