Справа № 487/135/25
Провадження № 1-кс/487/3141/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001594 від 02.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 307 ч. 2, 307 ч. 1 КК України про арешт майна

встановив:

26.06.2025 старший слідчий СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0001594 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: автомобіль марки «Ford Focus», бежевого кольору, 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном, з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання. Розгляд даного клопотання просить провести без повідомлення та участі підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення арешту майна, уникнення можливості проведення реєстраційних дій, укладання правочинів щодо зміни власника.

Вимоги клопотання обґрунтовано тим, що санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання, у тому числі, у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України на майно підозрюваного необхідно накласти арешт.

Слідчий до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, клопотання підтримала, просила про його задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СУ ГУНП в Херсонській області знаходиться кримінальне провадження № 0001594 від 02.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 307 ч. 2, 307 ч. 1 КК України.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливою метою, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, порушуючи вимоги положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно, з метою збуту придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, зберігав її з метою збуту за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , та 06.06.2025 незаконно збув її ОСОБА_8 (анкетні дані якого змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), за наступних обставин.

Так ОСОБА_8 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») 06.06.2025 близько 08:00 год, використовуючи засоби мобільного телефонного зв`язку, домовився із ОСОБА_5 про купівлю у останнього особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, за грошові кошти в сумі 720 грн., які необхідно надіслати на банківську карту № НОМЕР_3 , яку ОСОБА_8 надав ОСОБА_5

06.06.2025 о 12:39 год. ОСОБА_8 здійснив за домовленістю з ОСОБА_5 оплату за психотропні речовини шляхом переказу грошових коштів через термінал самообслуговування на банківську карту № НОМЕР_3 , після чого, використовуючи засоби мобільного телефонного зв`язку, повідомив ОСОБА_5 про успішну оплату грошових коштів, а останній у свою чергу повідомив ОСОБА_8 про те, що психотропні речовини необхідно забрати за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому 06.06.2025 близько13:00 години ОСОБА_6 , реалізуючи спільний із ОСОБА_5 умисел на незаконний збут психотропних речовин, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , за заздалегідь отримані від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 720 гривень, передав останньому речовину, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/122-25/3423-НЗПРАП від 23.06.2025 містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої становить 0,2066 г., яку в подальшому вилучили працівники поліції в ході огляду 06.06.2025 за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, порушуючи вимоги положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, повторно, незаконно, з метою збуту придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, зберігав з метою збуту у невстановленому досудовим розслідуванням місці та 13.06.2025 близько 14.00 год., знаходячись поблизу будинку № 10 по вул. Братській в смт. Велика Олександрівка Херсонської області збув її, шляхом продажу за 700 гривень ОСОБА_8 (анкетні дані якого змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/122-25/3598-НЗПРАП від 24.06.2025 містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої становить 0,2942 г., яку в подальшому вилучили працівники поліції в ході огляду 13.06.2025 за адресою: АДРЕСА_2 .

25.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Враховуючи, що санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання, у тому числі, у вигляді конфіскацією майна, в органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті майна, яке належить на праві приватної власності підозрюваному, з метою забезпечення кримінального провадження.

Згідно з реєстраційною карткою транспортного засобу автомобіль марки «Ford Focus», бежевого кольору, 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У частині 5 ст. 170 КПК України вказано, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так слідчим доведено, що вказане у клопотанні майно належить підозрюваному, існує необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення його конфіскації як виду покарання та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- автомобіль марки «Ford Focus», бежевого кольору, 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном, з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити старшому слідчому відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1