ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 621/1377/25

Провадження 1-кп/621/215/25

13 червня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий - ОСОБА_4 , (не з`явився)

обвинувачений - ОСОБА_5 ,

захисник - адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу №621/1377/25 (провадження ЄРДР №0000191 від 09.04.2025) за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Липкуватівка Нововодолазького району Харківської області, громадянина України, без постійного місця мешкання та реєстрації, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, не працює, раніше судимого:

1) вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 16.06.2011 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, в силу статті 75 Кримінального кодексу України, від покарання звільнений з випробуванням на 1 рік;

2) вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 25.11.2011 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 3 роки;

3) вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 27.09.2012 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

4) вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 24.03.2015 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України, та за сукупністю вироків, до позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців;

5) вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 08.10.2015 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців, 22.05.2017 звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 9 місяців;

6) вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 27.12.2017 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, та за сукупністю вироків, до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

7) вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 17.07.2018 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

8) вироком Красноградського районного суду Харківської області від 25.09.2018 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

9) вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 21.09.2021 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки;

10) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 08.02.2023 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статі 70 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

11) вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.01.2024 за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 08.02.2023, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Звільнений 14.02.2025 на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 14.02.2025 за частиною 2 статті 74 Кримінального кодексу України, статті 377 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з повним відбуттям покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за скоєння кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення й перевиховання не став та знову вчинив аналогічний злочин при наступних обставинах.

05.04.2025 року, у період часу з 08 години 00 хвилин по 14 годину 00 хвилин, у ОСОБА_5 , який тимчасово проживав на території домоволодіння АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, наявного на території вказаного домоволодіння.

З метою реалізації свого кримінально противоправного умислу, ОСОБА_8 , в той же день, 05.04.2025, в період з 08 години 00 хвилин по 14 годину 00 хвилин, перебуваючи з дозволу власника ОСОБА_7 на території вищевказаного домоволодіння, впевнившись, що його дії ніким помічені не будуть, діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року строком на 90 діб, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, та в подальшому неодноразово продовженого, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з приміщення господарської будівлі, розташованої на території вказаного домоволодіння, таємно викрав: нову циркулярну пилу торгової марки "СRАFТ-ТЕС-РRO", модель СХСS -7001 в корпусі зеленого кольору, з дротом живлення, в картонній упаковці, без слідів використання, в новому стані, в робочому стані, вартістю 1704 грн 67 коп.; болгарку торгової марки «Dewalt», модель DWE 4257, в робочому стані, уживану, вартістю 2809 грн. 60 коп.

Після чого, ОСОБА_8 , діючи з єдиним умислом, направленим на викрадення чужого майна, таємно викрав: новий кабель в ізоляції, з маркуванням на ньому ШВВП 2x2,5, довжиною 89 м 10 см, вартістю 2175 грн 82 коп.; новий кабель в ізоляції, з маркуванням на ньому ШВВП 2x1,5, довжиною 70 м, вартістю 1465 грн 10 коп., який знаходився в будинку на території вказаного домоволодіння. Вищезазначене майно належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого, ОСОБА_8 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, шляхом реалізації іншим особам, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 1187/25 від 23.04.2025, на загальну суму 8155 грн 19 коп.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто як кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

В судове засідання з`явилися прокурор, захисник ОСОБА_6 та доставлений конвоєм обвинувачений ОСОБА_9 .

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та зазначив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

З урахуванням думки учасників судового засідання, суд, на підставі положень статті 325 КПК України, вирішив проводити судовий розгляд без участі потерпілих.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав в повному обсязі, в зв`язку з чим учасники кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

З урахуванням засад змагальності та диспозитивності кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обґрунтовано обвинувачення, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності його позиції, суд, на підставі ч.3 статті 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив, що в лютому 2025 року звільнився з місць позбавлення волі та шукав собі житло для найму. В селі Донець Зміївського району (на даний час Чугуївського) Харківської області він познайомився з ОСОБА_4 , який запропонував йому пожити в належній йому квартирі, бо сам він мешкає в іншому будинку. Одночасно запропонував йому можливість підробітку. У квітні 2025 року ОСОБА_4 поїхав на заробітки, а він залишився без грошей та харчів, і тому в нього виник умисел заволодіти майном, що знаходилося в домоволодінні ОСОБА_4 за вказаною в обвинувальному акті адресою (бо назву вулиць він не пам`ятає), для того, щоб здати в ломбард і отримати гроші. З вказаною метою він прийшов до домоволодіння потерпілого, до якого мав доступ, бо господар йому дозволяв, звідки викрав циркулярку пилу, болгарку та кабеля, які в подальшому продав іншим особам. Щиро розкаюється у вчиненому, вказав під час досудового розслідування, де знаходиться викрадене майно, яке потім частково повернули потерпілому, а тому просив суворо не карати.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого, суд визнає їх правдивими та достовірними, оскільки вони послідовно, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного кримінального правопорушення, пояснюють мотиви його вчинення. Підстав для самообмови судом не встановлено.

Частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, оцінивши докази, досліджені в судовому засіданні, які є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно положень статті 65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Правопорушення, передбачене ч.4 статті 185 Кримінального кодексу України, інкриміноване обвинуваченому, відповідно до ч.5 статті 12 Кримінального кодексу України, є тяжким злочином.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Липкуватівка Нововодолазького району Харківської області, громадянин України, без постійного місця мешкання та реєстрації, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Раніше судимий:

1) вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 16.06.2011 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, в силу статті 75 Кримінального кодексу України, від покарання звільнений з випробуванням на 1 рік;

2) вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 25.11.2011 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 3 роки;

3) вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 27.09.2012 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

4) вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 24.03.2015 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України, та за сукупністю вироків, до позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців;

5) вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 08.10.2015 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців, 22.05.2017 звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 9 місяців;

6) вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 27.12.2017 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, та за сукупністю вироків, до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

7) вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 17.07.2018 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

8) вироком Красноградського районного суду Харківської області від 25.09.2018 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

9) вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 21.09.2021 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки;

10) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 08.02.2023 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статі 70 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

11) вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.01.2024 за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 08.02.2023, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Звільнений 14.02.2025 на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 14.02.2025 за частиною 2 статті 74 Кримінального кодексу України, статті 377 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з повним відбуттям покарання.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує, що згідно з ч.2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами), при призначенні покарання суди в кожному випадку мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Санкцією частини 4 статті 185 КК України за скоєння крадіжки, вчиненої повторно в умовах воєнного стану, передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованого правопорушення.

Захисник ОСОБА_6 просив при призначенні покарання розглянути можливість застосування статті 75 Кримінального кодексу України та звільнити обвинуваченого від відбуття реального покарання з випробуванням

Обвинувачений просив призначити мінімальне покарання та суворо не карати.

Згідно статті 34 Кримінального кодексу України, вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення, визнається рецидивом кримінальних правопорушень.

Враховуючи відомості про особу обвинуваченого, який вчинив новий умисний злочин, маючи не зняту й не погашену судимість за попередні умисні злочини, суд зазначає, що

Статтею 35 Кримінального кодексу України визначені правові наслідки рецидиву кримінальних правопорушень, згідно якої повторність, сукупність та рецидив кримінальних правопорушень враховуються при кваліфікації кримінальних правопорушень та призначенні покарання, при вирішенні питання щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктами 15, 17 - 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», роз`яснено, що «згідно зі статтею 34 КК України, рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Оскільки відповідно до частини першої статті 88 КК особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості, то вчинення саме в цей період нового умисного злочину утворює з попереднім умисним злочином їх рецидив. При вирішенні питання про наявність рецидиву злочинів або повторності злочинів, коли таку повторність утворює злочин, за вчинення якого винну особу було засуджено раніше, судам необхідно перевіряти, чи не усунуто законом злочинність і караність попереднього діяння, чи не погашено або не знято судимість за цей злочин. Для цього у справі повинні бути дані про засудження такої особи, призначене за цей злочин покарання та його відбуття.

