Справа № 524/5316/25
Провадження № 1-кс/524/1072/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2025 року місто Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000305, внесеному 07.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

УСТАНОВИВ:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000305, внесеному 07.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

У обґрунтування клопотання зазначив, що 07.05.2025 до чергової частини Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що 07.05.2025 о 02:00 невідома особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , погрожувала заявнику фізичною розправою (вбивством).

Дізнавачем 07.05.2025 у ході ОМП за адресою: м. Кременчук. пров. Княжий, 5 на четвертому поверсі п`ятиповерхового будинку першого під`їзду виявлений та вилучений металевий предмет схожий на ніж довжиною 26 см, клинок 14,5 см, руків`я біло-синьо-червоного кольору із маркуванням «STAINLESS STEEL». Зазначений предмет вилучений та опечатаний з підписами учасників огляду.

За цим фактом СД Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області 07.05.2025 розпочате кримінальне провадження № 0000305 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Стосовно вилученого в ході огляду місця події металевого предмета існує сукупність підстав і розумних підозр вважати, що він є доказом кримінального правопорушення, в установленому законом порядку визнаний речовим доказом, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, враховуючи, що вилучені предмети та речі, відповідають критеріям, визначеним у ст. 167 КПК, відповідно до ст. 170 КПК необхідно накласти арешт для забезпечення проведення ряду необхідних слідчих дій та відповідних експертиз.

У судове засідання не з`явився прокурор, надав суду письмову заяву про задоволення клопотання та розгляд без його участі.

Власник/ володілець майна досудовим розслідуванням не встановлений.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання із доданими матеріалами, враховуючи, що відомості про закінчення досудового розслідування та документи на підтвердження того, що слідчий раніше звертався із вказаним клопотання до слідчого судді, в матеріалах справи відсутні, дійшов висновку про таке.

Відповідно до п.7 ч.2 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ст. 100 КПК України на речові докази може бути накладений арешт в порядку, визначеному ст. ст. 170-174 КПК України. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

З матеріалів клопотання слідує, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2025 внесені відомості про кримінальне провадження № № 0000305, внесеному 07.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України. Визначено орган досудового розслідування - підрозділ дізнання Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, дізнавачів, які здійснюють досудове розслідування та прокурорі, які здійснюють процесуальне керівництво.

07.05.2025 постановою старшого дізнавача СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 вилучене майно визнане речовим доказом у цьому криімнальному провадженні, у межах якого ініційоване питання накладення арешту на це майно. При цьому вказуючи, що останнє відноситься до речових доказів у кримінальному провадженні, а тому накладення арешту на нього забезпечить можливість його збереження, встановлення істини в кримінальному провадженні. З вилученим речовим доказом в ході досудового розслідування необхідно провести експертні дослідження та слідчі дії.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів.

Ч.2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); (3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); (3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч. 2 ст.170 цього Кодексу); (4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Окрім того, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 170 КПК України.

Із наданих суду матеріалів вбачається наявність достатніх підстав вважати, що майно вказане у клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Таким чином, матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилученого майна ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити інформацію щодо обставин вчинення злочину.

Вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника/ володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, що слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, власником/ володільцем майна не надано та слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням зазначеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 107, 132, 170 173, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000305, внесеному 07.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Накласти арешт на металевий предмет схожий на ніж довжиною 26 см, клинок 14,5 см, руків`я біло-синьо-червоного кольору із маркуванням «STAINLESS STEEL», визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000305.

Накласти заборону на володіння, користування та розпорядження вказаним майном із метою збереження речових доказів.

Місцем зберігання речових доказів визначити камеру зберігання речових доказів Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, вул. 29 Вересня, 6.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором та може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1