Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5452/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/41/25
Категорія .1 ст.369, ч.2 ст.369-2 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №296/5452/23 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 07.03.2024 року відносно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрованої та проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.369, ч.2 ст.369-2 КК України,

в с т а н о в и в :

зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано невинуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 369-2 КК України, та виправдано у зв`язку недоведеністю в її діях складу цих кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експертів під час проведення судових експертиз в загальній сумі 5285 (п`ять тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень 84 копійки віднесено на рахунок держави.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17.03.2023, а саме на: 1 купюру номіналом 100 доларів США: КВ55192160К, упаковану у СП № WAR0060263; 4 купюри номіналом 100 доларів США: РВ373060005N, AB 53054302F, CF71818642A, НЕ48644585С та 1 купюру номіналом 50 доларів США: IL52947874A - упаковану у СП № WAR0060266; мобільний телефон Samsung A51 IMEIl НОМЕР_1 , з сім-карткою - НОМЕР_2 та мобільний телефон Samsung А04 IMEIl НОМЕР_3 , з сім-карткою - НОМЕР_4 , упакований у CП № PSP 3107008; банківську картку - НОМЕР_5 синього кольору, банківську картку НОМЕР_6 червоного кольору, службове посвідчення працівника міліції НОМЕР_7 на ім?я ОСОБА_8 , блокнот рожевого кольору з рукописними написами, 2 аркуша паперу формату А7 з рукописними написами, довідку про стан травмування військовослужбовця упаковано у CП № INZ 1009229; бланки договору про надання юридичної допомоги на 4 аркушах, скаргу на 1 аркуші та бланки товарних чеків, упаковані у СП № 7324805,- скасовано.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17.03.2023, яке було вилучено в ході проведення обшуку 06.03.2023 за місцем здійснення діяльності ОСОБА_8 , а саме: медичну документацію відносно ОСОБА_9 ; медичну документацію відносно ОСОБА_10 ; медичну документацію відносно ОСОБА_11 ; медичну документацію відносно ОСОБА_12 ; медичну документацію відносно ОСОБА_13 (результати КТ та CD-R диск «Alerus»); медичну документацію відносно ОСОБА_14 ; медичну документацію відносно ОСОБА_15 ; дві папки-швидкозшивача зеленого кольору з чорновими документами; папку-швидкозшивач синього кольору з документами відносно військовозобов`язаного ОСОБА_16 ; папку-швидкозшивач сірого кольору з документами правовстановлюючими ФОП ОСОБА_8 ; 19 конвертів паперових білого кольору з документами відносно військовослужбовців /військовозобов?язаних адресовані до військових частин; вхідна та вихідна кореспонденція між ФОП ОСОБА_8 та Міністерством оборони України, військовими частинами, військовими госпіталями; 31 договір про надання юридичної допомоги укладені ФОП ОСОБА_8 ; щоденник датований ТМ «Аркуш» 352 стр, коричневого кольору з чорновими записами; щоденник датований сірого кольору з чорновими записами; щоденник датований України «Buromax» 336 стр, з чорновими записами; щоденник датований «Optima» жовтого кольору з чорновими записами; зошит офісний формату А4, 96 арк. з чорновими записами; чорнові записи в упаковці для офісної бумаги «Aro»; посвідчення УМВС в Житомирській області № 24 на ім?я ОСОБА_8 ; картки замісник № 161, № 90, № 50 на ім' я ОСОБА_8 ; закордонні паспорти № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_8 ; два мобільних телефони марки «Huawei» та «Samsung»; 5 флеш носіїв інформації: білого кольору, чорного кольору, марки «Арасеr», блакитного кольору, зеленого кольору; печатку сірого кольору «ФОП ОСОБА_8 »; печатка синього кольору «Юрист по військовим питанням ОСОБА_8 »; ноутбук «Асеr» серійний № LXPFDOCO48944366EE2000; ноутбук «НР» серійний № 5CD115KXQJ, - скасовано.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 22.03.2023 на копії документів відносно ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 29 арк., - скасовано.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 19.04.2023 транспортний засіб марки Nissan Micra, номерний знак НОМЕР_10 , червоного кольору, 2004 року випуску, VIN-код № НОМЕР_11 , - скасовано.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, згідно обвинувального акту органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , будучи фізичною-особою підприємцем за основним видом діяльності 69.10 діяльність у сфері права, вчинила корупційне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_12 ОСОБА_18 від 26.09.2022 № 255 (по стройовій частині) ОСОБА_19 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.04.2022 № 69/2022, призначено на посаду начальника поліклініки військової частини НОМЕР_12 Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» (на 1100 ліжок) за штатом воєнного часу.

З 26 вересня 2022 року ОСОБА_19 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення і він вважається таким, що справи та посаду прийняв, приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України, ОСОБА_19 є службовою особою.

Так, в один із днів у першій половині січня 2023 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди голові військово-лікарської комісії начальнику поліклініки військової частини НОМЕР_12 Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» ОСОБА_19 через підлеглого йому лікаря-психіатра поліклініки та члена військово-лікарської комісії ОСОБА_20 за майбутнє лояльне відношення в ході вивчення комісією документів військовослужбовців, яких ОСОБА_8 представляє по договорам як фізична особа-підприємець, та прийняття комісією рішення про визначення ступеню придатності вказаних військовослужбовців до військової служби.

Із зазначеною метою, в один із днів у середині січня 2023 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщені поліклініки військової частини НОМЕР_12 Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», що по АДРЕСА_2 передала лікарю ОСОБА_20 грошові кошти в сумі 1 750 (тисячу сімсот п`ятдесят) доларів США та 50 (п`ятдесят) Євро в тубусі з-під чаю.

Продовжуючи свої злочинні дії, 01 лютого 2023 року, ОСОБА_8 , маючи єдиний злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди голові військово-лікарської комісії начальнику поліклініки військової частини НОМЕР_12 Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» ОСОБА_19 , діючи із вказаною вище метою, перебуваючи у службовому кабінеті № 6 даної поліклініки, передала ОСОБА_19 грошові кошти у сумі 200 (двісті) доларів США у паперовому конверті.

Таким чином, ОСОБА_8 за майбутнє лояльне відношення в ході вивчення комісією документів військовослужбовців, яких вона представляє по договорам як фізична особа-підприємець, та прийняття комісією рішення про визначення ступеню придатності вказаних військовослужбовців до військової служби, надала в якості неправомірної вигоди голові військово-лікарської комісії начальнику поліклініки військової частини НОМЕР_12 Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» ОСОБА_19 грошові кошти в загальній сумі 1 950 (тисяча дев`ятсот п`ятдесят) доларів США та 50 (п`ятдесят) Євро, що станом на 01.02.2023 складає 73 271,5 грн., відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України.

