Справа № 161/2837/20 Провадження №11-кп/802/208/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000054 від 31 липня 2019 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною вищою освітою, менеджера з логістики ТОВ «ТЕКС Україна», розлученого, не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з виконанням функцій держави на строк 3 (три) роки, з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності.

На підставі ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_7 6 рангу державного службовця.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Визначено зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_7 , терміни перебування його під вартою з дня його затримання, тобто з 06 серпня 2019 року по 09 серпня 2019 року включно, з розрахунку, що одному дню тримання вартою відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді застави залишено ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили.

Вироком суду вирішено долю процесуальних витрат, арештованого майна та речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він працюючи на посаді завідувача сектору державного ринкового нагляду Державної екологічної інспекції у Волинській області, будучи службовою особою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 68 Конституції України та ст.ст. 22, 23, 24 Закону України «Про запобігання корупції», переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації злочинного, корисливого умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, 29 липня 2019 року, близько 15 год., перебуваючи в ресторані «Чевермето», розташованому за адресою: м. Луцьк, вул. Дубнівська, 99-А, висловив представнику ТОВ «Вествуд» ОСОБА_9 пропозицію про передачу йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 3000 (три тисячі) доларів США та продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, 06 серпня 2019 року, близько 16 год. перебуваючи в кафе, розташованому за адресою: м. Луцьк, просп. Грушевського, 4В, одержав від ОСОБА_9 , який діяв як представник ТОВ «Вествуд», неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 3000 (три тисячі) доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, на день передачі, становило 77613 (сімдесят сім тисяч шістсот тринадцять) грн., за не вжиття заходів щодо припинення діяльності АЗС ТОВ «Вествуд», шляхом ініціювання та проведення планових та позапланових перевірок щодо додержання вимог природоохоронного законодавства, за результатами яких, діяльність АЗС буде припинена.

Він же, працюючи на посаді завідувача сектору державного ринкового нагляду Державної екологічної інспекції у Волинській області, будучи службовою особою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 68 Конституції України та ст.ст. 22, 23, 24 Закону України «Про запобігання корупції», переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації злочинного, корисливого умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, 30 липня 2019 року, близько 17 год. перебуваючи на автозаправній станції «UPG», що розташована за адресою: Волинська обл., Луцький р-н., с. Зміїнець, вул. Левадна, 2, повторно, висловив представнику ТОВ «Дизель Форс» ОСОБА_10 пропозицію про передачу йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. та продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, 06 серпня 2019 року, близько 12.30 год., перебуваючи поблизу приміщення Луцького міського відділу державної реєстрації цивільного стану, розташованого за адресою: м. Луцьк, просп. Соборності, 18 повторно, одержав від ОСОБА_11 , який діяв як представник ТОВ «Дизель Форс», неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн., за не вжиття заходів щодо припинення діяльності АЗС ТОВ «Дизель Форс», шляхом ініціювання та проведення планових та позапланових перевірок щодо додержання вимог природоохоронного законодавства, за результатами яких, діяльність АЗС буде припинена.

За таких обставин, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні умисних дій, які виразились в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища, вчиненому повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У поданих апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_8 оскаржує вирок у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону. Перш за все апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції, постановляючи вирок, не взяв до уваги дослідженні у ході судового розгляду докази невинуватості ОСОБА_7 . Зазначає про необхідність виключення з обвинувачення ОСОБА_7 епізоду щодо надання неправомірної вигоди ОСОБА_10 у зв`язку з недоведеністю, оскільки показання свідка ОСОБА_10 є неправдивими, а його явка до суду для перехресного допиту стороною обвинувачення не була забезпечена. Поряд з цим згаданий епізод не підтверджується і тому, що грошові кошти, які нібито вилучено за місцем проживання обвинуваченого, виявлено та вилучено за результатами обшуку, який проведений без ухвали слідчого судді та без наявності відеозапису з відображенням слідчої дії та моментом виявлення грошових коштів.

На переконання захисника саме свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_10 ініціативно вперше зателефонували до обвинуваченого та ініціювали зустрічі, розмови щодо ніби наявних проблем з дозвільними документами, інше, що беззаперечно свідчить про провокацію злочину. Суд діям згаданих свідків не надав оцінки та залишив поза увагою вказані обставини за наявності суперечливих доказів сторони обвинувачення.

