Справа № 214/2511/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000030 від 29.01.2025 року),-

ВСТАНОВИВ

До Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов вищевказний обвинувальний акт.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 просив суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, оскільки при його направленні дотримані вимоги щодо підсудності, підстави для повернення обвинувального акту, закриття провадження у справі не вбачається.

Інші учасники, кожен окремо, підтримали позицію прокурора.

Суд, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Кримінальне провадження відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України підсудне Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-6 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України або зупинення провадження, не має.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахування принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, що беруть участь у судовому засіданні, суд на даній стадії процесу вважає необхідним визначити наступним: прокурор, захисник, обвинувачена, потерпіла.

Крім того, 12 травня 2025 року прокурор ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, як під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 так і на даний час, продовжують існувати наступні ризики, п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що обвинувачена не заміжня, малолітніх та неповнолітніх дітей на утримані не має, офіційно не працює, тобто не має належних та постійних засобів для існування. Власного житла на території м. Кривого Рогу не має та постійно орендує житло за різними адресами. Крім того, відповідно до вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогувід 14 травня 2024 року ОСОБА_5 визнано винною у вчинені кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. Також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, відсутність міцних соціальних зв`язків у місці її постійного проживання, які б могли стримати останню не покидати постійного місця мешкання, свідчить про можливе виникнення у обвинуваченої бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначений ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 будучи раніше засудженою за вчинення майнового злочину на підставі вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 травня 2024 року та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік,належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала, таперебуваючи на волі, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинила злочин проти власності особи на території м. Кривого Рогу.

Всі вищезазначені обставини свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому з метою попередження ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості обвинуваченої ОСОБА_5 , переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_8 підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив його задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні, при вирішенні клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу заперечували проти його задоволення та просили заміни запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпіла ОСОБА_6 происла суд задовольнити клопотання прокурора та продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це робиться з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Враховуються, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Також, суд враховує наявність дійсної необхідності захисту суспільних інтересів, яка, незважаючи на презумпцію невинуватості, має переважне значення порівняно з вимогою поваги до особистої свободи відповідно до ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що остання може переховуватися від суду, оскільки остання не заміжня, малолітніх та неповнолітніх дітей на утримані не має, офіційно не працює, тобто не має належних та постійних засобів для існування. Власного житла на території м. Кривого Рогу не має та постійно орендує житло за різними адресами. Крім того, відповідно до вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогувід 14 травня 2024 року ОСОБА_5 визнано винною у вчинені кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. Також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, відсутність міцних соціальних зв`язків у місці її постійного проживання, які б могли стримати останню не покидати постійного місця мешкання.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до положень частини 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Таким чином, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_9 та приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. 1,2,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зникли, з урахуванням ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу, та приходить до висновку про необхідність продовження відносно останньої дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки її належну процесуальну поведінку може забезпечити лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 318, 331, 350, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000030 від 29.01.2025 року)у відкритому судовому засіданні на 21 травня 2025 року на 15-30 години в залі судового засідання № 6 Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу за адресою: вул. Іллі Гайдука, 6а, м. Кривий Ріг.

У судове засідання викликати: прокурора, обвинувачену, захисника, потерпілу.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України на строк, що не перевищує двох місяців, тобто строком до 10 липня 2025 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання начальнику Криворізької установи виконання покарань № 3 УДПтСУ у Дніпропетровській області.

Ухвала суду може бути оскаржена в частині вирішення питання про застосування запобіжного заходу до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня отримання копії судового рішення, в ішій частині оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 14 травня 2025 року о 15 - 00 годині.

Головуючий суддя ОСОБА_1