Справа № 464/5994/25
пр.№ 1-кс/464/1090/25
УХВАЛА

02 вересня 2025 року слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ВРЗуСТ СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

Слідчий ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про накладення арешту на автобус марки «БАЗ» р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ТОВ «ФІАКР-ЛЬВІВ» . В обгрунтування клопотання покликається на те, що ним здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000678 від 26 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 серпня 2025 року близько 16 год. 20 хв. за адресою: м.Львів, перехрестя вулиць Сихівська- Івана Кавалерідзе відбулось зіткнення між автомобілем марки «КІА» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля марки «VOLKSWAGEN» р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , автомобіль якого в свою чергу здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 та в подальшому зіткнувся з автобусом марки «БАЗ» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 . Внаслідок чого пішохід отримав тілесні ушкодження. 26 серпня 2025 року автобус марки «БАЗ» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а місцем зберігання визначено майданчик тимчасового утримання що за адресою: м.Львів, вул.Авіаційна,7. З метою недопущення знищення чи приховування слідів злочину, які залишились на вищевказаному транспортному засобі, просить клопотання задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, просить розглядати дане клопотання у його відсутності та таке задоволити.

Представник власника майна ТОВ «ФІАКР-ЛЬВІВ» на розгляд клопотання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду такого, що у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання про накладення арешту підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000678 від 26 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Постановою слідчого від 26 серпня 2025 року автобус марки «БАЗ» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Місцем зберігання зазначеного транспортного засобу визначено територію майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, що по вул.Авіаційна,7 в м.Львові.

Відповідно до свідотцтва про реєстрацію танспортного засобу серії НОМЕР_4 власником згаданого автобуса є ТОВ «ФІАКР-ЛЬВІВ».

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи мотиви клопотання, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, правову підставу для арешту майна, визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що не застосування арешту може призвести до відчуження цього майна, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, виходячи із вимог розумності та співмірності обмеження права власності в результаті накладення арешту на майно, приходжу до переконання, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

клопотання слідчого ВРЗуСТ СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна - задоволити.

Накласти арешт на автобус марки «БАЗ» р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ТОВ «ФІАКР-ЛЬВІВ», що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, підозрюваному, обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, третім особам, які були присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути скасованою в порядку, що передбачений ст.174 КПК України.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9