СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4287/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури у місті Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001434 від 17.12.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

14.07.2025 до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на майно, яке було вилучено 11.07.2025 року в період часу з 07 год. 08 хв. до 07 год. 55 хв., за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що відділом дізнання Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001434 від 17.12.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Дізнанням встановлено те, що 16.12.2024 року до Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві надійшла ухвала Святошинського районного суду за № 759/25622/24 від 06.12.2024 року, щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за зверненням ОСОБА_5 щодо погроз вбивством з боку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, в ході проведення дізнання було встановлено, що на корпоративну електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від громадянки ОСОБА_4 яка використовувала особисту електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у період часу з 07.11.2024 року по 14.11.2024 року надійшли повідомлення з текстом погроз на адресу заступника генерального директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а саме ОСОБА_5 .

Під час допиту потерпілого, в рамках вище зазначеного кримінального провадження, ОСОБА_5 повідомив про те, що він обіймає посаду заступника генерального директора ТОВ?« ІНФОРМАЦІЯ_4 », ідентифікаційний код НОМЕР_1 (надалі - «ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 »). Та працює у зазначеній компанії починаючи з 01.02.2007 року та по теперішній час. Окрім цього ОСОБА_5 повідомив про те, що для робочого листування він використовує корпоративну електронну пошту, а саме « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до якої має доступ лише він.

В ході проведення досудового розслідування також було встановлено, що на корпоративну електронну пошту ОСОБА_5 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з адреси персональної електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » надійшли листи із наявними текстовими повідомленнями які містять в собі погрози вбивства, автором яких зазначена особа - ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ).

Окрім цього ОСОБА_5 повідомив про те, що коли на його корпоративну пошту почали надходити листи від ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), він згадав що у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » раніше дійсно працювала особа із такими даними. Після проведення особистої перевірки інформації ОСОБА_5 отримав підтвердження того, що в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у 2020 році (нетривалий час) дійсно працювала жінка на ім`я ОСОБА_8 .

Також ОСОБА_5 повідомив про те, що вказана жінка, тобто ОСОБА_7 , раніше працювала в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на посаді маркетолога та на той момент він був її безпосереднім керівником.

В подальшому ОСОБА_5 повідомив про те, що він особисто запропонував ОСОБА_9 звільнитись з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », через те що вона була ініціатором конфліктних ситуацій в колективі та у зв`язку з тим фактом, що вона не могла знаходити спільної мови в колективі, на що вона зі свого боку одразу погодилась та між нею та ОСОБА_5 було досягнути згоди щодо її звільнення приблизно у серпні 2020 року. Після чого ОСОБА_5 ніколи з нею особисто не перетинався, до подій, які мали місце в середини 2024 року.

До того ж, за останні півроку ОСОБА_4 кілька разів намагалась особисто зустрітись із ОСОБА_5 біля офісу ТОВ?« ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 з невідомою для ОСОБА_5 метою.

Також, в ході проведення досудового розслідування було встановлено те, що 22.07.2024 року ОСОБА_4 проникла на закриту приватну територію офісу ТОВ?« ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

До того ж, було встановлено, що прохід на територію офісу ТОВ?« ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , обмежений. Однак, не зважаючи на це, ОСОБА_4 скориставшись моментом поки відкриються ворота для заїзду транспортних засобів на територію вищезазначеного офісу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », здійснила проникнення на вище вказану територію. Після чого до ОСОБА_4 підійшов охоронець, який є співробітником ТОВ?« ІНФОРМАЦІЯ_4 » та попросив її залишити територію, на що ОСОБА_4 почала лаятись, сперечатись та здійснила виклик поліції за спеціальною лінією «102».

В подальшому, після прибуття наряду поліції, ОСОБА_4 разом із працівниками поліції залишила територію офісу ТОВ?« ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 18.10.2024 року ОСОБА_4 повторно намагалася проникнути на територію офісу ТОВ?« ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , однак співробітники охорони ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » не пропустили останню на територію. Та під час спілкування ОСОБА_4 з представниками ТОВ?« ІНФОРМАЦІЯ_4 » щодо мети її спроби проникнути на територію ТОВ?« ІНФОРМАЦІЯ_4 », остання не змогла нормально пояснити ціль свого візиту, при цьому виголошуючи нелогічні, недоречні та дивакуваті за змістом репліки.

