Справа № 357/5155/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Біла Церква Київської області обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні № 0000710, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Житомир, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7, та матір ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

У С Т А Н О В И В:

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000710, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

2. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

19.03.2025 поліцейські в складі: поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 та поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 , відповідно до розстановки сил та засобів взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції виконували свої службові обов`язки, а саме здійснювали патрулювання в межах міста Біла Церква, Київської області.

Відповідно до посадових обов`язків інспектора патрульної поліції, що затверджені Наказом Департаменту патрульної поліції від 17.04.2023 №793, поліцейський та інспектор:

- здійснює безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

- здійснює первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

- самостійно виявляє правопорушення під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

- припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, застосовуючи для цього передбачені законодавством права та повноваження;

- здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством;

Згідно норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.

З урахуванням вимог ст. 1 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський та інспектор ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції у Київській області ДПП, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та Наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 1026 від 18 грудня 2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомко, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису», поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 та поліцейський взводу №1 роти № 2 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 були оснащені портативними відеореєстраторами.

19.03.2025 близько 11 години 53 хвилин, знаходячись на СП201 М05 Київ-Одеса в бік м. Києва на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» виявили транспортний засіб, марки «Renault», моделі «Master» з номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час перевірки згідно бази «ІКС ІПНП» було встановлено, що ОСОБА_5 перебуває у активному розшуку ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.01.2025 року.

Під час спілкування з громадянином ОСОБА_5 , працівниками поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено останньому факт того, що він перебуває у розшуку за ІНФОРМАЦІЯ_4 та підставі ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» його буде доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 для отримання повістки, на що останній повідомив що нікуди не поїде.

В цей час у ОСОБА_5 , який усвідомлював, що працівники поліції мають на меті доставити останнього до ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою уникнення настання негативних правових наслідків для себе, з метою не доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», виник злочинний умисел, спрямований на надання поліцейським полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірної вигоди за невчинення службовими особами дій в його інтересах з використанням службового становища.

В подальшому, продовжуючи реалізацію умислу, спрямованого на надання працівникам поліції неправомірної вигоди, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу працівників поліції за адресою: СП201 М05 Київ-Одеса в бік м. Києва, знаючи, що поліцейські полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представилися та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_5 на підставі ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, 19.03.2025 у період часу з 11 години 54 хвилин по 12 годину 14 хвилин в ході спілкування з останніми неодноразово наполегливо висловив словесну пропозицію службовим особам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надати їм неправомірну вигоду в сумі 3000 (три тисячі) гривень за невчинення службовими особами в його інтересах будь-якої дії з використанням наданого їм службового становища, а саме не доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_5 для оформлення на військовий облік.

За таких обставин ОСОБА_5 висловив пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дій з використанням наданого їй службового становища, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

3. Формулювання статті (частин статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений та докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Частина 1 статті 369 КК України передбачає кримінальну відповідальність за пропозицію чи обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження (прокурор та захисник) не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив обставини події, що мала місце 19.03.2025.Повідомив, що того дня близько 12 години дня його зупинили працівники поліції та повідомили, що він перебуває в розшуку. В зв`язку з цим роз`яснили, що мають доставити його до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Однак ОСОБА_5 розгубився, та задля уникнення такого доставлення запропонував працівникам поліції надати грошові кошти. Також повідомив, що усвідомив неправомірність своїх дія як щодо надання неправомірної вигоди, так і щодо уникнення відвідування ТЦК. У зв`язку з цим в подальшому самостійно з`явився до рекрутингового центру та наразі проходить ВЛК.

Надані обвинуваченим показання є логічними, послідовними, узгоджуються з викладеними в обвинувальному акті фактичними обставинами, встановленими під час досудового розслідування та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

За викладених обставин Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиції надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

4. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Санкція ч. 1 ст. 369 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Прокурор під час судових дебатів просила визначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000,00 грн. Захисник та обвинувачений просили призначити покарання у виді штрафу у розмір однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , Суд у відповідності до статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Водночас каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Призначаючи покарання, Суд враховує наявність обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , якою є щире каяття.

Так, обвинувачений визнавав свою вину, та щиро розкаюється у скоєному. Після події, що мала місце 19.03.2025, він самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем проживання, почав проходити військово-лікарську комісію та наразі відібраний як кандидат для проходження військової служби за контрактом (рекомендаційний лист Центру рекрутингу від 03.04.2025)

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Крім того, Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше не судимий. Суд також враховує, що ОСОБА_5 доглядає за матір`ю ОСОБА_8 , яка є особою з інвалідністю ІІІ групи, тестем ОСОБА_9 , який є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок аварії на ЧАЕС та тещею ОСОБА_10 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок аварії на ЧАЕС.

Отже, з урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , його ставлення до вчиненого, повного визнання ним своєї вини, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення, як ним, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень можливе без його ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, який має постійне місце реєстрації та проживання, відсутність завданої кримінальним правопорушенням шкоди, відсутність постійного доходу, наявність осіб, які знаходяться на утриманні, усвідомлення обвинуваченим протиправності своєї протиправної поведінки, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у мінімальних межах санкції, визначеної ч. 1 ст. 369 КК України.

Відтак, Суд призначає ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

На переконання Суду, призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання сприятиме становленню справедливості, рівності перед законом, забезпеченню добропорядності та відповідальності осіб за вчинювані ними діяння.

5.Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди.

5.1. Цивільний позов.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

5.2.Процесуальні витрати.

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 368 та ч. 4 ст. 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання про відшкодування понесених процесуальних витрат стороною обвинувачення чи стороною захисту не піднімалось. Відповідно до змісту обвинувального акта витрати на залучення експерта відсутні.

5.3.Винагорода викривачу.

Підстави для виплати винагороди викривачу у цьому кримінальному провадженні відсутні.

5.4. Спеціальна конфіскація.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.

5.5.Заходи забезпечення кримінального провадження.

5.5.1.Запобіжні заходи.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Запобіжні заходи у цьому кримінальному провадженні не застосовувались.

5.5.2.Арешт майна.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації щодо майна, на яке накладено арешт.

У цьому провадженні арешт на майно не накладався, а тому відсутні підстави для скасування арешту майна.

5.5.3.Щодо речових доказів і документів.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 100, 124, 368, 374, 381-382, 395, 475, 532 КПК України, Суд

У Х В А Л И В:

1. ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

1.2. Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

2. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

3. Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1