Захисник просить оскаржений вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

- обвинувачений просить скасувати вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2024 року та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що судом взагалі не надано оцінки жодному доказу, які були надані стороною захисту, не надано оцінки й очевидним ознакам провокації злочину. Поза увагою суду також залишилося клопотання сторони захисту про визнання доказів недопустимими, а саме протоколу обшуку від 06.08.2019 за місцем проживання обвинуваченого з додатками.

Також судом допущено порушення при допиті свідка ОСОБА_10 , адже через неявку останнього не було можливості здійснити перехресний допит свідка. Отже, на думку обвинуваченого, суд не взяв до уваги дослідженні у ході судового розгляду докази його невинуватості, а також за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у вироку не зазначив, чому взяв до уваги одні докази та відкинув інші.

У поданому до суду запереченні прокурор вказує, що апелянтами ніяким чином не конкретизовано внаслідок чого судом було допущено неповноту судового розгляду, адже судом були дослідженні усі заявлені докази як сторони обвинувачення, так і сторони захисту. На думку прокурора не допущено судом у вироку і невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, встановлених у ході судового розгляду. Прокурор просить залишити апеляційні скаргі обвинуваченого та його захисника без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2024 року - без змін.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, думку обвинуваченого та його захисника, які подані апеляційні скарги підтримали, просили їх задовольнити, прокурора, який щодо задоволення апеляційних скарг заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Судове рішення відповідно до положень ст. 370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Згідно зі ст. 94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції при ухваленні вироку в даному кримінальному провадженні дотримано.

За змістом положень ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Посилання захисника про недоведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються сукупністю наявних в матеріалах кримінального провадження доказів.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні згаданого вище кримінального правопорушення, за наведених у вироку обставин, підтверджуються письмовими доказами, які судом першої інстанції належним чином досліджено та детально викладено у вироку.

Також зміст оскарженого вироку свідчить про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення в справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази та надав їм у сукупності належну оцінку, що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.

Так, суд першої інстанції дав належну юридичну оцінку показанням самого обвинуваченого, який в судовому засіданні,вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та показав, що він не є суб`єктом злочину, передбаченого ст. 368 КК України. Наказу на проведення перевірки суб`єктів господарювання ТОВ «Вествуд» та/чи ТОВ «Дизель Форс» не було, а тому будь-які службові обов`язки він на той час виконати не мав можливості, це було поза його компетенцією. Тобто вчинити будь-які дії з використанням службових обов`язків він також не міг. За місцем знаходження цих юридичних осіб чи їх АЗС він не виїздив і не міг, бо будь-яких АЗС у них просто не було. Він лише з ініціативи «свідків» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з ними зустрічався. Під час цих зустрічей вони обоє запитували його чи має він можливість впливу на керівника з питань, які не відносяться до його службових обов`язків. Будь-яка винагорода не обговорювалась, тобто чогось кримінального він не вбачав. Будь-яких вимог до цих осіб він взагалі не висловлював.

Зазначив, що вся ситуація, пов`язана ніби з двома свідками-провокаторами надання неправомірної вигоди, є штучно сформованою правоохоронцями і вказав свою версію розвитку подій. При цьому в останньому слові обвинувачений вказав, що дійсно отримував грошові кошти від ОСОБА_9 .

Показання обвинуваченого і версія подій, озвучена ОСОБА_7 , була предметом перевірки суду першої інстанції, однак свого підтвердження не знайшла.

На підтвердження винуватості ОСОБА_7 суд першої інстанції, на думку колегії суддів, обґрунтовано в основу вироку поклав показання свідків у кримінальному провадженні і безпосередньо досліджені в судовому засіданні дані протоколів слідчих дій, висновки експертів, а також інші письмові докази.

Зокрема протоколами прийняття усних заяв від ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 30 липня 2019 року стверджується факт звернення останніх до правоохоронних органів про вчинення ОСОБА_7 протиправних дій з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У вказаних вище заявах йде мова, що завідувач сектору державного ринкового нагляду Державної екологічної інспекції у Волинській області ОСОБА_7 30 липня 2019 року поставив вимогу про передачу в якості неправомірної вигоди коштів у ОСОБА_10 у сумі 50000 грн., у ОСОБА_9 у сумі 3500 доларів США для подальшої передачі начальнику Державної екологічної інспекції у Волинській області ОСОБА_13 за невжиття заходів реагування та невтручання у господарську діяльність автозаправної станції, яка знаходиться на території м. Луцьк та функціонування без наявності дозволу на викиди на протязі шести місяців, а також для подальшого сприяння останніми в отриманні офіційних дозвільних документів, які відносяться до компетенції екологічних служб.

