Cправа №505/379/21
Провадження №1-кп/505/187/2025
УХВАЛА

Іменем України

21.05.2025 Подільський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Подільську Одеської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000003 від 01.01.2021, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменії, громадянина Вірменії, з посвідкою на постійне проживання на території України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту від 04 лютого 2021 року, ОСОБА_6 обвинувачується органами досудового розслідування в тому, що він 30 грудня 2020 року, близько 23 годин 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні ресторану «Корчма Де-Да», розташованого за адресою: Одеська область, м. Подільськ, вул. Бочковича, 2, на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин вирішив нанести ОСОБА_8 тілесні ушкодження.

В цей же день та час реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, наніс три удари кулаками рук в обличчя, після яких ОСОБА_8 впав на підлогу, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя та синця лівого колінного суглобу, які згідно висновку СМЕ №1 від 04.01.2021, мають незначні скороминучі наслідки і на підставі п.2.3.5. та п.4.6. «Правил...» (1995р.) належать до категорії Легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України. В обґрунтування захисник зазначив, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у ОСОБА_6 відповідно до статті 49 КК України сплинув, а отже його має бути звільнено від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав, проте підтримав клопотання захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника.

Представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності, думку прокурора, обвинуваченого, представника потерпілого, дійшов такого висновку.

За змістом статей 284, 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання особою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №-12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Так, відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, який ним вчинений 30.12.2020, та відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин є кримінальним проступком.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

Санкція ч.1 ст.125 КК України, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Таким чином враховуючи, що з часу події інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме: 30.12.2020, минуло понад два роки, ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за даною статтею на підставі ст.49 КК України.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку строк притягнення до кримінальної відповідальності за який сплинув, переривання перебігу давності не було, від слідства або суду обвинувачений не ухилявся, обчислення строків давності є правильним, обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності - клопотання про звільнення підлягає задоволенню, особа - звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження - закриттю.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.12, 49 КК України, ст.ст.128, 284-288, 372 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

На підставі ст.49 КК України, обвинуваченого ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене 01.01.2021 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №-0000003 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1