ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/1746/25
Провадження №1-кс/505/943/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року місто Подільськ

Слідчий суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника автомобіля «Mazda 323» ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000122 від 14.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна

До Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000122 від 14.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Подільською окружною прокуратурою.

В ході досудового розслідуванням встановлено, що 12 лютого 2025 року до чергової частини Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали 2-го прикордонного загону ДПСУ в Одеській області про те, що громадянин України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 організували канал незаконного переправлення осіб через державний кордон України, в обхід встановлених пунктів пропуску в межах Подільського району, Одеської області з території України до території Республіка Молдова, з метою особистого збагачення.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вказаної протиправної діяльності причетні громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які організували незаконне переправлення через державний кордон України, в обхід встановлених пунктів пропуску ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час своєї протиправної діяльності використовували автомобіль марки «Audi Q7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки «Mazda 323» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

06.06.2025 в м. Кодима Подільського району виявлено та затримано ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які використовуючи вище вказані транспортні засобі, мали намір переправити вище вказаних громадян України через лінію державного кордону України, в обхід встановлених пунктів пропуску, за грошову винагороду.

Крім того, встановлено, що у транспортному засобі марки «Mazda 323» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , крім ОСОБА_9 перебували ОСОБА_14 та ОСОБА_3 , які здійснювали супровід автомобіля марки «Audi Q7», реєстраційний номер НОМЕР_1 з м. Одеса до прикордонного населеного пункту Кодимської ТГ, не будучи обізнаними про злочинний намір ОСОБА_9

06.06.2025 в порядку ст. 233, 234 КПК України, в період часу з 13 години 30 хвилин по 13 годину 57 хвилини, по вул. Івана Франка, в м. Кодима Подільського району, Одеської області, проведено обшук автомобіля «Mazda 323» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зеленого кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ОСОБА_3 , в ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» моделі «13С», ІМЕІ-1: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_9 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 13» IMEI: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_3 ;

- автомобіль «Mazda 323» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_3 ;

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A31», ІМЕІ: НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_14 ;

- грошові кошти у сумі 19950 гривень номіналом по 1000 гривень: ЕБ7887406 АЕ4495435 ЕА7017301 АЗ0081798 АЕ2528072 АУ7783991 АД5172333 ЯБ2972983 ЕА3622270 ЕА3622269 ЕА3622271 БК9361618 БК9361617 БК9361616 АЗ1292875 ЗЛ3510037 ГН1631946 ЕГ9746373 АП9408567, номіналом по 500 гривень: ЄЗ6574546, номіналом по 100 гривень: ЯБ4481240 ЕД2915105 ЗА9170984 ЕЄ9745233, номіналом по 50 гривень: АК0166629, які належать ОСОБА_14 .

Слідчий зазначає, що вилучене майно, може зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі є підстави вважати, що вилучені грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом.

Посилається на те, що вилучені речі є доказами злочину та підлягають експертним дослідженням та існують ризики пошкодження, знищення, зміни, тощо, що не дасть можливість проведення експертних досліджень та використання вилученого, в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Сторона обвинувачення просить суд накласти арешт на майно, шляхом заборони користуватися, відчужувати та розпоряджатися вилученим майном.

Позиція учасників щодо розгляду клопотання

Слідчий у судове засідання не з`явилась до суду надала заяву про розгляд клопотання без її участі, просила клопотання задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні, власник транспортного засобу «Mazda 323» ОСОБА_3 , зазначила, що вона не є власником зазначеного у даному клопотанні майна, тому залишає розгляд даного клопотання на розсуд суду.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку власника транспортного засобу «Mazda 323 ОСОБА_3 , доходжу наступного висновку.

Слідчими слідчого відділу Подільського РУП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінального провадження № 0000122 від 14.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Постановою слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області 06.06.2025 вилучене в ході проведення обшуку автомобіля «Mazda 323», з державним реєстраційним номером НОМЕР_8 , майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч. 2 п.7 КПК України.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Зокрема, якщо дані речі підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України). До таких ризиків вказаний абзац відносить можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею було ретельно перевірено клопотання та надані до них додатки, перелік майна і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме забезпечення збереження речових доказів, тому є правові підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження №?0000122 від 14.02.2025, досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.?3 ст.?332 КК України. Санкція вказаної статті передбачає можливість застосування покарання у виді конфіскації майна, що, відповідно до ч.?5 ст.?170 КПК України, є підставою для накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої конфіскації.

Відповідно до ст.?98 КПК України, речовими доказами є, зокрема, предмети, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Постановою слідчого від 06.06.2025 майно, вилучене в ході проведення обшуку автомобіля «Audi Q7», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та особистого обшуку ОСОБА_8 , а саме гаманець, грошові кошти та мобільний телефон з sim-карто, визнано речовими доказами.

Згідно з ч.?3 ст.?170 КПК України, арешт на майно накладається у разі наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або набуте кримінально протиправним шляхом.

В матеріалах справи міститься інформація про те, що вилучене майно, зокрема грошові кошти, ймовірно було отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або використовувалося для його реалізації. Ці обставини, у сукупності з процесуальним статусом вказаного майна, вказують на наявність правових підстав для його арешту з метою збереження речових доказів.

Слідчий суддя також враховує, що відповідно до ч.?1 ст.?170 КПК України, арешт майна є тимчасовим заходом, що застосовується з метою забезпечення ефективного досудового розслідування. Ризики знищення, пошкодження чи відчуження майна, про які зазначено у клопотанні слідчого, не є надуманими та підтверджуються обставинами справи.

Суд, зважаючи на обставини кримінального провадження, терміновість звернення із клопотанням органу досудового розслідування про накладення арешту на майно, доходить висновку, що на даному етапі досудового розслідування, майно, на яке просить накласти арешт сторона обвинувачення, належить до такого, що має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається накладення арешту з метою його збереження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, відповідно до сталої судової практики, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Вилучені речі мають значення речового доказу у кримінальному провадженні та санкція інкримінованої підозрюваному статті передбачає конфіскацію майна, а тому є необхідність в накладенні арешту на зазначене майно на даній стадії досудового розслідування, з забороною заборони користуватися, відчужувати та розпоряджатися вилученим майном.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Повністю задовольнити клопотання слідчого.

Накласти арешт, у кримінальному провадженні № 0000122 від 14.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на майно вилучене в ході проведення обшуку автомобіля «Mazda 323», з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , заборонивши власнику майна та третім особам, відчужувати, користуватись та розпоряджатися ним будь-яким чином, а саме:

- грошові кошти у сумі 19950 гривень, а саме: 19 купюр номіналом по 1000 гривень кожна, 1 купюра номіналом 500 гривень, 4 купюри номіналом по 100 гривень кожна, 1 купюра номіналом 50 гривень, які належать ОСОБА_14 .

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повне текст ухвали складено та підписано 13.06.2025.

Слідчий суддя

Подільського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_15