Згідно зі статтями 45 - 48, частини першої статті 97 КК, однією з умов передбачених ними різновидів звільнення від кримінальної відповідальності є вчинення особою злочину відповідного ступеня тяжкості вперше. Тому особу, в діях якої вбачається повторність, реальна сукупність, рецидив злочинів або яка має непогашену чи незняту судимість за попередній, у тому числі і необережний злочин, звільняти від кримінальної відповідальності на підставі цих статей не можна.

Крім того, пункт 1 частини першої статті 67 КК передбачає як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно та рецидив злочинів. Оскільки будь-які спеціальні застереження щодо визначення повторності та рецидиву злочинів у цій статті відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, що обтяжує покарання, необхідно керуватися статтями 32 та 34 КК. Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує»

Таким чином, враховуючи обставини справи, обставин, що обтяжують покарання, згідно статті 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття та часткове відшкодування шкоди потерпілому.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого, слугуватиме попередженню вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень, відповідатиме принципу розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства, потерпілого, та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 06.05.2025 обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З метою забезпечення виконання вироку належить продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" до набрання цим вироком законної сили.

За правилами ч.5 статті 72 Кримінального кодексу України в строк відбування покарання обвинуваченому підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі, а саме: кабель в ізоляції білого кольору, з маркуванням на ньому ШВВП 2x25.11 В045 18 м, довжиною 22 метри, циркулярну пилу торгової марки "СRАFТ-ТЕС-РRO", модель СХСS -7001 в корпусі зеленого кольору, з дротом живлення, в картонній упаковці, без слідів використання, в новому стані, - вважати повернутими потерпілому.

Арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні ЄРДР №0000191 від 09.04.2025, накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 15.04.2025 на кабель в ізоляції білого кольору, з маркуванням на ньому ШВВП 2x25.11 В045 18 м, довжиною 22 метри, циркулярну пилу торгової марки "СRАFТ-ТЕС-РRO", модель СХСS -7001 в корпусі зеленого кольору, з дротом живлення, в картонній упаковці, без слідів використання, в новому стані, - скасувати.

В провадженні наявні документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи №1187/25 від 23.04.2025 в розмірі 460,00 грн, які належить стягнути з обвинуваченого відповідно до вимог ч.2 статті 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 368-371, 373, 374, 392-393 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років 1 (один) місяць.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - до набрання цим вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 06 травня 2025 року.

Зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 06 травня 2025 року до набрання цим вироком законної сили.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №1187/25 від 23.04.2025 в сумі 460 (чотириста шістдесят) грн 00 коп., які перерахувати на користь судового експерта ОСОБА_10 (бульвар Незалежності, 18 Б, оф.22, місто Бровари Київська область, 07400) р/р UA0126618.

Арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні ЄРДР №0000191 від 09.04.2025, накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 15.04.2025 на кабель в ізоляції білого кольору, з маркуванням на ньому ШВВП 2x25.11 В045 18 м, довжиною 22 метри, циркулярну пилу торгової марки "СRАFТ-ТЕС-РRO", модель СХСS -7001 в корпусі зеленого кольору, з дротом живлення, в картонній упаковці, без слідів використання, в новому стані, - скасувати.

Речові докази по справі, а саме: кабель в ізоляції білого кольору, з маркуванням на ньому ШВВП 2x25.11 В045 18 м, довжиною 22 метри, циркулярну пилу торгової марки "СRАFТ-ТЕС-РRO", модель СХСS -7001 в корпусі зеленого кольору, з дротом живлення, в картонній упаковці, без слідів використання, в новому стані - вважати повернутим потерпілому.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Відповідно до частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Вирок складено і проголошено 13.06.2025.

Суддя ОСОБА_11