У суді першої інстанції свідок ОСОБА_9 показав, що він на підставі виданої йому довіреності здійснює представництво інтересів ТОВ «Вест Вуд», зокрема, займається оформленням документів. Наприкінці липня до нього зателефонував представник охорони і доповів, що на одній із їх АЗС, яка була діючою відбулася перевірка еко-служби, людина на ім`я ОСОБА_14 залишив свій номер мобільного телефону і попросив, щоб хтось із керівництва йому зателефонував. Він відразу з останнім і зв`язався. Особа представилась завідувачем сектору державного ринкового нагляду Державної екологічної інспекції у Волинській області. В ході їх розмови вони домовились про зустріч. На наступний день вони зустрілись в готелі «Україна», де і познайомилися, ОСОБА_15 пред`явив йому своє службове посвідчення. Під час цієї зустрічі останній повідомив, що у їх фірми немає дозвільних документів, у зв`язку з чим їх діяльність може бути зупинена. У зв`язку з цим порекомендував звернутися до приватної фірми «Волинь Еко-проект», яка займається розробкою дозвільних документів. Разом з тим повідомив, щоб він здатен допомогти у тому, щоб фірма працювала без припинення діяльності, в той час коли документи ще будуть виготовлятися і до їх виготовлення. Крім того, у нього з ОСОБА_7 , була ще зустріч у ресторані «Чевермето», тоді ОСОБА_7 попросив за свої «послуги» можливість безкоштовної заправки на АЗС та певну суму коштів 3 тис. доларів США, можна було всю суму надати відразу або спочатку аванс в розмірі 1000 доларів, а потім решту. Через деякий час ОСОБА_7 повідомив, що має їхати у відрядження, а тому кошти необхідно передати якнайшвидше. Після цього він звернувся до правоохоронних органів, написав відповідну заяву та погодився на співпрацю з поліцією. Був присутній в ході «помічення» коштів. Остання їх зустріч відбулася по пр. Грушевського в м. Луцьку в барі «Савана». Вони сиділи спочатку на літній площадці, де ОСОБА_7 запевняв його, що все буде добре з його підприємницькою діяльністю після передачі коштів, перевірок його АЗС протягом року не буде, та вподальшому пересіли в його автомобіль, в якому він передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 3000 доларів США. Отримані гроші ОСОБА_7 поклав в блокнот, який в свою чергу поклав у сумку, що була з ним.

Свідок ОСОБА_10 суду першої інстанції щодо обставин знайомства з ОСОБА_7 надав показання, які аналогічні з показаннями свідка ОСОБА_9 . Крім того, вказав, що він на підставі виданої довіреності здійснював представництво інтересів ТОВ «Дизель Форс», зокрема, займався оформленням документів. Під час цієї зустрічі ОСОБА_7 йому повідомив, що у їх фірми немає дозвільних документів, у зв`язку з чим їх діяльність може бути зупинена, разом з тим, повідомив, щоб він здатен допомогти у тому, щоб фірма працювала без припинення діяльності, в той час коли документи будуть виготовлятися. Враховуючи те, що їх фірма мала 5 АЗС, і на кожну потрібна була ліцензія, вони домовилися, що за кожну АЗС буде 10000 грн. Так як він розумів, що дійсно є проблеми і їх потрібно вирішувати, те, що він теж зацікавлений у тому щоб усе було добре, відразу погодився на пропозицію ОСОБА_7 . Однак вказав, що вирішити ситуацію на місці не зможе, так як був не готовий. Наступна їх зустріч відбулась в районі РАЦСу, в ході якої він передав ОСОБА_7 обумовлену суму коштів в розмірі 50000 грн.