Крім цього, ОСОБА_8 , вчинила корупційне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.04.2022 № 69/2022, ОСОБА_21 призначено на посаду солдата-стрільця у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, 26 січня 2023 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 зустрілась поблизу будинку АДРЕСА_2 із військовослужбовцем ОСОБА_21 , з питань надання юридичної допомоги у проходженні військово-лікарської комісії на предмет придатності останнього до військової служби. За результатами зустрічі, між військовослужбовцем ОСОБА_21 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 укладено договір про надання юридичної допомоги у проходженні військово-лікарської комісії на предмет придатності останнього до військової служби від 26 січня 2023 року, за умовами якого військовослужбовець 31 січня 2023 року оплатив послуги ОСОБА_8 в сумі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.

Крім цього, в ході даної зустрічі, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для голови військово-лікарської комісії начальника поліклініки військової частини НОМЕР_12 Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» ОСОБА_19 , який згідно примітки до статті 369-2 КК України є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за вплив на прийняття ним рішення щодо непридатності військовослужбовця ОСОБА_21 до військової служби.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 висловила пропозицію ОСОБА_21 про надання їй грошових коштів в загальній сумі 300 (триста) доларів США з подальшою передачею вказаних коштів голові ВЛК ОСОБА_19 за прийняття рішення про визнання військовослужбовця ОСОБА_21 непридатним до військової служби.

В подальшому, 09 лютого 2023 року, о 14:00 годині, ОСОБА_21 , діючи за вказівкою ОСОБА_8 , прибув до приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрівся з останньою, яка діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, направленим на одержання неправомірної вигоди для третьої особи, переслідуючи свою злочину мету, висловила йому пропозицію надати частину неправомірної вигоди в розмірі 250 (двісті п`ятдесят) доларів США за сприяння в прийнятті головою військово-лікарської комісії рішення на його користь щодо встановлення непридатності до військової служби.

Тоді ж, військовослужбовець ОСОБА_21 , діючи під контролем правоохоронних органів, на пропозицію ОСОБА_8 погодився та передав їй частину неправомірної вигоди у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) доларів США.

Таким чином, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, одержала від ОСОБА_21 , для голови військово-лікарської комісії начальника поліклініки військової частини НОМЕР_12 Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» ОСОБА_19 неправомірну вигоду в загальній сумі 250 (двісті п`ятдесят) доларів США за вплив на прийняття ним рішення щодо непридатності військовослужбовця ОСОБА_21 до військової служби, що станом на 09.02.2023 складає 9 140 грн., відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України.

Крім цього, ОСОБА_8 , вчинила корупційне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.04.2022 № 69/2022, ОСОБА_22 призначено на посаду старшого вогнеметника вогнеметного взводу роти РХБз військової частини НОМЕР_13 , НОМЕР_14 окремої десантно-штурмової бригади.

Так, 22 лютого 2023 року, о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 зустрілась поблизу будинку № 22 по вулиці Фещенка-Чопівського міста Житомира з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_13 ОСОБА_22 , з питань надання юридичної допомоги у проходженні військово-лікарської комісії на предмет придатності останнього до військової служби. За результатами зустрічі, між військовослужбовцем ОСОБА_22 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 укладено усний договір з надання юридичної допомоги, за умовами якого військовослужбовець оплатив послуги ОСОБА_8 в сумі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.

Крім цього, в ході даної зустрічі, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для голови військово-лікарської комісії начальника поліклініки військової частини НОМЕР_12 Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» ОСОБА_19 , який згідно примітки до статті 369-2 КК України є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за вплив на прийняття ним рішення щодо непридатності військовослужбовця ОСОБА_22 до військової служби.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 висловила вимогу ОСОБА_22 про надання їй грошових коштів в загальній сумі 300 (триста) доларів США з подальшою передачею нею вказаних коштів голові військово-лікарської комісії ОСОБА_19 за прийняття рішення про визнання військовослужбовця ОСОБА_22 непридатним до військової служби.

В подальшому, 27 лютого 2023 року о 12 годині, ОСОБА_23 , діючи за вказівкою ОСОБА_8 , прибув до приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрівся з останньою, яка діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, направленим на одержання неправомірної вигоди для третьої особи, переслідуючи свою злочину мету, висловила йому пропозицію надати частину неправомірної вигоди в розмірі 200 (двісті) доларів США за сприяння в прийнятті головою військово-лікарської комісії рішення на його користь щодо встановлення непридатності до військової служби.

Тоді ж, військовослужбовець ОСОБА_23 , діючи під контролем правоохоронних органів, на пропозицію ОСОБА_8 погодився та передав їй частину неправомірної вигоди у розмірі 200 (двісті) доларів США.

Продовжуючи свої злочинні дії, 06 березня 2023 року, о 10 годині 40 хвилин, в ході особистої розмови, ОСОБА_8 , маючи єдиний злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для голови військово-лікарської комісії начальника поліклініки військової частини НОМЕР_12 Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» ОСОБА_19 , за вплив на прийняття ним рішення щодо непридатності військовослужбовця ОСОБА_22 до військової служби, діючи із вказаною вище метою, висловила пропозицію військовослужбовцю ОСОБА_22 надати іншу частину неправомірної вигоди в розмірі 100 доларів США.

06.03.2023, близько 10 години 42 хвилини, ОСОБА_22 , перебуваючи на вулиці Фещенка-Чопівського міста Житомира, поблизу приміщення поліклініки, на пропозицію ОСОБА_8 передав їй останню частину неправомірної вигоди у розмірі 100 (ста) доларів США, з якою остання була затримана працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, вимагала та одержала від ОСОБА_22 , для голови військово-лікарської комісії начальника поліклініки військової частини НОМЕР_12 Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» ОСОБА_19 неправомірну вигоду в загальній сумі 300 доларів США за вплив на прийняття ним рішення щодо непридатності військовослужбовця ОСОБА_22 до військової служби, що станом на 06.03.2023 складає 10 968 грн., відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 07.03.2024 року скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та призначити покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.369-2 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. В обґрунтування своїх вимог вказує, що показання свідків у своїй сукупності з письмовими доказами, у тому числі матеріалами НСРД, аудіо- та відеозаписами, речовими доказами беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушеннях. Вказує, що місцевий суд, ухвалюючи виправдувальний вирок, взяв за основу показання обвинуваченої, які є суперечливими та спростовуються тими доказами, які досліджені, проте належно не оцінені, в тому числі показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 . Показання вказаних свідків спотворені, їх частина вирвана з контексту, місцевий суд не вказав, чому він взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Звертає увагу, що судом залишено поза увагою матеріали НСРД, які необхідно оцінювати з урахуванням комплексу інших досліджених доказів. Наголошує на безпідставність висновку суду щодо того, що обвинувачена не мала впливу на особу, вповноважену на виконання функцій держави, а також те, що заявникам ОСОБА_21 та ОСОБА_22 про цей факт було відомо, з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 29.03.2021 року у справі №554/5090/16-к.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, пояснення обвинуваченої, яка просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Вирок суду це акт правосуддя, спрямований на захист порушених прав і свобод людини й інтересів держави, в якому суд на основі всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього дослідження доказів робить висновок про винуватість або невинуватість обвинуваченого і приймає рішення про притягнення або не притягнення його до кримінальної відповідальності, вирішуючи інші, пов`язані з висновками суду, юридичні питання.

