ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №612/196/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/597/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125 КК України

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченого ОСОБА_7 ,

-захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 на вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 21 лютого 2024 року,

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимості,

засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Кримінальне провадження було розглянуто судом у порядку, передбаченому ст.ст.381-382 КПК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, 19.01.2023 року приблизно о 18 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин до своєї співмешканки ОСОБА_10 , вчинив з нею сварку, в момент якої малолітній внук останньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився поруч з ОСОБА_10 та намагався припинити сварку, внаслідок чого у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Реалізували свій кримінальний протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, наніс один удар долонею правої руки в область обличчя малолітньому ОСОБА_11 , який стояв поруч з бабусею ОСОБА_10 .

Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: розлитого синця у лівій навколоочій ділянці, з розповсюдженням на ліву виличну ділянку, на лівий схил носу та лобну ділянку ліворуч, синці на задній поверхні лівої вушної раковини у ділянці завитку, у ділянці проекції горизонтальної частини лівої гілки нижньої щелепи, які утворилися за механізмом удару, згідно висновку експерта Харківського обласного бюро судово-медичних експертиз №03-1661/2023 від 18.12.2023 за ступенем тяжкості є легкими тілесними ушкодженнями.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ставить питання про зміну вироку у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначив, що суд залишив поза увагою дані про особу обвинуваченого, який впродовж 2002-2018 років тричі засуджувався, у тому числі за вчинення тяжкого злочину, та до 2017 року перебував на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «вживання алкоголю з шкідливими наслідками». Під час досудового розслідування обвинувачений не визнавав вини, тричі змінював версії травмування малолітнього потерпілого, що свідчить про відсутність щирого каяття. Зауважив, що малолітній потерпілий досі страждає від наслідків побиття, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, а його лікування потребує значних матеріальних витрат, які ні у якій мірі не відповідають межам відшкодування з боку обвинуваченого. Вважає, що призначене покарання у виді штрафу не може запобігти вчиненню обвинуваченим нових злочинів. Просить призначити ОСОБА_7 більш суворе покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

Представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 просив проводити судовий розгляд за його відсутності, у зв`язку із чим апеляційний розгляд провадження здійснено за відсутності останнього.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, думку обвинуваченого, захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

Суд першої інстанції не в повній мірі врахував цих вимог закону, у зв`язку з чим помилково призначив ОСОБА_7 покарання, яке за своїм видом та розміром є явно несправедливим через м`якість.

Приймаючи таке рішення суд послався на характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його щире каяття, визнавши останню обставину пом`якшуючою покарання та наявність обтяжуючих покарання обставин вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Однак суд належним чином не оцінив ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, яке полягало в нанесенні умисного удару дитині та було скоєне в стані алкоголь сп`яніння в домашньому середовищі. Така поведінка свідчить про зневажливе ставлення обвинуваченого до загальноприйнятих норм і невміння контролювати свої дії.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати на підставі ч.2 ст.409 КПК України, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і відповідно до вимог, передбачених п.2 ч.1 ст.420 КПК України ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання відповідно до положень ст.65 КК України в межах, установлених у санкції ч.1 ст.125 КК України, з урахування тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідків і даних про особу обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу законного представника потерпілого ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 21 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання, скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.125 КК України 200 годин громадських робіт.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: