490/4768/25 20.06.2025
н/п 1-кс/490/2743/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4768/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баштанка Миколаївської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія-гранатометника, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 на виконання Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану з Україні», Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, 18.08.2023 призваний на військову службу за мобілізацією на період дії воєнного стану ІНФОРМАЦІЯ_2 направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , де проходить військову службу на посаді військовий водій-гранатометник, у званні матрос.

Відтак, з 18.03.2023, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно положень ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Виконуючи покладені на нього обов`язки по військовій службі Збройних Сил України, матрос ОСОБА_4 згідно вимог ст.ст. 1-4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 551-XIV, та ст.ст. 9, 11, 49, 127, 128 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року №548-ХІV, був зобов`язаний суворо дотримуватися Конституції України та законів України, правил військової ввічливості, поважати честь і гідність кожної людини, бути зразком високої культури, скромності й витримки, ґрунтувати відносини з іншими військовослужбовцями на взаємній повазі, бути хоробрим і дисциплінованим, берегти військову честь, захищати свою і поважати чужу гідність, не допускати негідних дій самому і утримувати від здійснення цих дій інших військовослужбовців, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до ст. 11 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року №548-ХІV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до ст. 68 Конституції України матрос ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з Постановою Верховної ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна» визначено, що зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян.

Керуючись підпунктами 1-4, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї, боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів.

Відповідно до «Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання майна військового майна у Збройних Силах України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 №1225 де визначено, що майно для забезпечення руху опору використовується виключно для організації, підготовки та виконання завдань руху опору, та «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України» затвердженої Наказом МОУ № 359 від 29.06.2005, відповідно до якої стрілецька зброя і боєприпаси, якщо вони не потрібні для виконання службового завдання, здаються на короткострокове зберігання до військової частини або до органу Служби правопорядку за місцем відрядження.

Так, матрос ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на незаконне придбання та зберігання бойових припасів, усвідомлюючи, що дані предмети є вибухонебезпечними предметами, в порушення зазначених вимог законодавства, у невстановлений час та у невстановленому місці за невстановлених обставин, але не пізніше 16.06.2025, не маючи передбаченого законом дозволу, незаконно придбав бойові припаси, а саме корпус гранати типу РГН та підривач типу УДЗ, які з того ж часу незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту їх вилучення працівниками поліції, 16.06.2025, під час проведення огляду місця події.

Таким чином ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він, являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу на посаді військовий водій-гранатометник, у званні матрос, на порушення вимог ст.ст. 1-4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 551-XIV, та ст.ст. 9, 11, 49, 127, 128 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року №548-ХІV, підпунктами 1-4, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992, «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України» затвердженої Наказом МОУ № 359, не маючи передбаченого законом дозволу, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного зберігання бойових припасів, у невстановлений час та у невстановленому місці за невстановлених обставин, але не пізніше 16.06.2025, не маючи передбаченого законом дозволу, незаконно придбав бойові припаси, а саме корпус гранати типу РГН та підривач типу УДЗ, які з того ж часу незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту їх вилучення працівниками поліції, 16.06.2025, під час проведення огляду місця події.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України, як зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, який відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, крім того ОСОБА_4 до моменту затримання фактично проживав у своєї співмешканки ОСОБА_7 , а тому останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому злочину, шляхом залякування, погроз та іншими способами може впливати на її показання, які мають важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, крім того ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, так як у останній, будучи військовослужбовцем, в умовах воєнного стану, вбачає за можливе грубе порушення військової дисципліни, як одного із основних принципів будови Збройних Сил України, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також посилаючись на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, з підстав у ньому викладених.

Слідчому судді надані клопотання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 : заступника командира з озброєння батальйону логістики ОСОБА_8 , командира автомобільної роти підвозу матеріально-технічних засобів батальйону логістики ОСОБА_9 , заступника командира з психологічної підтримки персоналу батальйону логістики про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Підозрюваний ОСОБА_4 який свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав, та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, пославшись на недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні, просили передати підозрюваного ОСОБА_4 на поруки керівництву військової частини НОМЕР_1 .

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, 16.06.2025 р. внесено до ЄРДР за №0000782.

16.06.2025 р. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України підтверджується даними: протоколу огляду місця події від 16.06.2025; протоколів допитів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10 від 16.06.2025, протоколу затримання ОСОБА_4 у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України від 16.06.2025; акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 16.06.2025; довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів гранати типу РГН від 16.06.2025; довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів підривача типу УДЗ від 16.06.2025; поясненнями підозрюваного ОСОБА_4 у судовому засіданні.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності свідчать про ймовірне вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

При цьому, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом під час розгляду кримінального провадження, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який хоча і є діючим військовослужбовцем, до кримінальної відповідальності притягується вперше, проте у офіційному шлюбі не перебуває, утриманців не має, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, особисто знайомий зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, у тому числі зі свідком ОСОБА_7 , яка є його співмешканкою, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Проте, слідчий суддя приходить до переконання про відсутність ризику незаконного впливу на свідків, враховуючи, що факт виявлення за місцем проживання ОСОБА_4 бойових припасів за повідомленням та викликом поліції співмешканки підозрюваного ОСОБА_7 та її матері ОСОБА_10 зафіксований у встановленому законом порядку.

Також відсцтній і ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, враховуючи те, що ОСОБА_4 , який є діючим військовослужбовцем, має офіційне джерело доходу, до кримінальної відповідальності притягується вперше, тобто до вчинення кримінальних правопорушень не схильний.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, вагомість доведеного прокурором у судовому засіданні ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який є необхідним та цілком достатнім з огляду на особу підозрюваного, для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про передачу підозрюваного ОСОБА_4 на поруки керівництву військової частини НОМЕР_1 , оскільки, хоча ці особи і заслуговують на довіру, про з огляду на діючий у державі військовий стан, особу підозрюваного, який є діючим військовослужбовцем та залучається до виконання бойових завдань у інших областях України за наказом командування, неможливе беззастережне виконання такими особами, які також є діючими військовослужбовцями, обов`язків доставити підозрюваного за необхідності до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу, що з урахуванням воєнного стану може бути викликано об`єктивними причинами, пов`язаними із виконанням ними військових обов`язків.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 16 серпня 2025 року включно, з покладенням на нього обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця проходження військової служби (залежно від стадії кримінального провадження);

- не відлучатися за межі Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду (залежно від стадії кримінального провадження).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1