Зі змісту ст.370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п.п.1-3 ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.374 КПК України, мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд, встановлений ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що згідно зі статтею 6 параграфу 1 Європейської конвенції з прав людини, рішення судів повинні містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» від 27 вересня 2001 року, заява №49684/99). Водночас статтю 6 параграфу першого не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожен аргумент сторін. Питання чи дотримався суд свого обов`язку у такому випадку слід розглядати у світлі обставин кожної справи (рішення у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, "Салов проти України» від 06 вересня 2005 року", заява № 65518/01).

При розгляді справи суд повинен дослідити докази, як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які б виключали сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути обов`язково мотивованим у вироку.

Однак, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції поза увагою залишив вказані вимоги закону, якими передбачено, що суд зобов`язаний мотивувати прийняте рішення, обґрунтувати свої висновки у кримінальному провадженні, аргументувати свою позицію та переконливо довести, чому одні докази покладені в його основу, а інші - відкинуті або не враховані.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у наданні неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, а також в одержанні неправомірної вигоди для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

За результатами судового розгляду суд першої інстанції дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено в діях ОСОБА_8 складу злочинів, передбачених ч.1 ст.369, ч.2 ст.369-2 КК України та на підставі положень п.3 ч.1 ст.373 КПК України виправдав обвинувачену у зв`язку з відсутністю в її діях складу даних кримінальних правопорушень.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях не визнала та надала показання, що як фізична особа-підприємець надавала юридичну допомогу під час проходження військовослужбовцями військово-лікарської комісії у військовому шпиталі в АДРЕСА_1 . У юридичну допомогу входило надання консультацій, ознайомлення зі справою військовослужбовця, отримання консультацій у приватних лікарів щодо визначення діагнозу, тобто висновку про наявну хворобу тощо. З військовослужбовцями укладала відповідні договори про надання юридичної допомоги. Згідно з договором консультація коштувала 500 грн, а потім додаткові витрати в залежності від обсягу необхідної роботи. У 2022 році познайомилася з головою ВЛК ОСОБА_19 . Допомагала, як волонтер, залучати від підприємств кошти для ремонту шпиталю. Також познайомилася з лікарем-психіатром ОСОБА_20 . Тубус з-під чаю з грошовими коштами у кабінеті ОСОБА_20 не залишала. Це є наклепом зі сторони ОСОБА_20 . Вважає, що таким чином ОСОБА_20 намагався приховати свою незаконну діяльність, оскільки ходили чутки, що він пропонував військовослужбовцям платити гроші за отримання висновку щодо списання з військової служби. Так само ніколи не передавала голові ВЛК ОСОБА_19 конверта з доларами США. Тим більше була обізнана, що ОСОБА_19 не наділений повноваженнями особисто вирішувати питання щодо визнання військовослужбовців непридатними до військової служби. Щодо епізоду по наданню грошових коштів ОСОБА_24 вважає, що це була провокація. Після зустрічі з ОСОБА_24 уклала з ним відповідний договір. Повідомила про необхідність згідно договору за надані послуги заплатити 4500 грн, що останнім було зроблено. Юридична допомога полягала у вищезазначених діях. Також під час проходження ОСОБА_24 лікарської комісії звертала увагу лікарів шпиталю на наявні проблеми з його здоров`ям, про які, у свою чергу, була обізнана після консультацій з приватними лікарями. Також згідно з договором повідомляла ОСОБА_24 про необхідність заплатити їй 500 доларів США, з яких останній заплатив лише половину. Отримані кошти брала виключно для себе за проведену роботу, вартість якої визначала на власний розсуд. Нікому не планувала та не передавала отримані кошти, у тому числі лікарям шпиталю та голові ВЛК ОСОБА_19 . Вислів у ході розмов з ОСОБА_24 про те, що «не я одна задіяна у процесі» означав консультацію з приватними лікарями; вислів «щоб вони контролювали процес» означав, що особисто маю контролювати весь процес проходження ВЛК, в якому лікарі проводять огляди та складають відповідні висновки; вислів «роздути» означав про необхідність більш повно описати встановлений діагноз хвороби; вислів «занести комусь дати» означав розрахуватися з приватними лікарями за надані ними консультації щодо встановлення діагнозу. Також аналогічний договір про надання юридичних послуг був укладений з військовослужбовцем ОСОБА_22 , який згідно з договором спочатку заплатив 4500 грн, а потім 200 та 100 доларів США. Вказані грошові кошти брала за свою виконану роботу, виключно для себе. Гроші від ОСОБА_22 для лікарів ВЛК та голови ВЛК ОСОБА_19 не брала та не планувала передавати.

Суд першої інстанції взявши до уваги такі показання обвинуваченої ОСОБА_8 , визнавши їх правдивими, фактично поклав їх в основу виправдувального вироку, при цьому відкинув решту доказів сторони обвинувачення. В той же час, на переконання апеляційного суду, оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, суд першої інстанції не навів переконливих доводів на підтвердження своїх висновків, наведених в мотивувальній частині виправдувального вироку, а тому колегія суддів визнає передчасним висновок суду про недоведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.369, ч.2 ст.369-2 КК України.

Зокрема, як обґрунтовано звертає увагу прокурор в поданій апеляційній скарзі, надаючи пріоритет показанням обвинуваченої ОСОБА_8 , суд першої інстанції взагалі залишив поза увагою показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , належної правової оцінки їм не надав, доводи сторони обвинувачення щодо наявності у показаннях свідків фактичних даних, що доводять вину обвинуваченої не проаналізував.

