Провадження № 1-кп/344/1102/25
У Х В А Л А

05 серпня 2025 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_9 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та ОСОБА_10 якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебувають матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_9 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та ОСОБА_10 якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_10 та клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , мотивуючи їх наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 висловили заперечення проти клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового длмашнього арешту, стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 , натомість просили суд застосувати до обвинуваченого домашній арешт із забороною залишати житло у нічний період доби.

Захисник ОСОБА_6 також висловив заперечення проти клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 , вважає його необгрунтованим, просив суд відмовити в його задоволенні та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтримали думку захисників.

Представник потерпілого клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 та клопотання про продовження запобіжного заходу у домашнього арешту щодо ОСОБА_9 покладається на розсуд суду.

Потерпілий підтримав думку представника потерпілго.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання прокурора частково підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 травня 2025 року щодо обвинуваченого ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, на строк до 06 липня 2025 року включно. В подальшому вирішувалось питання про продовження запобіжного заходу.Також, встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 травня 2025 року щодо обвинуваченого ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. 23 липня 2025 року ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду, обвинуваченому ОСОБА_9 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити або скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого.Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У даному випадку відсутні об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_10 при застосуванні до нього іншого запобіжного заходу буде ухилятися від суду, впливатиме на свідків чи перешкоджатиме слідству іншим шляхом.

Обставини справи вказують, що його належна процесуальна поведінка може забезпечити менш суворий запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Також суд звертає увагу на те, що на утриманні в ОСОБА_10 перебувають хвора матір, дружина та малолітня дитина, а також, відповідно до довіки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 06.02.2023 року, ОСОБА_10 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, визнав свою винуватість, має постійне місце проживання, на момент судового розгляду відшкодував потерпілому частину шкоди, що підтверджується відповідними документами.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_10 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Розглядаючи клопотання прокурора, про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , суд дійшов до наступних висновків.

Згідно вимог ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На момент розгляду клопотання, до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який був застосований з огляду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Суд зазначає, що ці ризики станом на день розгляду не усунуті, а саме:

- існує обґрунтований ризик впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинення іншого кримінального правопорушення;

- переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до 7 років позбавлення волі, який усвідомлюючи понесення відповідальності, може покинути межі Івано-Франківської області.

Також суд враховує те, що саме перебування обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом забезпечує належний процесуальний контроль за його поведінкою та запобігає можливим порушенням ним процесуальних обов`язків.

Клопотання захисників про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби не підлягає задоволенню, оскільки заявлені в ньому доводи не спростовують наявність ризиків.

Таким чином, враховуючи сукупність обставин, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід саме у виді цілодобового домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196-199, 331, 370, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Застосування запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , у виді цілодобового домашнього арешту, відповідно до ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 23 липня 2025 року - продовжити до 03 жовтня 2025 року включно.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, за адресою: АДРЕСА_1 , на строк до 03 жовтня 2025 року включно.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 наступні обов`язки:

1) з`являтися за викликом до суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань №12 та начальнику Івано-Франківського РУП Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурората та Івано-Франківську установу виконання покарань №12 у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_11