Попереднє спілкування свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 з обвинуваченим, зокрема, щодо висловлення пропозиції про передачу останньому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів та умов одержання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за не вжиття заходів щодо припинення діяльності АЗС підтверджується:

- протоколом огляду речей від 25 листопада 2019 року, згідно якого слідчим за допомогою службового комп`ютера з відповідними характеристиками, оглянутий DVD-R диск з маркування №161/16344/19, CD-19-08447/кі, від 07.10.2019. При відкритті даного диска за допомогою дисководу ноутбука «Aser» встановлено наявність на ньому інформації про здійснення дзвінків абонентом номер якого НОМЕР_1 ( ОСОБА_7 ), а саме, про вхідні та вихідні дзвінки вказаного абонента з прив?язкою до базових станцій, зокрема здійснення дзвінків з абонентом № НОМЕР_2 ( ОСОБА_9 ) та № НОМЕР_3 ( ОСОБА_10 );

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 08 серпня 2019 року, зафіксована зустріч та розмова обвинуваченого ОСОБА_7 зі свідком ОСОБА_10 , яка відбулась 06.08.2019 о 14 год. 03 хв., та зустріч, розмова обвинуваченого ОСОБА_7 зі свідком ОСОБА_9 , яка відбулась 08.08.2019 о 15 год. 50 хв.

Так, під час зустрічі ОСОБА_7 зі свідком ОСОБА_10 06.08.2019 о 14 год. 03 хв. відбулося спілкування останніх щодо господарської діяльності ОСОБА_10 , кількості належних йому автозаправних станцій та їх адреси. ОСОБА_7 сказав, що йому такі дані треба для керівника ОСОБА_16 , з яким всі питання погоджені. ОСОБА_10 вказав, що в загальній кількості в нього є їх 5: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, АДРЕСА_4 . Вказані адреси ОСОБА_7 записав собі на листку паперу. Далі ОСОБА_7 попросив ідентифікаційний номер картки особи ОСОБА_10 . Пізніше, ОСОБА_10 запитав у ОСОБА_7 про те, які в нього гарантії його безперешкодної діяльності і що робити, якщо хтось приїде перевіряти його, на що ОСОБА_7 відповів, що ОСОБА_10 в такій ситуації потрібно відразу телефонувати останньому. Крім того, ОСОБА_17 сказав, що якщо їм потрібна буде допомога в дозаправці палива в автомобілі, то він буде звертатись. Далі, ОСОБА_10 запитав протягом якого часу він може здійснювати свою діяльність безперешкодно, на що ОСОБА_17 відповів, щоб він за це поки не переживав і працював. Далі ОСОБА_10 завів розмову про те, що має намір відразу по всіх заправках дати грошові кошти «50 гривнів». Після цього, о 14-12 двоє попрямували в протилежну сторону від автомобіля ОСОБА_10 ОСОБА_7 запитав чи ОСОБА_10 «ненапряжно» давати таку суму, на що останній відповів, що продав автомобіль «Рено Мастер», тому відносно «ненапряжно». Далі, ОСОБА_10 запитав як краще здійснити передачу грошових коштів: на вулиці чи в машині, на що ОСОБА_17 відповів, що можна сісти в автомобіль. О 14-13-10 дві особи розвернулись в сторону припаркованого автомобіля ОСОБА_10 та попрямували до нього. ОСОБА_10 сів за водійське сидіння, ОСОБА_7 на переднє сидіння пасажира. О 14-13-58 ОСОБА_10 із сумки чорного кольору дістав щось і передав ОСОБА_7 . Після цього, останній сказав що аркуш паперу, де він записував дані ФОПа та адреси будуть у начальника та додав, що в разі приїзду перевіряючих, обов?язково, щоб останні представлись та перевірити наявність відповідних посвідчень і відразу телефонувати. 0 14-14-42 ОСОБА_7 вийшов з автомобіля БМВ та ОСОБА_10 поїхав.

Разом з тим, о 15:50 ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_7 в барі «Савана» та в ході зустрічі спілкуються щодо господарської діяльності першого. Надалі ОСОБА_9 запитує чи не буде перевірок протягом пів року, на що ОСОБА_7 , ствердно відповідає, що ні. В подальшому, ОСОБА_9 запитує чи можливі зміни в штаті Державної екологічної інспекції у Волинській області, щоб в разі виникнення таких не виникало проблем, на що ОСОБА_7 із впевненістю запевнює, що такого не буде, а у разі виникнення такого, на своїй посаді залишиться він або ж начальник Державної екологічної інспекції ОСОБА_13 , а проблем не виникне, оскільки останній в курсі всіх справ, та саме цієї. О 15 год. 55 хв. розпочинається розмова, про те, що робити ОСОБА_12 у разі проведення перевірок, на що ОСОБА_7 запевняє, що таких не буде, оскільки Державна екологічна інспекція не уповноважена на відбір проб та ще мінімум протягом пів року не буде цього робити. ОСОБА_9 запитує чи доцільно виготовляти будь які дозвільні ліцензії, на що ОСОБА_7 запевнює, що не потрібно ніяких дозвільних документів. О 15 год. 56 хв. особи встають та прямують до авто. Після чого сідають до автомобіля. ОСОБА_7 наполягає щоб від`їхали трохи дальше. Відразу після чого, ОСОБА_7 інструктує ОСОБА_9 про дії працівників в разі появи перевіряючих осіб. Після чого ОСОБА_9 говорить, про те, що там «три» так як і домовлялися, на що ОСОБА_7 говорить, що домовилися і виходить із авто.

