450/1333/16-к
1-кп/465/729/25
У Х В А Л А

судового засідання

29.04.2025 колегія суддів Франківського районного суду м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000299 від 23.02.2016 р. про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000299 від 23.02.2016 року стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 162, ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

17.04.2024 року через канцелярію суду від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, в якому останні посилається на п.5 ч.1 ст. 49 КК України та на п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, ч. 1 ст. 285, ч.4 ст. 286 КПК України.

30.10.2024 року через канцелярію суду від прокурора Львівської обласної прокуратури надійшли заперечення на клопотання обвинуваченого від 17.04.2024 року про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, в яких він зазначив, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України згідно з ч. 6 ст. 12 КК України є особливо тяжким, оскільки за його вчинення санкцією цієї статті передбачено можливість застосування основного покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15 - п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України згідно з ст. 12 КК України с особливо тяжким, оскільки за його вчинення санкцією цієї статті передбачено можливість застосування до нього основного покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавленням волі.

З положень п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України вбачається, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

При цьому, слід звернути увагу на те, що кримінальний закон визначений момент відліку строків давності, які передбачені у ст. 49 КК України, саме день вчинення кримінального правопорушення, а не будь-який інший час.

Таким чином для обрахунку строку давності необхідно брати до уваги час вчинення обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Так, з скерованих матеріалів вбачається, що інкриміновані ОСОБА_7 злочини, що передбачені ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 15 - п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України мали місце 23.02.2016, тобто 8 років 8 місяців потому, а відтак строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказані особливо тяжкі кримінальні правопорушення, на даний час, не завершились, а тому клопотання обвинуваченого в цій частині не підлягає задоволенню з описаних вище підстав.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 162 КК України, згідно з ч. 2 ст. 12 КК України, станом на даний час, є кримінальним проступком, оскільки за його вчинення передбачено можливість застосування основного покарання у виді обмеження волі на строк трьох років.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України вбачається, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку.

Так, з скерованих матеріалів вбачається, що інкриміновані ОСОБА_7 події за ч. 1 ст. 162 КК України мали місце 22.02.2016, більше ніж 8 років та 8 місяців потому, а відтак строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення вже мали б закінчитись.

Це кримінальне правопорушення не відноситься до злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у ст. ст. 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у ст. ст. 437-439 ч. 1 ст. 442 цього Кодексу, тому до нього застосовується давність згідно з правил, визначених ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Обвинувачений та його захисник підтримали клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні частково заперечував проти даного клопотання.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про проведення розгляду у його відсутність.

Заслухавши думку учасників щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, подане клопотання, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 162, ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Стаття 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 за ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України згідно ст. 12 КК України є особливо тяжкими.

Як встановлено судом, кримінальні правопорушенні, інкриміновані ОСОБА_7 , передбачені ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України мали місце 23.02.2016 року, тобто з часу подій пройшло більше 9 років, а відтак строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказані особливо тяжкі кримінальні правопорушення, на даний час, не завершились, а тому клопотання обвинуваченого в цій частині задоволенню не підлягає.

Проте, як вбачається з обвинувального акту, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1ст.162 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , було вчинено 23.02.2016.

Інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України, з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, відповідно, до нього застосовується визначений у ч.1 ст.49 КК України дворічний строк давності, який, враховуючи, що такий проступок вчинено 23.02.2016 року сплив. Обвинувачений ОСОБА_7 самостійно звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, дав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків такого закриття. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.28 ч.1 ст.162 КК України, не відноситься до переліку злочинів, визначених у ч.5 ст.49 КК України, до яких давність не застосовується. Підстав для зупинення чи переривання строків давності за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого ОСОБА_7 обвинувачений, немає.

У постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 287/359/14-к, суд прийшов до висновку, що у нормах КПК не вбачається, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідно враховувати позицію обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні. В мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 566/554/16-к вказується про те, що у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закривається кримінальне провадження та звільняється особа від кримінальної відповідальності. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст. 284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, з урахуванням наведеного перешкод для задоволення клопотання обвинуваченого в частині звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162 КК України на підставі ст.49 КК України немає.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ч.1 ст. 285, ч.4 ст. 286, ст. 288, ст. 372, 395 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000299 від 23.02.2016 р. про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України задовольнити частково.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.162 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Продовжити розгляд справи по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвала може бути оскаржена через Франківський районний суд м. Львова до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 01.05.2025.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3