В той же час, свідок ОСОБА_19 в суді першої інстанції надав показання, що проходить військову службу у військовому шпиталі, в якому обіймає посаду начальника поліклініки військової частини НОМЕР_12 Національного військово-медичного клінічного центру, а також обіймає посаду голови військово-лікарської комісії (ВЛК). У вересні 2022 року познайомився з ОСОБА_8 , яка звернулась до нього як волонтер з пропозицією надання благодійної допомоги шпиталю. Розповів їй про проблеми, які існували в шпиталі, та надав благодійний банківський рахунок військової частини. У подальшому, на вказаний рахунок від різних фізичних осіб надійшли кошти, на загальну суму близько 80 тис грн. ОСОБА_8 періодично зверталась до нього з різними питаннями для отримання консультацій щодо проходження військовослужбовцями медичних оглядів. Одного дня до нього звернувся військовослужбовець на прізвище ОСОБА_25 , від якого дізнався, що ОСОБА_8 бере у військовослужбовців гроші для членів ВЛК для прийняття військово-лікарською комісією необхідного рішення. Пізніше, від інших військовослужбовців дізнавався, що вони надавали ОСОБА_8 гроші для лікарів, однак потрібного рішення ВЛК не отримували. 01.02.2023 року близько 18 години, до нього зателефонував лікар-психіатр ОСОБА_20 та повідомив, що у себе в робочому кабінеті виявив у тубусі з-під чаю долари США. ОСОБА_20 приніс цей тубус до нього в кабінет та повідомив, що вдень до нього в кабінет заходила ОСОБА_8 , залишила цю банку з-під чаю та вийшла. Коли вирішив попити чаю, то виявив у цій банці гроші. Вказаний тубус ОСОБА_20 приніс до нього в кабінет. Вони склали рапорт та повідомили про цей випадок командира військової частини та правоохоронні органи. Після цього тубус з-під чаю з грошовими коштами поклав до себе у сейф. Наступного дня, в другій половині, приїхали працівники поліції та вилучили цей тубус з коштами. З ОСОБА_20 у нього були робочі відносини. Лікар-психіатр ОСОБА_20 був прикомандирований до їхньої військової частини. Кому призначались гроші, виявлені ОСОБА_20 у тубусі з-під чаю не знає. Кошти могли призначатися ОСОБА_20 , який у той час проводив обстеження військовослужбовця на прізвище ОСОБА_25 , з яким займалася ОСОБА_8 , водночас допускає, що могли бути адресовані і йому. Через деякий час, після виявлення ОСОБА_20 грошових коштів, до нього в службовий кабінет забігла ОСОБА_8 , поклала на стіл конверт та вибігла з кабінету. Після подій з ОСОБА_20 допускав, що в конверті можуть знаходитись грошові кошти. Конверт в руки не брав, не перевіряв його вміст та залишив лежати на столі. Зателефонував слідчому, який проводив досудове розслідування за фактом виявлення ОСОБА_20 грошових коштів, та повідомив про цей випадок. У цей же день чи наступний, точно не пам`ятає, прибув слідчий, у присутності понятих відкрив цей конверт та виявив всередині 200 доларів США, які вилучив.

Свідок ОСОБА_20 в суді показав, що у 2022 році проходив військову службу та був у відрядженні в військовому шпиталі, де тимчасово виконував обов`язки начальника психо-терапевтичного кабінету. У його обов`язки входило прийом пацієнтів, встановлення діагнозу, виписка рецептів, виписка направлень на стаціонарне лікування тощо. Якщо пацієнт (військовослужбовець) отримував психічну травму і стан його погіршувався, відповідне подання спрямовував у гарнізонну ВЛК в м. Вінниця для вирішення питання щодо його непридатності до військової служби. Одноособово не мав повноважень визнати таку особу непридатною. У кабінеті, де було його робоче місце, крім нього знаходилась медична сестра, яка була присутньою на прийомі та вела журнал амбулаторних хворих. В день приймав близько 40 осіб, з яких від 5 до 15 відправляв на стаціонарне лікування. Робочий час фактично був ненормований. У грудні 2022 року ОСОБА_19 познайомив його з ОСОБА_8 , яку представив як волонтера. Після цього ОСОБА_8 кілька разів заходила до нього в кабінет з пацієнтами, інтереси яких представляла як юрист, для отримання консультацій, довідок тощо. В один із днів січня 2023 року ОСОБА_8 зайшла в кабінет та залишила тубус з чаєм. Сприйняв це, як прояв гостинності з її боку. Цей тубус стояв у кабінеті кілька днів. Потім вирішив попити чаю та коли відкрив тубус, побачив всередині грошові кошти, загорнуті у канцелярські файли. Кошти в руки не брав, а відразу заніс їх до кабінету ОСОБА_19 , доповів про цей випадок у письмовій формі та залишив тубус у нього в кабінеті. Коли відкривав тубус з чаєм бачив, що на ньому не була порушена пломба виробника. Чи була присутньою в кабінеті медична сестра під час принесення ОСОБА_8 тубусу з чаєм та виявленням у подальшому ним грошових коштів, не пам`ятає. Якихось звернень чи домовленостей від ОСОБА_8 щодо осіб, яких вона представляла, до нього не було. Не розуміє, з якою метою вона принесла грошові кошти в тубусі з чаєм та залишила в його кабінеті.

Без належної оцінки залишилися показання свідка ОСОБА_24 , який надав показання, що на початку 2022 року під час проходження військової служби отримав на полігоні травму. Восени 2022 року проходив військово-лікарську комісію щодо придатності до військової служби. Інші військовослужбовці порадили звернутися до ОСОБА_8 , як до особи, яка може допомогти отримати справедливе рішення ВЛК, у його випадку щодо отримання висновку ВЛК, яке відповідає стану його здоров`я, а саме про обмеження чи непридатності до військової служби. Зателефонував ОСОБА_8 , оскільки вважав, що вона здатна допомогти йому у вирішенні його питання щодо отримання справедливого висновку ВЛК, та одного дня після обіду зустрівся нею. ОСОБА_8 запропонувала укласти договір про надання юридичних послуг щодо супроводу під час проходження ВЛК. Згідно з договором необхідно було сплатити 4500 грн. Прочитав, погодився з умовами договору, заплатив кошти в сумі 4500 грн та отримав копію договору на руки. Крім того, ОСОБА_8 повідомила, що додатково також необхідно буде платити лікарям від 3 до 5 тисяч доларів США за отримання позитивного висновку ВЛК. Йому не сподобалися озвучені нею великі суми грошових коштів. Зрозумів для себе, що бажаний результат під час проходження ВЛК не отримає, а тому з цього приводу звернувся в поліцію та написав заяву щодо конфіденційної співпраці з правоохоронними органами. У подальшому, під час проходження медичних оглядів ОСОБА_8 брала його медичні документи та показувала лікарям. Потім, під час наступної зустрічі ОСОБА_8 повідомила про необхідність заплатити лікарям 500 доларів США за швидке вирішення питання щодо отримання висновку ВЛК про обмеження чи непридатності до військової служби. Відповів їй, що наразі не має необхідної суми грошей, на що вона запропонувала, щоб заплатив їй озвучену суму двома траншами по 250 доларів США. Вдома взяв власні 250 доларів США, прийшов у відділення поліції, де поліцейські їх описали, повернули йому, та потім ці кошти передав ОСОБА_8 . Другу частину коштів, 250 доларів США, ОСОБА_8 не передавав, оскільки вона була затримана правоохоронними органами.

