Справа № 212/8055/23
У Х В А Л А

іменем України

12 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровського районного суду міста Кривого Рогу в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

у кримінальному провадженні № 0001040 від 20.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

В закритому судовому засіданні брали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 , ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без права внесення застави, посилаючись на те, що на теперішній час, продовжують існувати ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контроля, або визначити розмір застави, посилаючись на те, що ОСОБА_3 тривалий час утримується під вартою, та під час судового розгляду належним чином виконував свої процесуальні обов`язки, тому вважає заявлені прокурором ризики безпідставними.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого колеги.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора з підстав наведених захисником.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Так, ухвалою суду від 23.05.2025 року ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 21 липня 2025 року включно.

З 16.06.2025 року головуюча йде у відпустку, тому призначити справу до розгляду, в межах застосованого строку тримання під вартою, не має можливості.

Суд зазначає, що за ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що по зазначеному кримінальному провадженню, згідно встановленого порядку, досліджено письмові докази, допитано законного представника малолітньої потерпілої, допитано сімох свідків, з яких троє неповнолітніх, але допит малолітньої потерпілої ще не проведено, та не допитано інших свідків сторони обвинувачення, тобто судове слідство триває.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Крім того, суд зазначає, що потерпілою по зазначеному кримінальному провадженню є малолітня особа, яка протягом тривалого часу була членом сім`ї обвинуваченого, та враховуючи, що інкримінований обвинуваченому злочин, є насильницьким, направленим проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, тобто має значну ступінь суспільної небезпеки.

За таких підстав, суд вважає, що на теперішній час, встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, ризики не зменшились та продовжують існувати, а саме, ризики визначені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризик переховування обвинуваченого від суду з причини тяжкості покарання, яке може бути призначено в разі доведення вини обвинуваченого; та ризик незаконного впливу на малолітню потерпілу та малолітніх свідків, які на теперішній час ще не допитані.

Відповідно до п. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом повинно враховуватися, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На підставі викладеного суд, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог частини першої статті 197 КПК України, дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, його особі, та запобігає ризикам, існування яких доведено, і які не зменшилися, є реальними, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 днів.

При цьому доводи захисника адвоката ОСОБА_6 про те, що обвинувачений на протязі тривалого часу перебуває під вартою, що на його переконання є підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, суд сприймає критично, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що судові засідання безпідставно відкладаються. Натомість, дослідження доказів сторони обвинувачення триває, з дотриманням прав неповнолітніх свідків, участь яких сторона обвинувачення забезпечує належним чином. При цьому неодноразово відбувалися відкладення судових засідань з причини зміни обвинуваченим захисників.

За таких підстав, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, задоволенню не підлягає.

З наведених вище обставин, суд у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Отже, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194 ,196 - 199, 331, 372, 376, 392 - 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10 серпня 2025 року включно.

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення .

Повний текст ухвали буде оголошений 12.06.2025 року о 16-00 годин.

Суддя ОСОБА_1