Справа № 165/2144/25
Провадження № 1-в/165/69/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі частини 2 статті 74 КК України,

встановив:

Прокурор Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, яке обґрунтоване наступним.

Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 листопада 2018 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 12 вересня 2018 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців. Законом України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст. 185, ст. 190, ст. 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. А тому прокурор клопоче про звільнення засудженого за ч.2 ст.185 КК України від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння.

Вирок суду на даний час невиконаний, засуджений ОСОБА_4 перебуває в розшуку.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив його задоволити, а також виключити із вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 листопада 2018 року застосування ст. 71 КК України про часткове приєднання до призначеного покарання за сукупністю вироків невідбуте покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 12 вересня 2018 року, вказаний вирок виконувати самостійно.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна), відповідно до положень якої дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення складає до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.11.2018 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначено остаточне покарання із застосуванням ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Вирок набрав законної сили, однак не приведений до виконання, оскільки ОСОБА_4 ухиляється від відбування покарання, у зв`язку з чим він оголошений в розшук СКП ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області та 19.09.2019 заведено ОРС №63/14/31-19.

Так, ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що мало місце 21.10.2018. Вартість викраденого становить 355,54 грн та 483,82 грн.

Відповідно до п.5 підрозділу 1 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З урахуванням наведеного, а також положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», станом на 1 січня 2018 року два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становили 1762 гривні.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджений вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 листопада 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України за вчинення діянь, що мали місце в жовтні 2018 року, а вартість викраденого становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, кримінальна караність таких діянь законом усунена, суд дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

Подання прокурора Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_3 задоволити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання, призначеного вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 листопада 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, у зв`язку із усуненням законом караності вчиненого ним діяння.

Виключити із вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 листопада 2018 року застосування ст. 71 КК України про часткове приєднання до призначеного покарання за сукупністю вироків невідбуте покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 12 вересня 2018 року.

Вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 12 вересня 2018 року виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_5