Поза увагою суду першої інстанції залишились показання свідка ОСОБА_22 , який повідомив, що є діючим військовослужбовцем. В лютому-березні 2022 року проходив ВЛК. Перед проходженням ВЛК вважав, що лікарі можуть неналежним чином виконувати свої обов`язки. Знайомі військовослужбовці порадили звернутися до ОСОБА_8 , яка надавала юридичні послуги щодо здійснення контролю за законністю прийнятих рішень ВЛК. Після зустрічі уклав з нею усний договір про надання відповідних юридичних послуг. За надання цих послуг заплатив 4500 грн. У подальшому, коли почав безпосередньо проходити військово-лікарську комісію побачив, що ОСОБА_8 нічого не робить. Фактично її діяльність обмежувалася тим, що вона просто заводила його до лікарів та забирала в шпиталі його медичну справу. Водночас ОСОБА_8 казала, що можуть бути додаткові витрати та попросила близько 300 доларів США, скільки точно, не пам`ятає. Склалося припущення, що ці додаткові грошові кошти призначалися для лікарів, але це неточно. Можливо просила додаткові кошти для особистої вигоди. Вважає, що ОСОБА_8 не мала впливу на лікарів ВЛК. Як бойовий медик бачив, що вона взагалі не розуміється у медичній документації. Оскільки відчув, що ОСОБА_8 вводить його в оману та не займається його справою, звернувся до правоохоронних органів. Під контролем працівників правоохоронних органів двічі передавав ОСОБА_8 грошові кошти. Яку суму передавав перший раз, не пам`ятає. Останній раз передав ОСОБА_8 100 доларів США та її було затримано правоохоронними органами.

Проаналізувавши вищенаведені показання свідків, колегія суддів звертає увагу, що показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 фактично спростовують показання обвинуваченої ОСОБА_8 , в той же час врахувавши показання обвинуваченої, які є протилежними до показань вказаних свідків, суд першої інстанції не вказав, чому він взяв до уваги показання обвинуваченої та відкинув показання свідків, у вироку суду відсутні належні мотиви та підстави такого рішення.

З незрозумілих причин суд першої інстанції прийшов до висновку, що обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні спростувала показання свідка ОСОБА_20 щодо залишення в його кабінеті тубусу з-під чаю з грошовими коштами, оскільки пояснила, що ніколи не залишала в його кабінеті грошові кошти та вважає це наклепом зі сторони ОСОБА_20 .

Як слідує з матеріалів провадження показання обвинуваченої ОСОБА_8 та показання свідка ОСОБА_20 є протилежними, суперечливими, а тому для оцінки правдивості їх показань суду першої інстанції необхідно було надати оцінку їхнім показанням в сукупності із іншими доказами даного кримінального провадження на предмет їх узгодженості та взаємозв`язку.

Відхилення показань свідка ОСОБА_20 керуючись виключно показаннями обвинуваченої ОСОБА_8 викликає обґрунтований сумнів у оцінки показань в контексті приписів ст.94 КПК України.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

В той же час, зазначені показання свідків, а також письмові докази сторони обвинувачення фактично були проігноровані судом.

На переконання апеляційного суду, мотивування та оцінка судом першої інстанції як правдивих показань обвинуваченої ОСОБА_8 , є поверхневою, що з урахуванням конкретних обставин справи, коли свідки, які не пов`язані між собою, зокрема як зі сторони військово-лікарської комісії, так зі сторони військовослужбовців категорично стверджують, що саме ОСОБА_8 залишила грошові кошти в конверті, в тубусі з чаю в кабінетах голови та члена військово-лікарської комісії (показання ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ) та висловила пропозицію військовослужбовцям надати їй грошові кошти за сприяння в прийнятті головою військово-лікарської комісії рішення на їх користь щодо встановлення непридатності (обмеженої придатності) до військової служби (показання ОСОБА_21 та ОСОБА_22 ). Зазначені обставини вказують на очевидні істотні суперечності в показаннях обвинуваченої та свідків, що логічними висновками судом першої інстанції вирішені не були.

Не містить вирок суду і достатніх обґрунтувань про відхилення як доказів даних протоколів НСРД, зокрема даних:

- протоколу негласного аудіо-відео контролю особи від 08.02.2023 року, в ході якого зафіксовано розмову обвинуваченої ОСОБА_8 зі свідком ОСОБА_21 . Так, згідно вказаного протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій негласного аудіо-, відео контролю особи № 681т/55/105-2023 від 08.02.2023 року, задокументовано обставини зустрічі, яка мала місце 07.02.2023 року близько 10 години 55 хвилин за адресою АДРЕСА_2 , поблизу військового шпиталю між ОСОБА_8 та військовослужбовцем ОСОБА_21 ході вказаної зустрічі ОСОБА_8 запевняє ОСОБА_21 , що після консультацій з лікарями є можливість позитивного вирішення його питання щодо «списання» з військової служби через раніше отримані травми, за що можуть бути додаткові витрати «плюс п`ятсот», оскільки у цьому процесі буде задіяна не тільки вона. Також просить за можливістю надати в якості авансу 250 доларів США, щоб «вони контролювали весь процес», щоб вона просто прийшла і сказала, що він згоден, щоб уже готувати, все як треба, щоб писали щоб не було цієї халатності, вона ще раз підійде і скаже, щоб уже цю людину вели нормально, підтвердила, що все можливо, головне щоб розписали по цим діагнозам все. В цій же розмові на запитання ОСОБА_26 щодо пенсії, відповіла, що пенсія це окремо мсек, там взагалі такі корупціонери конкретні, 1000 доларів дають це без ноги навіть, а потім через рік приходять і є нога, взагалі з ними важко працювати, вона з ними працює, но їй не просто, іноді людям навіть стидно такі суми говорити. Повідомила, що там взагалі не зрозуміло за що беруть такі гроші, тут хоч якась допомога (а.п.72-76 т.3);

- протоколу негласного аудіо-відео контролю особи від 10.02.2023 року №720т/55/105-2023, згідно з яким 09.02.2023 року близько 15 години 41 хвилин ОСОБА_27 зустрівся з ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , поблизу військового шпиталю. Під час зустрічі ОСОБА_8 повідомляє, що він після Новограда заново буде тут проходити ВЛК і саме тут будуть виписувати документи, в основному йдемо на списання, не дай Бог що, вона запевнила, що гроші поверне, тому що гроші не бере за те, що не робить, і його підстрахувала половину 250 доларів, як вони раніше і домовлялись, а іншу частини грошей вже як документи в руки отримаєте. Повідомила, що бере у валюті у кого яка є, бо це все гроші, але коли приносять гривнями, то пачка виходить, і не зручно ні туди ні сюди з ними, занести кому-то дать, і виходить такий пакован. Запевнила, щоб він не переживав, бо це її хліб, і не в її інтересах когось ображати, так як це її репутація і їй потрібно, щоб більше людей було (а.п.77-80 т.3);

- протоколу про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту № 841т/55/105-2023 від 15.02.2023, згідно якого 09.02.2023 року близько 15 години 40 хвилин ОСОБА_27 зустрівся з ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , поблизу військового шпиталю та передав їй грошові кошти в сумі 250 доларів США (а.п.81-82 т.3) та спеціального слідчого експерименту № 1198т/55/105-2023 від 03.03.2023, згідно якого 27.02.2023 близько 12 години 10 хвилин ОСОБА_22 зустрівся з ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , поблизу військового шпиталю та передав грошові кошти в сумі 200 доларів США (а.п.81-85 т.3);

