Справа № 159/678/25
Провадження № 1-кп/159/314/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21 серпня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисника - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

захисника - ОСОБА_12 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000541 від 14.04.2024 про продовження запобіжного заходу щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307, ч.3 ст.308 КК України,

ВСТАНОВИВ :

У судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про продовження щодо ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор зазначає, що у зв`язку із закінченням 05.09.2025 строку тримання обвинуваченого під вартою встановленого ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 08.07.2025 та за наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, є доцільним продовжити ОСОБА_9 термін тримання під вартою на строк 60 днів.

Прокурор вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти ризику ухилення від з`явлення до суду, незаконного впливу на свідків, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні багатоепізодових злочинів, які є тяжкими та особливо тяжким злочином.

В судовому засідання прокурор клопотання підтримав із зазначених у ньому підстав.

Обвинувачений ОСОБА_9 і його захисник ОСОБА_10 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, вважають, що прокурор не довів існування ризиків, які є підставою для продовження тримання під вартою, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, вважали, що продовження тримання під вартою є невиправданим.

Захисник ОСОБА_10 просила суд обрати її підзахисному більш м`який запобіжний захід не пов`язаний триманням під вартою.

ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що має постійне місце проживання, у квартирі де він мешкає проживає сам, раніше проживав з мамою, яка померла. Квартира хоча і оформлена на сестру, однак по домовленості з нею належить йому особисто. З сестрою у нього дуже хороші відносини. Вона завжди його підтримує та допомагає. У разі обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, у нього є друзі та знайомі які допоможуть йому прожити і забезпечать його всім необхідним для проживання, зокрема керівник благодійного фонду «Шлях до волі», який мав намір взяти його на поруки.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд встановив таке.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.08.2024 слідчий суддя обрав ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суд Волинської області від 08.07.2025 суд продовжив ОСОБА_9 строк тримання під вартою на 60 днів до 05.09.2025 з правом внесення застави у розмірі 90 840,00 грн.

Ухвала про продовження строку запобіжного заходу мотивована тим, що продовжують існувати ризики передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України і не зменшились та існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення..

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку річ чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я особи; 4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 4) наявність постійного місця роботи або навчання; 5) репутацію особи; 6) її майновий стан; 7) наявність судимостей; 8) розмір майнової шкоди; 9) дотримання особою умов раніше застосованих до неї запобіжних заходів; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та інше.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд встановив, що слідчий суддя обираючи та продовжуючи ОСОБА_9 запобіжний захід, дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307, ч.3 ст.308 КК України.

На стадії судового розгляду суд не надає оцінки наявності обґрунтованої підозри, оскільки ОСОБА_9 перебуває у статусі обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про 1) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.ст. 197, 199 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений суддею, за умови доведення прокурором окрім загальних підстав для застосування запобіжного заходу обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд ураховує, що діяння, інкриміновані ОСОБА_9 , відповідно до статті 12 КК України, відносяться до категорії тяжких і особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років із конфіскацією майна.

Суд також бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на момент розгляду справи офіційно не працевлаштований, не має утриманців, неодружений, зареєстрований за постійним місцем проживання, однак не обмежений у можливості його змінити; крім того, враховується його молодий вік. Суд враховує повідомлену інформацію на попередніх судових засіданнях про погіршення гостроти зору обвинуваченого.

Суд враховує, що в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі. Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

На підставі викладеного, суд враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , відсутність у нього сталих соціальних зв`язків, постійного доходу, можливість втечі збільшується та підтверджує існування ризику, встановленого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, на переконання суду, прокурор довів існування ризику впливу на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так, ухвалою від 04.06.2025, суд задовольнив клопотання захисник ОСОБА_5 про виклик у судове засідання та допит як свідків уповноважених працівників поліції, які безпосередньо провадили негласні слідчі (розшукові) дії у цьому кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .

Обвинувачений може здійснити незаконний на них вплив, оскільки вони ще не допитані судом.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Суд враховує режим воєнного стану, який триває в Україні, обмеження виїзду громадян України за кордон та посилений контроль за їх переміщенням, що досудове розслідування у справі завершено, обвинувальний акт скеровано до суду, справа перебуває на стадії судового розгляду, оцінює особу обвинуваченого та відсутність встановленого ризику вчинення нових злочинів, наявність у нього постійного місця проживання, та можливість обвинуваченого забезпечити собі проживання за цією адресою (харчування інші потреби) без необхідності залишати житло протягом тривалого часу.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що за обставин, які склалися, прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого.

У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, без права покидати житло за виключенням необхідності отримати медичну допомогу або слідувати в укриття під час повітряної тривоги.

На переконання суду зазначений вище захід буде достатнім для досягнення мети передбаченої у ст. 177 КПК України, та запобігання настанню ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.176-183, 194, 314-316, 331 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу ОСОБА_9 у виді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 задовольнити.

Раніше обраний щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із встановлення заборони цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримати медичну допомогу (за наявності підтверджуючих документів) або слідувати в укриття під час повітряної тривоги, на строк два місяці - до 21 жовтня 2025 року включно.

На час дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою суду;

2) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що порушення покладених на нього судом обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного мають право з`являтись в житло, під арештом в якому обвинувачений перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань.

Ухвалу про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт передати для виконання начальнику Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора та Ковельське районне управління поліції ГУНП у Волинській області, який зобов`язати поставити обвинуваченого на облік і повідомити про це суд.

Звільнити ОСОБА_9 з-під варти в порядку приписів ч. 3 ст. 202 КПК України.

Оголосити перерву у судловому засіданні до 13.00 год 16.09.2025.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1