Також, 13.11.2024 року співробітники охорони офісу ТОВ?« ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , повідомили заступника генерального директора ТОВ?« ІНФОРМАЦІЯ_4 », тобто ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_4 знову намагалась проникнути на територію офісу ТОВ?« ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , для зустрічі із ОСОБА_5 з невідомою метою, оскільки остання відмовилась повідомити обставини свого візиту.

Так само 18.11.2024 року охорона офісу ТОВ?« ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , знову повідомила заступника генерального директора ТОВ?« ІНФОРМАЦІЯ_4 », тобто ОСОБА_5 , що ОСОБА_4 повторно намагалась проникнути на територію офісу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з метою зустрічі з ОСОБА_5 .

Також під час проведення дізнання було встановлено, що на корпоративну електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » регулярно надходять електронні листи, що містять в своєму тексті погрозливі висловлювання щодо особи ОСОБА_5 . Так у період часу з 08.05.2025 року по 10.05.2025 року надійшло на вищевказану корпоративну електронну пошту близько 30 електронних листів, які мають схожий характер з попередніми та мають у своєму тексті погрозливі висловлювання щодо особи ОСОБА_5 також було встановлено, що на теперішній час вказані листи на продовжують надходити з електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Так, на виконання доручення, наданого відділом дізнання Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, в порядку ст. 401 КПК України, було встановлено, що в ході пошуку інформації та проведення перевірок стосовно електронних абонентських скриньок, а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та « ІНФОРМАЦІЯ_5 », оперуповноваженим 5 - го відділу Управління протидії кіберзлочинам у місті Києві Департаменту кіберполіції Національної поліції України було встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 09.06.2015 року є діючим директором громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

19.06.2025 року прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва було подано клопотання про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , з метою відшукування телефонних апаратів, персональних комп`ютерів, ноутбуків, планшетів, інших пристроїв, якими користується ОСОБА_4 , сім-карт та документів, які мають значення у кримінальному провадженні та з метою встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_10 № 1-кс/759/3816/25 ун. № 759/13610/25, 11.07.2025 року в проміжок часу з 07 години 08 хвилин по 07 години 55 хвилин, за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , було проведено обшук з метою відшукування телефонних апаратів, персональних комп`ютерів, ноутбуків, планшетів, інших пристроїв, якими користується ОСОБА_4 , сім-карт та документів, які мають значення у кримінальному провадженні та з метою встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення. В ході проведення обшуку за вище зазначеною адресою було виявлено та в подальшому вилучено один мобільний телефон «Redmi 8», imei1: НОМЕР_2 imei2: НОМЕР_3 , із наявною сім-картою мобільного оператора зв`язку з номером телефону НОМЕР_4 , із наявним частковим розбиттям екрану в нижній частині, в подальшому вищевказаний мобільний телефон належним чином запаковано та опечатано.

11.07.2025 року, дізнавачем відділу дізнання Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві було прийнято процесуальне рішення в порядку ст. 110 КПК України на підставі якого, вищевказаний вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом по кримінальному провадженні № 0001434 від 17.12.2024 року.

В судове засідання прокурор не з`явився, надіслав заяву про розгляд клопотання без його та власника майна участі.

Слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання у відсутність слідчого та представника особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, про тимчасовий доступ до яких ставиться питання.

Дослідивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання про накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що відділом дізнання Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001434 від 17.12.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_7 , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Постановою дізнавача від 11.07.2025 вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом по кримінальному провадженні № 0001434 від 17.12.2024.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на вилучене майно, оскільки у даному клопотанні прокурором доведено, що зазначене майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на майно, заборонивши користування, відчуження і розпорядження майном, яке було вилучено в ході проведення обшуку 11.07.2025 в період часу з 07 год. 08 хв. до 07 год. 55 хв., за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , зокрема: мобільний телефон «Redmi 8», imei1: НОМЕР_2 imei2: НОМЕР_3 , із наявною сім-картою мобільного оператора зв`язку з номером телефону НОМЕР_4 , із наявним частковим розбиттям екрану в нижній частині.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1