- протоколу негласного аудіо-відео контролю особи від 07.03.2023 року №1278т/55/105-2023, з якого слідує, що ним задокументовано обставини зустрічі, яка мала місце 23.02.2023 року між ОСОБА_8 та військовослужбовцем ЗСУ ОСОБА_22 , під час якої ОСОБА_8 повідомляє ОСОБА_28 про необхідність надати їй 200 доларів США, так як вона буде підписувати документи і щоб не було ніяких нюансів (а.п.87-90 т.3);

- протоколу про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії негласного аудіо-, відео контролю особи №1279т/55/105-2023 від 07.03.2023 року, відповідно до якого 03.03.2023 року близько 11 години 06 хвилини ОСОБА_29 зустрівся з ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , поблизу військового шпиталю. Під час зустрічі ОСОБА_8 повідомляє ОСОБА_28 , що практично вирішено питання щодо отримання ним висновку про обмеження у проходженні військової служби та про необхідність донести відповідні результати аналізів. Також вказує, що для отримання висновку «обмежено придатний» необхідний підпис ще одного лікаря та за співпрацю необхідно доплатити ще 100 доларів США. Вказала, коли буде розрахунок тоді і буде документ (а.п.91-96 т.3);

- протоколу про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії негласного аудіо-, відео контролю особи № 1280т/55/105-2023 від 07.03.2023 року, з якого вбачається, що ним зафіксовано обставини розмови та зустрічі 27.02.2023 року близько 12 години 11 хвилини ОСОБА_8 з військовослужбовцем ОСОБА_22 за адресою АДРЕСА_2 , поблизу військового шпиталю. Під час зустрічі ОСОБА_22 повідомляє ОСОБА_8 про необхідність пройти терапевта, на що вона каже, що піде до терапевта та попросить, щоб для нього написали рішення (а.п.97-102 т.3);

- протоколу про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії негласного аудіо-, відео контролю особи №1281т/55/105-2023 від 07.03.2023 року, за яким 06.03.2023 року близько 10 години 43 хвилини відбулась зустріч ОСОБА_22 з ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , поблизу військового шпиталю, під час якої ОСОБА_8 нагадує ОСОБА_30 про необхідність сплати їй 100 доларів США та повідомляє, що піде все підпише по його справі (а.п.103-105 т.3);

- протоколу про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії негласного аудіо-, відео контролю особи №1282т/55/105-2023 від 07.03.2023 року, згідно з яким 06.03.2023 року близько 10 години 43 хвилини відбулась зустріч ОСОБА_22 з ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , поблизу військового шпиталю. Під час зустрічі ОСОБА_29 просить ОСОБА_8 пришвидшити процес отримання ним відповідних документів, оскільки знайомий вже знайшов йому місце. На що ОСОБА_8 відповіла, що вони теж хочуть і йдуть на поступки, це її робота, і тому повинен бути відповідний документ (а.п.106-109 т.3);

- протоколу про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії негласного аудіо-, відео контролю особи №1348т/55/105-2023 від 13.03.2023 року, яким задокументовано обставини зустрічі, яка відбулась 03.03.2023 року між військовослужбовцем ОСОБА_31 зустрівся з ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , поблизу військового шпиталю. Під час зустрічі ОСОБА_21 просить ОСОБА_8 допомогти отримати у лікаря довідку про перебування на лікуванні за місцем проживання до 8 числа, на що ОСОБА_8 повідомляє, що це їй самій необхідно буде підходити і треба буде щось давати, запитує чи він розуміє в чому справа та просить відразу надати їй 2000 гривень або перерахувати на картку, поки керівники ще на місці. Повернувшись на місце зустрічі повідомляє, що все підписано, до 8-го числа він знаходиться вдома на лікуванні. Крім того, ОСОБА_8 нагадує ОСОБА_21 про необхідність доплатити їй 250 доларів США за отримання позитивного рішення про «списання» з військової служби (а.п.111-115 т.3);

- протоколу про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту з якого вбачається, що 06.03.2023 року близько 10 години 43 хвилини ОСОБА_22 зустрівся з ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , поблизу військового шпиталю та передав грошові кошти в сумі 100 доларів США (а.п.118-119 т.3);

- протоколу про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту №1421т/55/105-2023 від 14.03.2023 року, яким зафіксовано, що 03.03.2023 року близько 15 години 48 хвилини ОСОБА_32 зустрівся з ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , поблизу військового шпиталю та перерахував зі свого карткового рахунку № НОМЕР_15 через мобільний додаток на вказаний ОСОБА_8 картковий рахунок № НОМЕР_16 грошові кошти в сумі 2000 гривень за отримання довідки про звільнення останнього від службових обов`язків на п`ять діб. Після чого ОСОБА_8 на декілька хвилин зайшла у приміщення військового госпіталю, а коли повернулась передала ОСОБА_33 вказану довідку (а.п.120-121 т.3);

- протоколу про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії негласного аудіо-, відео контролю особи № 1563т/55/105-2023 від 22.03.2023 року, яким встановлено, що ОСОБА_8 упродовж лютого-березня 2023 року зустрічалася з головою військово-лікарської комісії ОСОБА_19 в кабінеті № 5 адміністративної будівлі 409 військового шпиталю за адресою АДРЕСА_2 . У ході розмов ОСОБА_8 отримує консультації у ОСОБА_19 , за яким станом здоров`я військовослужбовці можуть бути визнані обмежено придатними чи непридатними до військової служби, порядком проходження ними лікування, отримання направлень, проведення операцій тощо, а також висловлює своє незадоволення щодо висновків лікарів « ОСОБА_34 », « ОСОБА_35 » та інших лікарів про оцінку ними стану здоров`я військовослужбовців (а.п.122-205 т.3).

Колегія суддів, оцінюючи комплексно та системно зміст розмов обвинуваченої та свідків даного кримінального провадження, які зафіксовані в протоколах за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій), вважає, що суд першої інстанції не навів переконливих доводів на підтвердження своїх висновків щодо того, що висловлювання ОСОБА_8 під час розмови з ОСОБА_21 та ОСОБА_23 не свідчать про отримання нею грошових коштів для голови військово-лікарської комісії ОСОБА_19 за вплив на прийняття ним рішення щодо придатності свідків до військової служби та відповідно про не доведеність об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Колегія суддів наголошує, що надання оцінки, вирваним з контексту фразам, без комплексної та системної оцінки змісту всіх розмов обвинуваченої зі свідками, зафіксованими у результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій, не проведення аналізу таких розмов на відповідність умовам договорів, укладених про надання юридичної допомоги від 26.01.2023 року між ФОП ОСОБА_8 та ОСОБА_21 , предметом якого було надання ОСОБА_8 усіма законними методами та способами правової допомоги ОСОБА_21 , у вирішенні питань з якими він звернувся, але лише в рамках Закону та товарного чеку від 26.01.2023 року, згідно якого вартість надання юридичної допомоги становить 4500,00 грн та аналогічному усному договору з ОСОБА_23 на суму 4500 грн, узгодженості даних матеріалів НСРД, даних договорів про наданням юридичних послуг із поясненнями самої обвинуваченої, в тому числі щодо її висловів у ході розмов з ОСОБА_24 про те, що «не я одна задіяна у процесі» означав консультацію з приватними лікарями; вислів «щоб вони контролювали процес» означав, що особисто маю контролювати весь процес проходження ВЛК, в якому лікарі проводять огляди та складають відповідні висновки; вислів «роздути» означав про необхідність більш повно описати встановлений діагноз хвороби; вислів «занести комусь дати» означав розрахуватися з приватними лікарями за надані ними консультації щодо встановлення діагнозу та узгодженості із показаннями відповідних свідків, які ствердно засвідчили в суді першої інстанції, що гроші, які не були обумовлені договорами за надання відповідних юридичних послуг, були за пропозицією обвинуваченої спрямовані саме за сприяння в прийнятті військово-лікарською комісією рішення на їх користь щодо встановлення непридатності (обмеженої придатності) до військової служби.

Колегія суддів вважає, що вирок суду не містить достатніх обґрунтувань про дійсний зміст спілкування обвинуваченої із свідками, обґрунтувань що вказані протоколи не підтверджують обставин обговорення впливу на осіб, уповноважених на виконання функцій держави за прийняття позитивного рішення у вирішенні їх питання щодо придатності до військової служби та тієї обставини, що мова про гроші в розмовах між ОСОБА_8 та ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , зафіксованих під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, могла дійсно йти про оплату консультацій з приватними лікарями.

На думку апеляційного суду, показання вказаних свідків у поєднанні з фактичними даними, що містяться у згаданих протоколах негласних слідчих (розшукових) дій, мають значення для з`ясування обставин, які в силу ст.91 КПК України належать до предмета доказування у кримінальному провадженні, і в юридичному розумінні вони могли вплинути на суть остаточного судового рішення у даній справі за обвинуваченням ОСОБА_8 .

Крім того, в частині висновків суду про недоведеність стороною обвинувачення наявності об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, в діях обвинуваченої по епізоду надання голові ВЛК ОСОБА_19 200 (двохсот) доларів США та по епізоду надання лікарю-психіатру ОСОБА_20 грошових коштів в сумі 1 750 доларів США та 50 Євро з метою їх подальшої передачі голові військово-лікарської комісії ОСОБА_19 колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу злочину на підставі сукупності непрямих доказів (стосовно цього елемента доказування), які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Доказування, зокрема в такій категорії справ, досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) винуватості особи (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 грудня 2020 року, справа № 728/578/19, провадження № 51-3411км20; від 20 жовтня 2021 року, справа № 759/14119/17, провадження № 51-2274км21).

Враховуючи викладене, обґрунтування у вироку суду, що лише показання ОСОБА_20 щодо обставин надання ОСОБА_8 неправомірної вигоди в тубусі з-під чаю та відтворені ним цих обставин під час слідчого експерименту та лише показання ОСОБА_19 щодо надання ОСОБА_8 паперового конверту з грошовими коштами, не доводять поза розумним сумнівом факт вчинення вказаного кримінального правопорушення обвинуваченою, оскільки в даному кримінальному провадженні відсутні матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації, якими було б підтверджено факт надання ОСОБА_8 неправомірної вигоди лікарю-психіатру ОСОБА_20 для голови ВЛК ОСОБА_19 та органом досудового розслідування заходи щодо відшукання та фіксування на тубусі з-під чаю, грошових коштах, канцелярських файлах, в яких знаходились кошти, чи конверті, в якому знаходились кошти, будь-якої слідової інформації (відбитків пальців рук, наявності букального епітелію, слідів запаху тощо) належної ОСОБА_8 не вживались, не ґрунтуються на вищезазначених вимогах законодавства, при цьому, окрім показань ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , є інші докази сторони обвинувачення і позиція сторони обвинувачення щодо наявності у цих доказах даних, що доводять вину обвинуваченої суд першої інстанції не врахував та належної правової оцінки на спростування такої позиції не надав.

Щодо стосується висновків суду, що ОСОБА_8 не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, колегія суддів звертає увагу на наступне.

У постанові ОП ККС Верховного Суду від 29 березня 2021 року у справі №554/5090/16-к зроблено висновок про те, що суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК, може бути будь-яка особа, яка в уяві того, хто здійснює підкуп, здатна здійснити реальний вплив на особу, уповноважену на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування. При цьому, оскільки диспозиція ч.2 ст.369-2 КК текстуально не конкретизує характеру впливу на особу, уповноважену на виконання функцій держави, поняттям впливу охоплюється в тому числі використання дружніх, родинних, особистих стосунків з особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тощо.

Отже, відповідальність за ч.2 ст.369-2 КК настає за умови, що особа одержує неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення іншою, визначеною статтею КК особою.

У цьому провадженні ОСОБА_8 інкримінується одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_21 та від ОСОБА_23 для голови військово-лікарської комісії ОСОБА_19 за вплив на прийняття ним рішення щодо непридатності військовослужбовців ОСОБА_21 та ОСОБА_23 до військової служби.

Передусім колегія суддів зауважує, що ОСОБА_19 був головою військово-лікарської комісії начальником поліклініки військової частини НОМЕР_12 Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», а отже є службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі обов`язки, і який не тільки знав, а й спільно працював із іншими членами військово-лікарської комісії.

Військовослужбовці ОСОБА_21 та ОСОБА_23 проходячи ВЛК у військовому госпіталі в АДРЕСА_1 (в/ч НОМЕР_12 ) були обізнаними, що саме ОСОБА_19 обіймає посаду голови військово-лікарської комісії та є начальником поліклініки військової частини НОМЕР_12 , і так само не виникає сумнівів у апеляційного суду, що обвинувачена теж була обізнана про даний загальновідомий факт.

Наразі за визначеними Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу», наказу Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України" (в редакціях станом січень 2023 року) кожен військовозобов`язаний проходить комісію ВЛК з метою визначення ступеня придатності до несення служби. При цьому звільнення військовослужбовців з військової служби під час воєнного стану здійснюється за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби.

Тобто, саме військово лікарська комісія, яку очолює її голова має право видавати висновок про непридатність для військової служби, якщо особа не відповідає вимогам до здоров`я та фізичного стану, необхідних для виконання військових обов`язків, і на переконання колегії суддів свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_23 , звернувшись, до ОСОБА_8 , як до особи, яка надає правову допомогу в процесі проходження військовослужбовцями військово-лікарської комісії у військовому шпиталі в АДРЕСА_1 щодо придатності до військової служби, зокрема отримання висновку ВЛК, яке відповідає стану їх здоров`я, а саме про обмеження чи непридатності до військової служби, це усвідомлювали.