Докази та показання свідків, зазначенні вище, узгоджуються між собою та іншими письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження, відомостями встановленими з протоколів слідчих дій, висновків судових експертиз, та дають можливість відтворити обставини і передумови вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме показання обвинуваченого надані в суді першої інстанції суперечать встановленим обставинам вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про мотив обвинуваченого приховати обставини вчиненого злочину.

Факт отримання неправомірної вигоди, а саме грошових коштів ОСОБА_7 від ОСОБА_10 та ОСОБА_9 належним чином стверджується протоколом затримання ОСОБА_7 від 06 серпня 2019 року, з якого слідує, що під час обшуку затриманої особи ОСОБА_7 було виявлено та вилучено в ручній сумці - грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) доларів США; протоколом обшуку від 06 серпня 2019 року проведеним за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень; протоколом слідчого експерименту від 22 січня 2020 року з доданою картою пам`яті (мікро СД), проведеним за участю свідка ОСОБА_9 , яким зафіксовано відтворення обставини подій, які передували його зустрічам із ОСОБА_7 , в тому числі зустрічі, яка відбулась 06 серпня 2019 року, в барі «Савана» та обставини самої зустрічі, передачі ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 3000 доларів США.

Такими доказами, як протокол огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 06 серпня 2019 року з долученою до нього фото таблицею; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 06 серпня 2019 року з долученою до нього фото таблицею; висновком експерта за результатами проведення криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин № 5216-5218 від 17 жовтня 2019 року належним чином доводиться, що вилученні грошові кошти у ОСОБА_7 під час його затримання, особистого обшуку та вилучені грошові кошти 06 серпня 2019 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , є тими грошовими коштами, які були залучені із видатків Національної поліції України та необхідних для проведення заходів, спрямованих на одержання фактичних даних про намагання незаконно отримати грошові кошти в сумі 50000 гривень завідувачем сектору державного ринкового нагляду Державної екологічної інспекції у Волинській області ОСОБА_7 за невжиття заходів реагування та невтручання у господарську діяльність автозаправної станції, яка знаходиться на території м Луцьк та функціонування без наявності дозволу на викиди на протязі шести місяців, а також для подальшого сприяння останніми в отриманні офіційних дозвільних документів, які відносяться до компетенції екологічних служб.

Вказані грошові кошти, які були залучені із видатків Національної поліції України для проведення контролю за вчиненням злочину, помічені за допомогою спеціального невидимого препарату «Светлячок-М» і при освітлені лампою з ультрафіолетовим випромінюванням світяться характерним зеленуватим світлом та при дотику до них залишають сліди аналогічного кольору.

А згідно висновку експерта за результатами проведення криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин № 5216-5218 від 17 жовтня 2019 року, на поверхнях марлевого тампона із змивами з правої руки гр. ОСОБА_7 , відібраних 06.08.2019р. під час проведення освідування останнього за адресою: Волинська область, м. Луцьк, пр. Грушевського, 4В, є нашарування спеціальної хімічної речовини неорганічної природи із жовтувато-зеленою люмінесценцією «Світлячок-М». Спеціальна хімічна речовина неорганічної природи «Світлячок-М» із жовтувато-зеленою люмінесценцією, що виявлена на поверхнях марлевого тампона із змивами з правої руки гр. ОСОБА_7 , має спільну родову належність із двома наданими зразками спеціальної хімічної речовини неорганічної природи «Світлячок-М», відібраних 06.08.2019р. на поверхнях тридцяти банкнот /нашарування по периметру банкнот/номінальною вартістю 100 доларів США з позначенням серії та номера: MF 29338137 C; LB 91950295 J; LG 60266787 B; LB 01285507 C; MG 01892618 A; ML 01855012 B; ML 01855008 B; LB 83884456 F; LB 48209820 L; LL 46642311 D; MH 28682184 A; LF 01060944 L; LL 72812732 F; KB 86200137 E; AB 53475699 J; HE 26331456 D; KF 91479010 B; KB 60821757 D; HJ 34570787 A; HD 33431913 B; HJ 64067831 A; FF 28946984 C; KB 64516215 P; HB 25904241 R; KL 65090292 D; HC 17024621 A; KB 04484570 R; HB 47790383 G; KB 40386876 M; KF 01220342 D, які вилучено 06.08.2019р. під час особистого обшуку гр. ОСОБА_7 , та поверхнях ста банкнот/нашарування по периметру банкнот/ номінальною вартістю 500 гривень з позначенням серії та номера: ХЕ6203455, АА7212232, ЛИ0875168, БТ1866588, ХА9083031, ХЗ9412939, ФЖ0277944, ЗФ8498747, ФЗ6757938, ЛЗ1707033, ФЗ7312709, ФГ4250256, МБ0120459, ФГ9517321, ВА2697157, ЗЗ0641687, СИ1213282, ЗБ3087025, СЖ6800195, СБ3407604, ЛГ08515118, МА6839199, ЛИ6934038, СД3224516, ЗД5264983, СГ1953639, ВИ2387346, ЛВ2470127, УД3824230, ВГ2079031, ВЕ2481067, ФГ9900782, ГН0043013, БН1771676, ЛА3009841, ЗБ8947703, МБ1102292, ВА6151662, ЗД2942941, СЖ1242102, ФБ5539258, ЛИ9121225, БР1213114, УБ6922037, ЗИ4241632, ЗБ7172371, ВВ5436985, ВЕ5798350, ЗД6177118, БН1031616, СЖ8422564, УИ4271922, ВД7273094, СЗ6006637, СГ9943365, ВЕ7681462, СЗ0153348, ФГ9682553, СД7307726, УГ3602937, ВБ7179627, СЗ8689603, ФГ4529238, БТ4901246, СЗ0629440, ВЕ0757854, УБ8358071, ЗГ3105192, ЛД3099914, ФЗ5760993, ФД6502781, УБ1163759, МА4054375, УГ0158759, ЛИ8920269, ВГ5576461, МВ4630210, ФД6203817, ФГ3627587, МБ6268977, ЛЗ7071854, ЗД2001016, СЗ6335493, УЗ5785591, ЛИ3646845, СБ8595671, БТ4508504, СБ8593461, ЛА4495564, ЗД4777593, ВД4182334, ФБ0856750, БН6496314, ВЗ3270729, ФЗ2406371, ВФ2484949, ВВ0702567, СЖ4579151, ФД1815100, СГ7737099, які вилучено 06 серпня 2019 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 залучалися до проведення слідчих дій та надали аналогічні пояснення.

Свідок ОСОБА_18 вказав, що приблизно в середині 2019 року, точної дати він не пам`ятає, його попросили прийняти участь в якості понятого. Після того, як він погодився, працівники поліції завезли його в приміщення, де проводилось помічення та вручення особі грошових коштів. Там йому було роз`яснено права та обов`язки. Яка сума коштів в доларах помічалась він не пам`ятає, лише пам`ятає, що були купюри номіналом 100 доларів. Також вручалися і мічені 50000 гривень. Під час проведення цих дій складались документи, які він підписував, зокрема протоколи. В якості понятого був ще ОСОБА_19 , з яким він разом навчається. Також в обох випадках були присутні особи, яким вручались грошові кошти та працівники поліції. Після вказаної слідчої дії працівники поліції попросили залишитись, так як буде проводитись ще одна слідча дія. Після обіду, він з працівниками поліції під`їхав до якогось місця, останні повідомили, що тут буде проводитись затримання особи за отримання неправомірної вигоди. Через деякий час відбулося і саме затримання чоловіка, який на даний час знаходиться в залі суду. Під час затримання проводилась відеозйомка. В ході затримання чоловік висловив бажання, щоб під час особистого обшуку був присутнім його адвокат. Останнього чекали близько години. Після його прибуття проводився особистий обшук затриманого. Під час якого було вилучено грошові кошти в доларах, номера купюр співпадали з тими, що вручались особі в його присутності, крім цього, останні було просвічено і вони світились зеленим кольором. Також було вилучено якісь документи та посвідчення. У ході цієї слідчої дії складались процесуальні документи, які він особисто підписував.

