КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 11-сс/824/2062/2025 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 від 03.01.2024 на постанову прокурора першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону - старшого групи прокурорів ОСОБА_8 від 22.12.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000925 від 16.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, на підставі п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 284 КПК України у зв`язку із смертю ОСОБА_9 , стосовно якого зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з його смертю.

Таке рішення суд мотивував тим, що під час вивчення матеріалів кримінального провадження судом не встановлена неповнота досудового розслідування, яка у разі проведення певних слідчих дій могла вплинути на результат досудового розслідування, а відтак, слідчий суддя вважає, що прокурором зроблено правильний висновок про закриття кримінального провадження.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2025 року як незаконну, постановити нову, скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, мотивуючи тим, що слідчим належним чином не вжито усіх заходів, передбачених законом, для проведення всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів. Зокрема, скаржник наполягає, що за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_10 , а не ОСОБА_9 , що можуть підтвердити свідки, які перші прибули на місце події і бачили обстановку одразу після події. Зокрема ОСОБА_11 - батько загиблої ОСОБА_10 , який сам до приїзду екстрених служб дістав тіло доньки із салону автомобіля, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також працівники карети швидкої допомоги та працівники ДСНС, які діставали тіло ОСОБА_9 , деблокуючи його з автомобіля.

Скаржник наполягала, що обставини, зафіксовані у протоколі огляду місця події щодо розміщення осіб в салоні автомобіля, не відповідають фактичним обставинам.

При цьому, слідчо-оперативна група прибула на місце події перша, а відтак і протокол огляду місця події складений слідчим після того, як тіла ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вже дістали з автомобіля і вони лежали на узбіччі.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що копію повного тексту ухвали Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2025 року отримала 04.02.2025; до цього часу зі змістом ухвали суду першої інстанції не була ознайомлена.

Розглянувши клопотання ОСОБА_6 , з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд уважає за необхідне поновити їй строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки в матеріалах судового провадження міститься її розписка про отримання копії судового рішення 04.02.2025.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката та ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали судової справи, матеріалів закритого кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Так, ОСОБА_6 10.01.2024 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просила скасувати постанову прокурора першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону - старшого групи прокурорів ОСОБА_8 від 22.12.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000925 від 16.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, на підставі п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 284 КПК України, як необґрунтовану та передчасну.

На переконання колегії суддів, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні доводів апеляційної скарги та матеріалів кримінального провадження, ухвала слідчого судді вимогам кримінального процесуального закону не відповідає, слідчий суддя дійшов висновку про закриття кримінального провадження передчасно та без належного дослідження обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Доводи скаржника ОСОБА_6 в частині, що ОСОБА_9 не керував автомобілем, матеріалами кримінального провадження не спростовуються.

Прокурор ОСОБА_14 у постанові про закриття кримінального провадження зазначив, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 15.10.2023, внаслідок якої спричинено смерть потерпілої ОСОБА_10 , відбулася по причині порушення водієм автомобіля «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 вимог п.п. 2.3Б, 2.3Д, 2.9А, 12.1 ПДР України, які знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали. Водій ОСОБА_9 загинув в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно даних протоколу огляду місця події, слідчим ОСОБА_15 розпочато огляд місця дорожньо-транспортної пригоди о 23 год. 58 хв. Однак, на час проведення огляду місця події слідчим ОСОБА_15 , обставини пригоди не відповідали первинній обстановці одразу після вчинення ДТП. Із показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_11 вбачається, що першим на місце пригоди приїхав батько загиблої ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , який витягнув тіло доньки із автомобіля, про що він вказав у своїх письмових поясненнях.

Водночас у протоколі огляду місця події вказано, що труп ОСОБА_9 дістали працівники ДСНС із місця водія (а.с.20) та розмістили на лівому узбіччі. Труп ОСОБА_10 дістали працівники ДСНС із місця заднього сидіння пасажира та розмістили на лівому узбіччі. При цьому, суд першої інстанції вказав, що вказане знайшло своє підтвердження показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

При цьому, у своїх показаннях свідок ОСОБА_17 вказала, що вона бачила як ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 сідали в автомобіль, коли від`їжджали від ресторану. Однак, згідно матеріалів кримінального провадження, після того як ОСОБА_18 з дитиною залишилася вдома, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 поїхали далі, потім зупинилися в с. Майданівка біля кафе, після чого продовжили рух. Отже, свідок ОСОБА_17 не бачила хто сів за кермо після зупинки в с. Майданівка.

Зі змісту показань ОСОБА_16 вбачається, що він також не зазначив про розміщення осіб в салоні автомобіля після зупинки в с. Майданівка.

Свідок ОСОБА_19 - слідча Бучанського РУП ГУНП в Київській області - у протоколі допиту в якості свідка зазначила, що виїхала в складі СОГ на місце ДТП 15.10.2023. В її присутності співробітники ДСНС та швидкої допомоги діставали тіла чоловіка та жінки. Чоловік знаходився в положенні лежачи, а саме: ноги під кермом, нижня частина тулубу на водійському сидінні. Жінка знаходилась на задньому сидінні (а.с. 74). Однак, вказані показання свідків не узгоджуються із поясненнями батька ОСОБА_10 - ОСОБА_11 про те, що він першим прибув на місце ДТП та самостійно дістав тіло доньки із автомобіля.

Суд першої інстанції, обґрунтовуючи своє рішення з посиланням на протокол огляду місця події, належним чином не перевірив достовірність даних, зафіксованих у протоколі.

Скаржник наполягає, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прибули на місце події до приїзду слідчо-оперативної групи. Проте вказані особи не були допитані щодо фактичних обставин одразу після події до вчинення будь-яких дій на місці події.

При цьому, під час досудового розслідування слідчим не допитано свідка ОСОБА_11 з приводу того, з якого місця в салоні автомобіля він дістав тіло своєї дочки (у своїх письмових пояснення він лише вказав, що дістав доньку, не уточнюючи з якого сидіння в салоні автомобіля); співробітників МЧС, які приїхали на місце події та деблокували труп загиблого ОСОБА_9 (матеріали кримінального провадження не містять даних, з якого саме місця діставали його труп); не встановлено особи лікарів медичної швидкої допомоги, які прибули на місце події раніше слідчо-оперативної групи, та могли бачити обстановку одразу після вчинення ДТП. Слідчо-оперативна група прибула на місце події фактично після того, як тіла лежали на узбіччі, що ставить під сумнів достовірність даних, зафіксованих у протоколі огляду місця події, складеного зі слів.

Отже, посилання на дані протоколу огляду місця події у тій частині, що ОСОБА_9 перебував за кермом (як у постанові слідчого, так і в ухвалі слідчого судді), - не є беззаперечними. Вказана обставина потребує перевірки та з`ясування шляхом допиту свідків (працівників ДСНС, працівників швидкої медичної допомоги, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 ) та підтвердження документами за результатами виїзду відповідних служб на місце події.

Відтак із наведеного вбачається, що слідчим не в повному обсязі проведено всі слідчі дії, необхідні для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та надання їм належної правової оцінки, зокрема не здобуто беззаперечних доказів того, хто саме перебував за кермом автомобіля під час ДТП.

Слідчим суддею належним чином не перевірено доводи ОСОБА_6 обставини, що мають значення для кримінального провадження, відповідно до ст. 91 КПК України, не з`ясовано та не проаналізовано всі обставини, які свідчили би про наявність обґрунтованих підстав вважати, що саме ОСОБА_9 перебував за кермом автомобіля «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , під час вчинення ДТП та саме його дії перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням тяжких наслідків.

Таким чином, колегії суддів апеляційної інстанції вважає висновки слідчого про закриття кримінального провадження передчасними, оскільки із матеріалів кримінального провадження вбачається, що таке рішення прийняте без належного дослідження обставин кримінального провадження, у тому числі на які вказує скаржник, посилаючись аналіз та оцінку даних досудової перевірки.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді та постанова про закриття кримінального провадження №0000925 від 16.10.2023 скасуванню з поверненням матеріалів кримінального провадження слідчого для продовження досудового розслідування, під час якого слід перевірити у повному обсязі доводи особи, яка подала скаргу шляхом проведення відповідних процесуальних (слідчих) дій.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання ОСОБА_6 задовольнити, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2025 року поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 від 03.01.2024 на постанову прокурора першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону - старшого групи прокурорів ОСОБА_8 від 22.12.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000925 від 16.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, на підставі п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 284 КПК України у зв`язку із смертю ОСОБА_9 , стосовно якого зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з його смертю, - скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою скасувати постанову прокурора першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону - старшого групи прокурорів ОСОБА_8 від 22.12.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000925 від 16.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, на підставі п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 284 КПК України, у зв`язку із смертю ОСОБА_9 , стосовно якого зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з його смертю.

Матеріали кримінального провадження скерувати прокурору для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: _________________ _______________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4