З показань свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_23 слідує, що інші військовослужбовці порадили звернутися до ОСОБА_8 , як до особи, яка може допомогти отримати справедливе рішення ВЛК та яка надавала юридичні послуги щодо здійснення контролю за законністю прийнятих рішень ВЛК.

Згідно показань обвинуваченої ОСОБА_8 , остання у 2022 році познайомилася з головою ВЛК ОСОБА_19 , допомагала, як волонтер залучати від підприємств кошти для ремонту шпиталю. Також познайомилася з лікарем-психіатром ОСОБА_20 .

З показань ОСОБА_19 вбачається, що у вересні 2022 року познайомився з ОСОБА_8 , яка звернулась до нього як волонтер з пропозицією надання благодійної допомоги шпиталю. Розповів їй про проблеми, які існували в шпиталі, та надав благодійний банківський рахунок військової частини. У подальшому, на вказаний рахунок від різних фізичних осіб надійшли кошти, на загальну суму близько 80 тис грн. ОСОБА_8 періодично зверталась до нього з різними питаннями для отримання консультацій щодо проходження військовослужбовцями медичних оглядів.

Свідок ОСОБА_20 повідомив, що у грудні 2022 року ОСОБА_19 познайомив його з ОСОБА_8 , яку представив як волонтера. Після цього ОСОБА_8 кілька разів заходила до нього в кабінет з пацієнтами, інтереси яких представляла як юрист, для отримання консультацій, довідок тощо.

Врахувавши вищенаведене, проаналізувавши показання обвинуваченої та свідків, оцінивши у сукупності зміст інформації, відображеної в матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій (протоколах про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту та за результатами проведення аудіо, відеоконтролю особи), колегія суддів вважає таким, що не ґрунтується на матеріалах провадження висновок суду про те, що свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_23 не усвідомлювали здатність обвинуваченої здійснити реальний вплив на особу, уповноважену на виконання функцій держави, а саме на військово-лікарську комісію щодо отримання бажаного для них висновку про непридатність до військової служби. На переконання апеляційного суду, місцевий суд залишив поза увагою висловлювання обвинуваченої ОСОБА_8 щодо обставини, умов та строків, за яких вона завдяки своєму впливу зможе організувати позитивне вирішення питання щодо непридатності до військової служби у разі виконання останніми умов щодо суми, строків та способу надання неправомірної вигоди.

При цьому необхідно зауважити, що для кримінально правової оцінки дій особи за ч.2 ст. 369-2 КК необхідно встановити можливість суб`єкта цього діяння потенційно здійснити вплив на інших осіб, у здійсненні якого зацікавлений той, хто передає неправомірну вигоду, що узгоджується із правовими висновками Верховного суду у справі №686/8627/22 від 21 травня 2024 року.

Диспозиція ч.2 ст.369-2 КК визначає, як кримінально каране діяння прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або пропозицію чи обіцянку здійснити вплив за надання такої вигоди.

Таким чином, спосіб здійснення впливу й те, чи мав місце такий вплив, перебувають поза межами об`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення, а тому безпосередньо сам вплив на особу, уповноважену на виконання функцій держави, значення для кваліфікації за ч. 2 ст. 369 -2 КК не мають, а перебувають поза межами складу згаданого злочину. Фактично у ст.369-2 КК йдеться про поведінку, що передує впливу на особу, уповноважену на виконання функцій держави (постанова Верховного Суду №991/492/19 від 21 листопада 2022 року).

Виходячи із рекомендацій інших військовослужбовців, знайомства та зв`язків ОСОБА_8 із головою та іншими членами ВЛК, в сукупності із фактом отримання нею коштів, не обумовлених договорами про надання юридичної допомоги, ОСОБА_21 та ОСОБА_23 обґрунтовано могли розраховувати, що пропозиції та обіцянки ОСОБА_8 за неправомірну вигоду здійснити вплив на особу, уповноважену на виконання функцій держави, є реальними та що обвинувачена має можливість використати свій вплив на голову ВЛК ОСОБА_19 задля прийняття рішення щодо непридатності військовослужбовців ОСОБА_21 та ОСОБА_22 до військової служби.

Додатково колегія суддів зауважує, що вочевидь рішення ВЛК приймається колегіально. Однак як зловживання впливом можуть оцінюватися дії особи, яка впливає на окремих членів колегіального органу, які спільно приймають рішення, які входять до компетенції цього органу незалежно від результатів такого впливу чи відсутності впливу взагалі, при цьому ОСОБА_19 , будучи головою військового госпіталю та військово-лікарської комісії, використовуючи службовий авторитет, свої зв`язки зі службовими особами у медичній та військовій сферах, а також пов`язані із цим можливості, здатен здійснити реальний вплив на прийняття обумовлених рішень ВЛК.

Аргументи суду першої інстанції, що свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_23 під час допиту в судовому засіданні не стверджували, щоб ОСОБА_8 висловлювала необхідність надання грошових коштів саме для голови ВЛК ОСОБА_19 колегія суддів не визнає слушними, оскільки цілком логічним є та обставина, що якщо особа вдається до протиправної діяльності, то вона має на меті максимально замаскувати суть протиправних розмов, не оговорюючи безпосередні прізвища конкретних осіб та свою таку протиправну діяльність, що має оцінюватися судом з усього комплексу розмов. В той же час, суд першої інстанції не проаналізував весь зміст розмов в контексті чи не свідчать вони про, те, що намір отримати неправомірну вимогу було спрямовано саме для ОСОБА_19 , як голови військово-лікарської комісії.

На переконання колегії суддів, залишення поза увагою доказів сторони обвинувачення, які можуть мати суттєве значення для правильного встановлення обставин та які згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню, не врахування таких відомостей, не проведення ґрунтовного аналізу усіх досліджених доказів з точки зору належності й взаємозв`язку, не надання оцінки усіх доказів обвинувачення в їх сукупності свідчать про очевидний однобічний судовий розгляд даного кримінального провадження та порушення вимог, передбачених ч.1 ст.94, п.1 ч.3 ст.374 КПК України.

Обставини вчинення злочину підлягали ретельній перевірці, що судом першої інстанції зроблено не було, що засвідчує формальний підхід до оцінки доказів у площині пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зауважив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені, і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що сукупність зазначених порушень є істотними та процесуально неприпустимими, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін та одночасно обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, що передбачено ст. 370 КПК України як обов`язкові вимоги, які містяться і у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати.

За таких обставин, на підставі п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.409, 415 КПК України колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно, об`єктивно та всебічно дослідити всі обставини кримінального провадження, проаналізувати всі докази у справі, надані сторонами, дати їм належну юридичну оцінку з огляду на їх достатність та взаємозв`язок, врахувати висновки і мотиви апеляційної інстанції, з яких скасовано судове рішення, та відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне й обґрунтоване та справедливе судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 07.03.2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити в суді першої інстанції новий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.1 ст.369, ч.2 ст.369-2 КК України.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :