Справа № 697/187/22
Номер провадження 1-кс/697/218/2025
У Х В А Л А

Іменем України

08 травня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000333 від 16.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_6 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000333 від 16.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

07.05.2025 захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав до суду заяву про відвід судді ОСОБА_6 .

В обгрунтування поданої заяви захисником зазначено, що під час судового розгляду ним неодноразово подавалися клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відбулося 16.09.2021. Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто, згідно обвинувального акту 16.09.2021 і ця обставина сторонами не заперечується, в тому числі і обвинуваченим та захисником. З огляду на наведене, з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше 3 років, тобто в даному кримінальному провадженні закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України. Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак, обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, його захисником підтримано заявлене клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Стосовно неупередженості, то на думку сторони захисту, порушення суддею норм матеріального та процесуального права дають підстави для заявленого відводу про що зазначено наступне: суддя не забезпечив та не забезпечує розгляд вже понад трьох клопотань захисника обвинуваченого про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності; суддя не прийняв жодного процесуального рішення (постанови, ухвали тощо) щодо розгляду клопотання захисника обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, що унеможливило як звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, яка гарантована йому ст. 49 КК України, а рівно унеможливила право захисту оскаржити рішення суду про відмову в задоволенні такого клопотання в апеляційному та в окремих випадках в касаційному порядку; суддя не вжив заходів та не забезпечив обвинуваченого і його захисника навіть права на розгляд клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, хоча повинен це був зробити невідкладно за приписами ч. 4 ст. 286 КПК України, якою визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання; суддя жодним чином не відреагував на наявні клопотання сторони захисту про розгляд звільнення особи від кримінальної відповідальності, а фактично, на думку сторони захисту, самоусунувся від їх розгляду, однак разом з тим вирішував та задовольняв клопотання потерпілої сторони про витребування доказів та призначення судових експертиз, фактично зайнявши односторонню позицію потерпілої сторони, що ставить під великий сумнів неупередженість судді.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні подану заяву про відвід підтримали повністю.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про відвід у зв`язку з її необґрунтованістю.

Потерпілий ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися. Від представника потерпілого надійшло до суду клопотання про розгляд поданої заяви про відвід без участі сторони потерпілого, у задоволенні заяви просить відмовити, оскільки вона не містить передбачених ст.ст. 75-79 КПК України підстав для відводу, які б виключали участь судді у даному провадженні, або ж свідчили б про наявність обгрунтованих сумнівів у неупередженості судді у зв`язку з чим, заява про відвід задоволенню не підлягає. На думку сторони потерпілого, має місце зловживання правом самого обвинуваченого ОСОБА_4 , який декілька разів до суду не з`являвся, вже два засідання розгляд справи не проводиться через неотримання ним зміненого обвинувального акту. Окрім того, судом в повній мірі виконуються вказівки суду апеляційної інстанції.

Заслухавши в судовому засіданні учасників кримінального провадження, перевіривши доводи поданої заяви про відвід, суд виходить з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 75 КПК України, передбачений перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до змісту ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження суд, який його здійснює.

При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Заявляючи відвід, особа має його обґрунтувати. Однак, особа, що звернулася із заявою про відвід не обґрунтувала свою заяву і не навела будь-яких доказів та навіть об`єктивних даних про те, що суддя заінтересований у результатах даного кримінального провадження.

Відповідно до частини першої статті 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід судді, обвинуваченим не вказано підстави для відводу судді передбачені виключно статтею 75 КПК України або інші обставини, що викликають сумнів стосовно того, що суддя має упередженість та зацікавленість в розгляді даної заяви, не зможе забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності, а також ухвалити законне, обгрунтоване та справедливе судове рішення.

Під час розгляду заяви про відвід судді, інший визначений у встановлений законом спосіб суддя, встановлює виключно наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовано заяву про відвід судді, досліджує докази на підтвердження чи спростування цих обставин, і приймає відповідне рішення щодо заяви про відвід судді: задовольняє заяву про відвід судді або відмовляє у задоволенні такої заяви.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України», «Білуха проти України», «Рудніченко проти України» вказав на те, що наявність безсторонності (неупередженості) суду має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайн проти Швейцарії).

Дослідивши заяву про відвід, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки заявником не наведено жодних підстав, визначених ст.ст. 75, 76 КПК України для відводу судді та не надано доказів упередженості або особистої заінтересованості судді.

У зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 0000333 від 16.09.2021, а тому у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75-82, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000333 від 16.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 08.05.2025.

Суддя ОСОБА_1