Дата документу 03.07.2025Справа № 554/7463/25
Провадження № 1-кс/554/8398/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_2 на рішення старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим від 02.06.2025 року у кримінальному провадженні № 0004217 від 28.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із вищезазначеною скаргою, у якій, не погоджуючись із рішенням старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_3 про відмову у визнанні його потерпілим від 02.06.2025 року у кримінальному провадженні № 0004217 від 28.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України, просив зобов`язати останнього направити йому відповідно до вимог КПК України копію пам`ятки про права та обов`язки потерпілого.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про повернення скарги особі, яка її подала, виходячи з такого.

Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004217 від 28.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України.

Постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_3 від 02.06.2025 року ОСОБА_2 було відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0004217 від 28.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України.

Згідно з ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 розділу ІІІ КПК України.

Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Разом із цим, територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора нормами глави 26 розділу ІІІ КПК України не визначено, а тому при вирішенні цього питання слідчий суддя вважає за необхідне, за аналогією закону, застосувати ті норми КПК України, які регулюють подібні правовідносини. Такою нормою є ч.2 ст.132 КПК України, яка визначає територіальну підсудність розгляду клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до цієї норми закону зазначені клопотання розглядаються судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

При цьому суд виходить з положень ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно з приписами п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

За правилами ч.7 ст.100, ч.2 ст.132, ч.1 ст.184, ч.1 ст.192 КПК України клопотання під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Виходячи з системного аналізу наведених норм КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування, а тому, з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України, зазначене правило застосовується й до розгляду скарг і клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

При цьому, за змістом положень ст.38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють досудове слідство і дізнання) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.

Отже, системний аналіз положень п.8 ч.1 ст.3 та ч.1 ст.38 КПКУкраїни дає підстави дійти висновку, що органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України, Державне бюро розслідувань), а його підрозділ (управління, відділ), визначений ч.1 ст.38 КПК України.

Статтею 1 КПК передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

З матеріалів скарги вбачається, що предметом оскарження ОСОБА_2 є рішення старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження безпосередньо і через територіальні управління.

З 01 березня 2021 року у зв`язку із реформуванням органів Державного бюро розслідувань, у територіальних управліннях Державного бюро розслідувань почали діяти слідчі підрозділи із дислокацією у всіх областях України.

Заявник оскаржує рішення уповноваженої посадової особи не ТУ ДБР у м. Полтаві, до складу якого входить Третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР у м. Полтаві, а оскаржується рішення саме слідчого слідчого підрозділу слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР у м. Полтаві, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька, 52, тобто фактично розташований в межах територіальної юрисдикції Центрального районного суду міста Дніпра і не належить до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Полтави.

З огляду на вказане, скарга повинна буди подана до суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться слідчий підрозділ органу досудового розслідування, а саме до Центрального районного суду міста Дніпра.

Відповідно до ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з п.2 ч.2 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил територіальної підсудності.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що вказана скарга не підлягає розгляду в Шевченківському районному суді міста Полтави, так як слідчий підрозділ органу досудового розслідування не знаходиться в межах територіальної юрисдикції цього суду, слідчий суддя приходить до висновку про повернення скарги особі, яка її подала.

Разом із тим, відповідно до положень ч.7 ст.304 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 9, 38, 304, 306, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Скаргу ОСОБА_2 на рішення старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим від 02.06.2025 року у кримінальному провадженні № 0004217 від 28.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України, - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1