Свідок ОСОБА_19 додатково вказав, що одній особі було вручено грошові кошти в доларах в загальній сумі 3000 доларів, а іншій - 50000 гривень, купюрами по 500 грн. Вказані грошові кошти перед врученням були оглянуті всіма учасниками, ідентифіковні, переписані серії та номери останніх, а також помічені. Крім цього зазначив, що перед затриманням особі було роз`яснено його права та обов`язки.

Наведені місцевим судом у вироку докази зібрані у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, обґрунтовано визнані належними, достатніми та допустимими. Правильність висновків суду щодо наведених доказів у суду апеляційної інстанції сумнівів не викликає та не спростовується доводами апеляційної скарги захисника щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Поміж тим, колегією апеляційного суду відмовлено у задоволенні клопотання захисника про повторне дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження доказів, оскільки сам факт непогодження сторони захисту з висновками суду першої інстанції щодо оцінки доказів не є підставою для їх повторного дослідження апеляційним судом.

Нормами ст. 404 КПК України чітко регламентовано, що за клопотанням учасників судового провадження апеляційний суд зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, якщо суд першої інстанції дослідив їх неповністю або з порушеннями; апеляційний суд може дослідити докази, які не досліджувалися місцевим судом, виключно в разі, якщо учасники судового провадження заявляли клопотання про дослідження таких доказів під час розгляду в суді першої інстанції або якщо про них стало відомо після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Захисник під час апеляційного перегляду просив повторно дослідити усі наявні докази у зв`язку з неналежною, на його думку, оцінкою їх місцевим судом. Разом з тим, вимога захисника повторно дослідити усі наявні докази є формальною, оскільки апелянтом не наведено жодних належних обґрунтувань того, що докази як окремі, так і у своїй сукупності були досліджені судом першої інстанції не повністю чи з порушеннями. Підстав, передбачених частиною третьою статті 404 КПК України, для повторного дослідження доказів апеляційним судом встановлено не було, тому колегією суддів відмовлено у задоволенні клопотання захисника.

Твердження апелянтів про недопустимість протоколу обшуку 06.08.2019 проведеного за місцем проживання ОСОБА_7 з посиланням на відсутність повного відеозапису вказаної слідчої дії, на переконання колегії суддів, мають суто суб`єктивний характер та спрямовані на ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з обраною лінією захисту.

Проте, як вбачається з оскарженого вироку вказані доводи сторони захисту належним чином дослідженні та їм надано правову оцінку, тобто спростовані судом першої інстанції з чим погоджується і апеляційний суд та зазначає наступне.

У даному кримінальному провадженні сторона захисту, вказуючи в апеляційній скарзі на порушення вимог КПК при проведенні обшуку, не зазначає до яких наслідків призвели вказані ними порушення і чи є ці наслідки незворотними.

Протокол про проведення обшуку від 06.08.2019 підписаний усіма учасниками слідчої дії без будь-яких зауважень (в тому числі щодо можливого вилучення речей та предметів, яких не було на місці проведення обшуку). Підстав вважати, що слідча дія проведена з порушенням відповідних норм законодавства чи встановленні під час її проведення відомості не відповідають відомостям, викладеним у протоколі проведення обшуку від 06.0.82019 в матеріалах кримінального провадження відсутні, не надані такі і під час апеляційного розгляду.

В свою чергу свідок ОСОБА_20 в суді першої інстанції показав, що десь в середині 2019 року, він був залучений, як представник ТзОВ «МЖК» до проведення слідчої дії у виді обшуку квартири, точний номер не пам`ятає, десь 2-3 поверх, по АДРЕСА_5 . Перед обшуком, власнику квартири було повідомлено, що метою обшуку є відшукування грошових коштів, отриманих у вигляді неправомірної вигоди, також було роз`яснено його права та обов`язки. В ході обшуку були присутні також поняті. Відеозйомка проводилась безперервно. Під час обшуку, в тумбочці було знайдено грошові кошти в сумі 50000 гривень, окремо лежали 14000 гривень. Також на шафі знаходилось 6000 доларів США та 8000 Євро. Вказані грошові кошти, після того як було переписано їх серії і номери було опечатано та поміщено в конверт. За результатами проведення цієї слідчої дії складено протокол, який зачитано та підписано всіма учасниками, власник від підпису відмовився.

Важливо зауважити, що стороною захисту не оспорюється достовірність інформації, отриманої під час проведеного обшуку, враховуючи, що обвинувачений визнав отримання грошових коштів.

Таким чином, оцінюючи твердження апелянтів щодо недопустимості протоколу проведення обшуку від 06.08.2019, колегія суддів, з огляду на положення статті 87 КПК, не вважає, що існують безумовні підстави для визнання результатів обшуку та отриманих за його допомогою інших доказів недопустимими доказами.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційних скарг про ненадання можливості стороні захисту здійснити перехресний допит свідка ОСОБА_10 .

Із звукозапису судового засідання від 29.09.2022 вбачається, що свідок ОСОБА_10 був допитаний судом першої інстанції 29.09.2022. Підстави вбачати такі показання недостовірними відсутні, оскільки свідок був попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань та під час судового розгляду не встановлено обставин, що свідок ОСОБА_10 мав намір оговорити обвинуваченого.

Зокрема, звукозапис та журнал судового засідання від 29.09.2022 спростовує наведені вище доводи апелянтів, оскільки як прокурору, так і захиснику було надано право на перехресний допит свідка ОСОБА_10 , та захисник не був обмежений у можливості задавати запитання свідку.

В свою чергу повторний допит свідка ОСОБА_10 , про який клопотав захисник, не відбувся у зв`язку з неможливість забезпечення явки свідка в судове засідання, попри застосування судом усіх необхідних заходів для цього. Також судом перед закінченням судового розгляду з`ясовувалась думка усіх учасників процесу щодо можливості переходу до стадії судових дебатів і сторона захисту цього жодним чином не заперечувала, будь-яких клопотань не заявляла.

Крім того обвинуваченим та захисником не доведено, що відсутність повторного допиту свідка ОСОБА_21 будь-яким чином вплинула на законність ухваленого судом рішення.

На думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції про доведеність висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, способу вчинення, форми вини, мотивів та юридична кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 368 КК України, зокрема, за кожним з інкримінованих йому епізодів апеляційний суд вважає обґрунтованими, оскільки вони відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються зібраними письмовими доказами, які досліджені, перевірені та належно оцінені судом першої інстанції.

Доводи апелянтів про те, що ініціаторами зустрічей з ОСОБА_7 та провокаторати протиправних дій обвинуваченого були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не відповідають дійсності.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в судовій практиці ЄСПЛ чітко розмежовуються захист від провокації із запереченням факту вчинення злочину загалом (рішення ЄСПЛ у справі «Берлізев проти України» від 08 липня 2021 року).

У цьому рішенні ЄСПЛ констатував, що захист від провокації обов`язково передбачає, що обвинувачений визнає вчинення інкримінованих йому дій, але стверджує, що вони були наслідком незаконного підбурювання з боку працівників правоохоронного органу. ЄСПЛ вважає непослідовним заперечення заявником вчинення злочину та одночасне висунення ним скарги, що його спровокували його вчинити. (§ 46 вказаного рішення).

В суді першої інстанції обвинувачений свою вину не визнав, вказав, що не є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в останньому слові ОСОБА_7 вказав, що дійсно отримував грошові кошти. Натомість, захисник в своїх апеляційних вимогах зазначає про наявність провокації злочину зі сторони правоохоронних органів та просить закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Апеляційний суд вважає такі позиції обвинуваченого і захисника взаємовиключними та суперечливими, оскільки захист від провокації обов`язково передбачає, що обвинувачений визнає вчинення інкримінованих йому дій, але стверджує, що вони були наслідком незаконного підбурювання. Істотна суперечність позиції захисту виключає сумніви у відсутності провокації злочину.

Окрім цього, ні за результатами усіх зустрічей із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ні після одержання від них неправомірної вигоди, ОСОБА_7 не вжив заходів щодо запобігання одержанню неправомірної вигоди та повідомлення правоохоронних органів про пропозицію та надання йому неправомірної вигоди.

Під час спілкування з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачений перебував у комфортному стані, тиску, шантажу, погроз або насильства стосовно нього не здійснювалося.

Наведене вище та суттєві суперечності в позиціях обвинуваченого та захисника вказують на явну необґрунтованість доводів сторони захисту щодо провокації кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_7 .

Таким чином доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим такі до задоволення не підлягають.

Суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При апеляційному розгляді колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою скасування вироку.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Головуючий:

Судді: