Номер справи137/157/25

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,
представника-адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Екібастуз Павлоградської області республіки Казахстан, громадянки України, вдови, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
07.02.2023 приблизно о 12 год. 40 хв., водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Ford», моделі «Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у лівій смузі руху автодорогою сполученням «Хмельницький - Вінниця», у напрямку м. Вінниці, поблизу с. Дяківці, Вінницького району Вінницької області, перед початком зміни напрямку руху праворуч, в порушення вимог п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час перестроювання у праву смугу руху, не надала перевагу у русі автомобілю марки «Chevrolet», моделі «Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку правою смугою руху, внаслідок чого з необережності, що виразилося кримінальною протиправною самовпевненістю, допустила зіткнення передньою правою боковою частиною власного автомобіля із задньою лівою боковою частиною автомобіля останнього.
В результаті зіткнення на дорожньому покритті, що перебувало у мокрому стані відбувся занос автомобіля марки «Chevrolet», моделі «Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який будучи в некерованому стані та знаходячись в аварійній ситуації, що не регламентується Правилами дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення із автомобілем марки «Toyota», моделі «Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 , що рухався в зустрічному напрямку.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи пасажир автомобіля марки «Chevrolet», моделі «Nubira», малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми: відкритого перелому середньої третини (діафізу) лівої стегнової кістки зі зміщенням; закритого перелому правої ключиці зі зміщенням; закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, забоїв м`яких тканин голови. Вказані ушкодження у ОСОБА_9 за ступенем тяжкості належать: відкритий перелом середньої третини (діафізу) лівої стегнової кістки зі зміщенням - до тяжких тілесних ушкоджень; закритий перелом правої ключиці зі зміщенням - до тілесних ушкоджень середньої тяжкості; закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, забої м`яких тканин голови до легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку комплексної судової автотехнічної, транспортнотрасологічної експертизи, в заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля марки «Ford», моделі «Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , вбачається невідповідність вимогам п. п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху. Дії водія автомобіля марки «Ford», моделі «Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , які не відповідали вимогам п. 10.3 Правил дорожнього руху знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткнення з автомобілем «Chevrolet Nubira».
Таким чином, водій ОСОБА_4 порушила вимоги п. п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями), згідно яких: п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.3 - «У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися»;
Порушення ОСОБА_4 вимог п. 10.3 Правил дорожнього руху знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками - заподіянням потерпілому тяжкого тілесного ушкодження.
21.02.2025 ТДВ СК «Схід-Захід» подано цивільний позов у кримінальному провадженні (а.с. 46-84 том 1) у зв`язку з виплатою страхового відшкодування за пошкоджений у ДТП автомобіль, застрахований за договором страхування, укладеним із ПрАТ «ВФ Україна». Представник позивача зазначив, що ДТП сталася з вини відповідачки ОСОБА_4 , відповідальність якої не була застрахована. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до особи, відповідальної за завдану шкоду. За вказаним підстав представник позивача просив стягнути з відповідачки ОСОБА_4 на користь ТДВ СК «СХІД-ЗАХІД» суму 443 000,00 грн як відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.
19.03.2025 прийнято до розгляду цивільний позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія «СХІД-ЗАХІД» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням передбаченим ч.2 ст. 286 КК України (а.с. 99-100 том 1).
Судовий розгляд
Прокурор ОСОБА_3 у судових дебатах зазначив, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та висновками проведених експертиз.
Досудове розслідування, на його переконання, здійснено повно, об`єктивно та неупереджено, а досліджені у судовому засіданні докази спростовують доводи сторони захисту про відсутність у діях обвинуваченої причинного зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Прокурор наголосив, що саме порушення ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху створило аварійну ситуацію та призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої малолітня потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження.
Твердження обвинуваченої про покладення відповідальності на інших учасників руху прокурор визнав безпідставними та такими, що не ґрунтуються на жодному доказі.
Разом з тим прокурор, враховуючи особу обвинуваченої, наявність у неї двох неповнолітніх дітей, відсутність негативних характеристик, повне відшкодування завданої шкоди та відсутністю претензій з боку потерпілої, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з реальним відбуванням покарання у виді позбавлення чи обмеження волі.
Письмовий екземпляр промови надав у судовому засіданні та просив долучити до матеріалів справи (а.с. 209-219 том 2).
Просив стягнути з обвинуваченої витрати на судову експертизу, скасувати арешт, вирішити долю речових доказів. Щодо цивільного позову поклався розсуд суду.
Обвинувачена ОСОБА_4 у судових дебатах виступила з промовою, в якій визнала, що дійсно не дотрималася вимог Правил дорожнього руху України та не переконалася у власній безпеці і безпеці інших учасників дорожнього руху.
Вона зазначила, що представник потерпілої вказував на її неналежні материнські почуття, однак наголосила, що у суспільстві є багато жінок, які самостійно виховують дітей, і для них найціннішим є саме діти.
Водночас обвинувачена пояснила, що певні причини її поведінки у цій ситуації є їй відомими, хоча вона не мала наміру завдати шкоди.
Висловила вдячність, що всі учасники залишилися живими, та висловила жаль із приводу події.
ОСОБА_4 звернулася до потерпілої сторони із проханням більше не потрапляти у подібні ситуації та побажала, щоб дитина зростала здоровою і щасливою. Також висловила сподівання, щоб усі жили під мирним небом, без війни.
У своєму останньому слові обвинувачена зазначила, що частково визнає вину, проте не вважає себе особою, яка вчинила тяжкий злочин. Вона звернула увагу на те, що потерпіла дитина одужала (зі слів законного представника). Також обвинувачена вказала, що діяння нею було вчинене ненавмисно, а її дії стали наслідком перебування у невідповідний час за несприятливих обставин.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 у судовому засіданні в дебатах виступив із підсумковою промовою, в якій зазначив, що сторона обвинувачення намагається довести вину його підзахисної у спричиненні ДТП, наполягаючи, що саме вона порушила правила та з її вини сталася дорожньо-транспортна пригода.
Однак ще з самого початку обвинувачена визнавала, що переднім бампером свого автомобіля лише зачепила задню ліву частину іншого транспортного засобу, що й призвело до зіткнення. На думку захисника, не було потреби неодноразово наголошувати на її вині, адже ключовим є встановлення факту настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та наявності причинно-наслідкового зв`язку.
Адвокат звернув увагу на висновки двох експертів, отримані у 2023 та 2024 роках, які є суперечливими. Перший експерт у своєму висновку зазначив, що процес руху транспортного засобу міг перебувати під впливом керування водія, однак остаточного висновку з цього приводу не зробив. Другий експерт також не дійшов однозначних висновків, проте у дослідницькій частині свого висновку вказав, що причини контакту транспортних засобів були рівнозначними.
Оскільки між експертними висновками існують розбіжності, на думку захисника, виникає сумнів щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ПДР обвинуваченою та наслідками ДТП. Експерт під час допиту пояснив, що зіткнення мало ковзний характер і не призвело до зміщення автомобіля «Шевроле Нубіра» з напрямку руху, при цьому слідів блокування коліс не виявлено. Тому вбачати у цій події саме кримінальне правопорушення, на його переконання, неможливо, а дії обвинуваченої радше підпадають під адміністративну відповідальність.
Крім того, захисник зазначив, що законний представник потерпілої сам визнав, що він та його діти під час руху не були належним чином пристебнуті ременями безпеки, а діти перебували у віці, коли необхідно користуватися дитячими утримуючими кріслами. Таким чином, у завданих наслідках є також вина самого потерпілого.
Захисник підкреслив, що передача обвинуваченою коштів на лікування потерпілої не може розглядатися як визнання нею вини, а є лише доказом її намагання відшкодувати завдану шкоду. Захисник наголосив, що вина обвинуваченої має бути доведена поза розумним сумнівом, чого у цьому провадженні зроблено не було. На його переконання, некерований рух автомобіля не був спричинений діями його підзахисної, а тому причинно-наслідковий зв`язок між її діями та ДТП відсутній.
Щодо цивільного позову, захисник зазначив: у разі, якщо суд визнає обвинувачену винною, позов може бути задоволений, однак за відсутності встановленої вини підстав для його задоволення немає.
Також адвокат звернув увагу, що обвинувачена самостійно виховує дітей, чоловік загинув на фронті, вона проживає у сільській місцевості, де обмежений доступ до медичних закладів, тому автомобіль є для неї необхідним засобом пересування.
У підсумку захисник просив суд ухвалити виправдувальний вирок щодо ОСОБА_4 , врахувавши, що її дії не містять складу кримінального правопорушення. Водночас він зазначив, що навіть якщо суд дійде іншого висновку, призначення суворого покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами є недоцільним, а строк покарання може бути мінімізований.
Неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 до судового засідання не з`явилась. Натомість її законний представник батько, ОСОБА_6 , взяв участь у судових дебатах у режимі відеоконференції та виступив із промовою.
Він зазначив, що у 2020 році отримав перше водійське посвідчення й почав набувати стажу керування транспортними засобами. У своєму виступі законний представник процитував показання обвинуваченої ОСОБА_4 , яка пояснила, чому не вважає себе винною у настанні наслідків дорожньо-транспортної пригоди, вказавши, що вона також є матір`ю.
Разом з тим він зауважив, що почуття співпереживання у неї, на його переконання, «закінчилися після отримання квитанції про оплату», і вона звернулася до його дружини із запитанням, «коли вона отримає квитанції про сплачені кошти». При цьому ОСОБА_4 навіть не знала про проведення ще однієї операції у малолітньої ОСОБА_9 , оскільки жодних коштів на лікування від неї не надходило.
ОСОБА_6 також звернув увагу на те, що на запитання свого захисника обвинувачена стверджувала, ніби на її автомобілі були лише незначні подряпини. Однак він категорично заперечив це, пояснивши, що переднє праве крило автомобіля обвинуваченої мало вм`ятину зі зміщенням та відшаруванням металу, що не можна вважати «невеликими подряпинами».
На його переконання, дії ОСОБА_4 створили аварійну ситуацію, яка й спричинила тяжкі наслідки. Він наголосив, що проведеною експертизою встановлено можливість уникнення зіткнення з боку ОСОБА_4 , однак остання цього не зробила.
У зв`язку з цим ОСОБА_6 просив суд не призначати їй покарання у виді позбавлення волі, однак застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.
Представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 , у судовому засіданні в режимі відеоконференції, зазначив, що вважає доведеною вину обвинуваченої.
За його словами, у ОСОБА_4 була технічна можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди за умови дотримання вимог Правил дорожнього руху. Під час розгляду справи встановлено, що на момент події передня частина автомобіля «Шевроле» знаходилася попереду, що підтверджує можливість своєчасного попередження та запобігання зіткненню.
Внаслідок недотримання обвинуваченою правил дорожнього руху автомобіль «Шевроле» виїхав на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення з автомобілем «Тойота». Саме дії ОСОБА_4 спричинили аварійну ситуацію, що й призвела до зіткнення.
На переконання адвоката, причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченої та наслідками є очевидним, а її вина доведеною. У зв`язку з цим адвокат просив суд визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши їй покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки, при цьому звільнивши її від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши обвинувальний акт та докази надані стороною обвинувачення, суд приходить до наступних висновків.
На підтвердження інкримінованого ОСОБА_4 правопорушення прокурором у судовому засіданні надані наступні докази.
У судовому засіданні як свідок був допитаний законний представник потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_6 . Він надав такі покази: 07.02.2023 він рухався автомобілем «Шевроле Нубіра» у напрямку м. Хмільник по правій смузі руху. Орієнтовний час події між 12 та 13 годиною дня. Разом із ним у транспортному засобі перебувала дружина на передньому пасажирському сидінні, а також двоє дітей: донька віком 4 роки та син віком 2 роки. Свідок зазначив, що рухався зі швидкістю близько 6070 км/год., поза межами населеного пункту.
Погодні умови на момент руху були похмурими, подекуди йшов дощ зі снігом, дорожнє покриття було вологим. Опадів безпосередньо під час руху не спостерігалося. Також у лівій смузі рухався автомобіль «Форд» червоного кольору. Діти перебували на задньому сидінні автомобіля та були пристебнуті ременями безпеки, однак у спеціальних дитячих кріслах вони не знаходилися. Свідок наголосив, що не виправдовує себе в цій частині.
За його словами, під час випередження він відчув удар у ліву частину автомобіля. Удар був середньої сили, після чого транспортний засіб став некерованим. Автомобіль виїхав у напрямку зустрічної смуги руху. Подальші обставини свідок пригадати точно не зміг, зазначив лише, що відчуття некерованості охопило увесь автомобіль.
На запитання суду він повідомив, що температура повітря становила близько 0 градусів, дорога була слизькою від вологи. Також зазначив, що на задньому колесі транспортного засобу залишилися сліди фарби автомобіля «Форд».
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні 21.05.2025 надав показання про те, що у лютому 2023 року, у першій половині робочого дня, він рухався службовим автомобілем зі швидкістю близько 80 км/год. у напрямку м. Тернопіль, по лівій смузі руху, недалеко від м. Вінниця.
Свідок зазначив, що назустріч його автомобілю виїхав транспортний засіб, марку якого він не запам`ятав. Автомобіль рухався боком у стані заносу та заднім крилом здійснив дотичний удар у його транспортний засіб. Зліва від автомобіля свідка рухався легковий автомобіль червоного кольору.
За його спостереженням, зазначений транспортний засіб опинився у заносі під час випередження вказаного червоного автомобіля. У момент зіткнення він бачив, як автомобіль різко почало розвертати у лівий бік, що відбулося миттєво. Свідок наголосив, що безпосереднього зіткнення з іншим транспортним засобом він не бачив, оскільки події розгорталися на відстані близько 100 метрів.
Також на дорозі рухалася вантажівка, яку він, ймовірно, випереджав, проте детально цього не пам`ятає. Удар, за його словами, припав у задні пасажирські двері та крило його автомобіля, після чого транспортний засіб занесло, і він вилетів у кювет. У салоні автомобіля свідок перебував сам, тілесних ушкоджень не отримав.
Після події він зупинився та побачив місце ДТП. За його відчуттями, швидкість автомобіля, що опинився у заносі, становила приблизно 2030 км/год., а сам він рухався значно повільніше за 100 км/год. Свідок пояснив, що одразу розпочав гальмування.
Він повідомив, що погодні умови на момент пригоди були задовільними: температура близько 0 градусів, снігу та ожеледиці не було, асфальт залишався здебільшого сухим, хоча міг бути дещо вологим, але це не впливало на керованість автомобіля. У його транспортному засобі гальма спрацювали, і заносу з його боку не було.
Свідок викликав швидку допомогу та поліцію. До моменту приїзду служб допомогу потерпілим з автомобіля «Шевроле» надавали випадкові очевидці. Він бачив, що доньку водія зазначеного автомобіля забрала швидка допомога.
На запитання суду свідок зазначив, що не пам`ятає, чи був увімкнений покажчик повороту на автомобілі червоного кольору. Також пояснив, що звернув увагу на транспортний засіб лише в момент його заносу, до того часу він вважав, що всі учасники руху рухалися у своїх смугах.
Після ДТП на місці перебувала також особа на прізвище ОСОБА_4 , яка, за словами свідка, не уникала ситуації та, перебуваючи у стресовому стані, намагалася допомогти. Яку саме допомогу вона надавала, свідок не зміг уточнити, оскільки сам перебував у збудженому емоційному стані.
Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні 10.06.2025 дала покази про те, що 07.02.2023 приблизно в обідній час вона рухалася з м. Хмельницького у напрямку м. Вінниці. За с. Дяківці вона їхала по лівій смузі руху. У дзеркалі заднього виду побачила автомобіль, вирішила перелаштуватися, увімкнула покажчик повороту та почала зміщуватися.
У цей момент вона відчула звук удару, ніби камінь влучив у машину. Потім побачила, що автомобіль почав випереджати та виїжджати на зустрічну смугу. Вона зупинилася, пропустила фуру, після чого озирнулася і побачила автомобіль у кюветі. Тоді вона з`їхала з дороги та почала викликати швидку допомогу. Була у знервованому стані, тому телефон віддала іншим людям, які допомагали потерпілим.
Приїхала швидка, і вона дізналася, що постраждала дитина. Дівчинку та хлопчика забрала швидка допомога. Прибули слідчі, провели слідчі дії, автомобіль обвинуваченої був вилучений, і її направили на освідування. Вона обмінялася телефонами з потерпілими, дзвонила їм, дізнавалася про стан здоров`я дитини, телефонувала в лікарню.
В день операції приїжджала до лікарні, спілкувалася з батьками та лікарями, оплатила витрати на лікування. На запитання прокурора вона пояснила, що керувала автомобілем Ford Focus і має 7 років водійського стажу. Подія відбулася орієнтовно між 13:00 та 14:00 годиною, вона рухалася одна, без пасажирів.
Погодні умови були похмурі, снігу не було, на узбіччі було дещо припорошено, асфальт вологий. Обвинувачена рухалася у лівій смузі, у правій машин не було. Автомобіля «Chevrolet Nubira» вона до моменту зіткнення не бачила. Вона включила покажчик повороту, подивилася у дзеркало заднього виду, після чого почула удар.
Контакт відбувся у переднє праве крило її автомобіля, саму мить зіткнення вона не побачила. Потім побачила, як «Chevrolet» перетнув смугу руху та виїхав на зустрічну. Обвинувачена зазначила, що їхала приблизно 70 км/год, а інший автомобіль рухався швидше.
Вину у вчиненні ДТП вона не визнає, вважає, що водій «Chevrolet» був недостатньо досвідченим і міг уникнути серйозних наслідків. Водночас вона погодилася з тим, що порушила правила дорожнього руху, а саме не переконалася у безпечності маневру. За її словами, удар був несильний, схожий на те, ніби в машину влучив камінь.
На запитання захисника обвинувачена відповіла, що в автомобілі удару не відчувала, машину навіть не хитнуло, усе сталося миттєво «раз і все». Вона оглядала транспортний засіб після події та побачила на крилі, де відбувся контакт, лише подряпини.
У момент зіткнення, за її словами, вона перебувала у своїй смузі руху, а автомобіль «Chevrolet Nubira» у правій. Потім він перетнув ліву смугу та зупинився, рухаючись прямо та навскоси через смугу. Після цього ще проїхав певну відстань.
На запитання представника потерпілої обвинувачена зазначила, що під час зіткнення з автомобілем «Chevrolet» вона не переконалася у безпечності виконання маневру. Зупинилася, наскільки пам`ятає, у лівій смузі. Поруч проїхала фура, після чого вона побачила автомобіль у кюветі та з`їхала з дороги.
Зіткнення з автомобілем «Toyota» вона не бачила. За її словами, фура рухалася по зустрічній смузі. Автомобіль обвинуваченої зупинився недалеко, позаду автомобіля потерпілих, але в метрах відстань вона не може вказати.
На запитання головуючого обвинувачена пояснила, що рухалася саме в лівій смузі, оскільки планувала здійснити поворот. Позаду в її ряду рухався автомобіль, марку якого вона не пам`ятає. Вона планувала повертати у напрямку м. Хмільник, відстань до місця повороту складала не більше 100 метрів.
У судовому засіданні 10.06.2025 за клопотанням захисту був допитаний експерт ОСОБА_11 , який у режимі відеоконференції надав роз`яснення щодо свого висновку №?303/304/24-21 від 27.03.2024 (а.с. 103110 том 2). На питання 3 експерт надав фотодокументацію розташування ушкоджень. Він зазначив, що характер пошкоджень розтягнуто-паралельний до дорожнього полотна. До висновку додав два фотознімки та схематичне зображення зіткнення. Кут нахилу ушкоджень відповідає ковзному характеру контакту.
Щодо питання 4 експерт пояснив, що при контактуванні пошкодження розташовувалися на бічних поверхнях, площина ушкоджень була близька до паралелі, а тиск під час контакту був рівномірним. Це свідчить, що транспортні засоби рухалися під час контакту і після нього не відбулося різкої зміни положення один автомобіль поїхав уперед, другий залишився позаду.
Експерт зазначив ковзний характер контакту: якщо б автомобілі продовжували контактувати, вони б залишилися на місці, але фактично рух тривав.
Щодо причинного зв`язку виїзду на зустрічну смугу та зіткнення експерт підкреслив, що він може оцінювати лише технічні аспекти. Встановити, що сталося далі, він не може.
На уточнювальне запитання прокурора експерт відповів, що через мокрий стан дороги неможливо однозначно встановити сліди блокування або зміни напрямку руху. Якби дорожнє покриття було сухим, могли б з`явитися трасологічні сліди, але в реальних умовах вони відсутні або могли бути стерті.
На запитання захисника експерт зазначив, що неконтрольований рух після контакту не дозволяє встановити причинно-наслідковий зв`язок. Він міг оцінювати лише технічну можливість водія уникнути зіткнення, а факт неконтрольованого руху не підтверджує винуватість учасників ДТП.
Відповідно до витягу з ЄРДР від 07.02.2023 внесено відомості за фактом шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 162 том 1).
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 07.02.2023 (а.с. 165-182 том 1) зафіксовано обставини та місце події.
Відповідно до висновку КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» за № 0187 від 07.02.2023 (а.с. 182 том 1) ОСОБА_4 станом на 19 год 25 хв 07.02.2025 була тверезою.
Відповідно до висновку експерта за № СЕ-19/102-23/3044-ІТ від 27.02.2023 (а.с. 189-193 том 1) на момент експертного огляду рульове керування, робоча гальмівна система автомобіля «Ford -Focus», держ.номер НОМЕР_1 знаходяться у працездатному стані. У деталях та вузлах рульового керування, робочої гальмівної системи автомобіля «Ford-Focus», держ.номер НОМЕР_1 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено. 2.Оскільки під час експертного огляду у вузлах та агрегатах рульового керування, робочої гальмівної системи автомобіля «Ford-Focus», держ.номер НОМЕР_1 наявних несправностей, які б могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено, тому вирішення питання: «Якщо дані технічні несправності наявні, то чи є вони наслідком конструктивних недоліків системи або порушення правил експлуатації транспортним засобом?» втрачає технічний зміст і не досліджувалось.
Відповідно до висновку експерта за № СЕ-19/102-23/3045-ІТ від 28.02.2023 (а.с. 196-199 том 1) на момент експертного огляду робоча гальмівна система, рульове керування автомобіля «Toyota-Corolla», держ.номер НОМЕР_3 знаходиться у працездатному стані. У деталях та вузлах робочої гальмівної системи, рульового керування автомобіля «Toyota-Corolla», держ.номер НОМЕР_3 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено. Оскільки під час експертного огляду у вузлах та агрегатах рульового керування, робочої гальмівної системи автомобіля «Toyota-Corolla», держ.номер НОМЕР_3 наявних несправностей, які б могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено, тому вирішення питання: «Якщо дані технічні несправності наявні, то чи є вони наслідком конструктивних недоліків системи або порушення правил експлуатації транспортним засобом?» втрачає технічний зміст і не досліджувалось.
Відповідно до висновку експерта за № СЕ-19/102-23/3046-ІТ від 01.03.2023 (а.с. 202-206 том 1) на момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля «Chevrolet-Nubira», держ.номер НОМЕР_2 знаходиться в технічно несправному та непрацездатному стані, через несправності вказані в дослідницькій частині висновку. У деталях та вузлах робочої гальмівної системи автомобіля «Chevrolet Nubira», держ.номер НОМЕР_2 , на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б могли виникнути до ДТП не виявлено. Зазначені несправності виникли в процесі розвитку дорожньо-транспортної пригоди. На момент експертного огляду рульове керування автомобіля «Chevrolet Nubira», держ.номер НОМЕР_2 знаходиться у працездатному стані. У деталях та вузлах рульового керування автомобіля «Chevrolet Nubira», держ.номер НОМЕР_2 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи некерованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено. Оскільки під час експертного огляду у вузлах та агрегатах рульового керування, робочої гальмівної системи автомобіля «Chevrolet-Nubira», держ.номер НОМЕР_2 наявних несправностей, які б могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено, тому вирішення питання: «Якщо дані технічні несправності наявні, то чи є вони наслідком конструктивних недоліків системи або порушення правил експлуатації транспортним засобом?» втрачає технічний зміст і не досліджувалось.
Відповідно до висновку експерта за № СЕ-19/102-23/3047-ІТ від 20.02.2023 (а.с. 209-222 том 1) сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ford Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату оцінки, а саме 07.02.2023 могла становити 8 897,23 грн. (вісім тисяч вісімсот дев`яносто сім грн. 23 коп.). Вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату оцінки, а саме 07.02.2023, могла становити: 8 897,23 грн. (вісім тисяч вісімсот дев`яносто сім грн. 23 коп.).
Відповідно до висновку експерта за № СЕ-19/102-23/3048-ІТ від 22.02.2023 (а.с. 3-16 том 2) сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Chevrolet Nubira, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату оцінки, а саме 07.02.2023 могла становити 193 055,48 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Nubira, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату оцінки, а саме 07.02.2023, могла становити: 545 146,31 грн.
Відповідно до висновку експерта за № СЕ-19/102-23/3049-ІТ від 21.02.2023 (а.с. 33-47 том 2) сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Corolla, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на дату оцінки, а саме 07.02.2023 могла становити 607 965,26 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Corolla, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на дату оцінки, а саме 07.02.2023, могла становити: 577 564,74 грн.
Відповідно до висновку експерта за № 185/218 від 23.03.2023 (а.с. 65-66 том 2) пасажир автомобіля марки «Chevrolet», моделі «Nubira», малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми: відкритого перелому середньої третини (діафізу) лівої стегнової кістки зі зміщенням; закритого перелому правої ключиці зі зміщенням; закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, забоїв м`яких тканин голови. Вказані ушкодження у ОСОБА_9 за ступенем тяжкості належать: відкритий перелом середньої третини (діафізу) лівої стегнової кістки зі зміщенням - до тяжких тілесних ушкоджень; закритий перелом правої ключиці зі зміщенням - до тілесних ушкоджень середньої тяжкості; закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, забої м`яких тканин голови - до легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку експерта за № КСЕ-19/102-23/7338-ІТ від 10.05.2023 (а.с. 91-99 том 2) в заданій дорожній обстановці, при заданому в постанові про призначення експертизи механізму розвитку події ДТП, дії водія автомобіля Ford-Focus держ.номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині. В заданій дорожній обстановці, при заданому в постанові про призначення експертизи механізму розвитку події ДТП, дії водія автомобіля Chevrolet-Nubira держ.номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині. В заданій дорожній обстановці, при заданому в постанові про призначення експертизи механізму розвитку події ДТП, дії водія автомобіля Toyota-Corolla держ.номер НОМЕР_3 ОСОБА_8 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині. 2. Швидкість руху автомобіля Ford-Focus держ.номер НОМЕР_1 , яка відповідає значенням отриманих при слідчому експерименті, становила біля 76.2... 73.9км/год. Швидкість руху автомобіля Chevrolet-Nubira держ.номер НОМЕР_2 , яка відповідає значенням отриманих при слідчому експерименті, становила біля 68.2... 63.3км/год. Кут між подовжньою віссю автомобіля Chevrolet-Nubira держ.номер НОМЕР_2 та подовжньою віссю автомобіля Ford-Focus держ.номер НОМЕР_1 в момент первинного контакту складав близько 5°. Дати відповідь на поставлене питання експертним шляхом не видається за можливе по причинах вказаних в дослідницькій частині. 5. В ситуації, яка склалась, при заданому в постанові про призначення експертизи механізмі розвитку події ДНІ, можливість попередження зіткнення з автомобілем Chevrolet Nubira у водія автомобіля Ford-Focus ОСОБА_4 з технічної точки зору полягала у виконанні нею вимог п.п.10.1,10.3 Правил дорожнього руху, для виконання яких у неї були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру та при умові постійного контролю за рухом даного автомобіля. В ситуації, яка склалася, при заданому в постанові про призначення експертизи механізмі розвитку події ДТП та за умови що на момент початку розвитку події ДТП передня частина автомобіля Chevrolet-Nubira перебувала попереду передньої частини автомобіля Ford-Focus , можливість попередження зіткнення з автомобілем Ford-Focus у водія автомобіля Chevrolet Nubira ОСОБА_6 з технічної точки зору від його дій не залежала, що ж стосується наявності або відсутності технічної можливості попередження зіткнення з автомобілем Toyota-Corolla, то дати відповідь на видається за можливе оскільки неможливо визначити, чи міг першочерговий контакт між автомобілем Ford-Focus та автомобілем Chevrolet-Nubira спричинити втрату поперченої стійкості (занос) останнього. В заданій дорожній обстановці, при вказаному в постанові про призначення експертизи комплексі вихідних даних, водій автомобіля Toyota-Corolla ОСОБА_8 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем Chevrolet Nubira шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля Toyota-Corolla до смуги руху автомобіля Chevrolet-Nubira. В ситуації, яка склалася, при вказаних в постанові про призначення експертизи комплексі вихідних даних та при заданому в постанові про призначення експертизи механізмі розвитку події ДТП, в діях водія автомобіля Ford-Focus ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1,10.3 Правил дорожнього руху. Дії водія автомобіля Ford-Focus ОСОБА_4 , які не відповідали вимогам п.10.3 Правил дорожнього руху знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткненням з автомобілем Chevrolet-Nubira. Для вирішення питання про відповідність чи невідповідність дій водія автомобіля Chevrolet-Nubira ОСОБА_6 вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху необхідна оцінка всіх обставин по справі, що виходить за межі компетенції експерта-автотехніка, тому в цій частин питання не досліджувалось. В ситуації, яка склалася, при вказаних в постанові про призначення експертизи комплексі технічних величин, в діях водія автомобіля Toyota-Corolla ОСОБА_8 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до висновку експерта за результатними проведення судової автомеханічної та транспортно-трасологічної експертизи за № 303/304/24-21 від 27.03.2024 (а.с. 103-110 том 2) в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Ford Focus» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинна була керуватись технічними нормами вимог п. 10.1, 10.3 ПДР України, водій автомобіля «Chevrolet Nubira» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 повинен був керуватись технічними нормами вимог п. 13.1, 12.3 ПДР України, водій автомобіля «Toyota Corolla» державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_8 повинен був керуватись технічними нормам. Швидкість автомобіля «Ford Focus» державний номерний знак НОМЕР_1 , та швидкість-автомобіля «Chevrolet Nubira» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 відповідно до результаті слідчих експериментів проведених за їх участі, складала величину 68,2-63,3 км/год. та 76,2-73,9 км/год. відповідно. 3. На час первинного контактування повздовжні вісі автомобіля «Ford Focus» державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля «Chevrolet Nubira» державний номерний знак НОМЕР_2 розташовувались під кутом близьким до 3-5 градусів. 4. Трасологічних ознак спричинення некерованого руху автомобіля «Chevrolet Nubira» від контактування передньої правої бічної частини автомобіля «Ford Focus» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 із задньою лівою частиною автомобіля «Chevrolet Nubira» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 не встановлено. 5. В заданій дорожній ситуації практична можливість у водія автомобіля «Ford Focus» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_12 попередити зіткнення з автомобілем Chevrolet Nubira заключалась у виконанні нею норм вимог п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, водій автомобіля «Chevrolet Nubira» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити контактування з автомобілем Ford Focus шляхом виконання норм вимог п.п. 13.1, 12.3 ПДР України , водій автомобіля «Toyota Corolla» державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_8 не мав технічної можливості попередити контактування з автомобілем Chevrolet Nubira шляхом виконання норм вимог п. 12.3 ПДР України. 6. В заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Toyota Corolla» державний номерний знак НОМЕР_3 - ОСОБА_8 невідповідностей технічним нормам вимог ПДР України, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП, не вбачається. Дати відповідь на питання чи є в діях водія автомобіля «Ford Focus» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 та водія автомобіля «Chevrolet Nubira» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 невідповідність вимогам ПДР України, які б знаходились в причинному зв`язку з наслідками ДТП не видається за можливе по причинам, вказаним у дослідницькій частині.
Оцінка та висновки суду
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 при розгляді справ про злочини, відповідальність за які встановлено статтею 286 КК України, диспозиція якої є блaнкeтнoю, суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати у вироках, у чому саме полягали названі у переліченій статті порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.
Із диспозиції статті 286 КК України вбачається, що це кримінальне правопорушення належить до кримінальних правопорушень з матеріальним складом, а тому ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння, є не будь-яке з порушень правил безпеки дорожнього руху, а лише ті з них, які створюють реальну можливість настання небезпечних наслідків і перебувають у причинному зв`язку.
У обвинувальному акті зазначається, що порушення обвинуваченою правил безпеки дорожнього руху, зокрема п. п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України (*п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.3 - «У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися»), знаходиться в прямому причинному зв`язку з ДТП.
Судом враховуються позиції, викладені у постановах ВС від 24.03.2020 у справі № 130/720/17 та від 16.10.2019 у справі № 163/1753/17 (провадження № 51-3182км19) зі змісту яких слідує, що для кваліфікації дій особи за ст. 286 КК України судам слід виходити не лише з висновків експертів, в яких встановлено наявність причинного зв`язку між порушенням водієм ПДР та наслідками, що настали, а із сукупності всіх обставин, що належать до предмета доказування з огляду на особливості складу злочину, передбаченого у ст. 286 КК України. Зокрема, оцінці підлягає наявність технічної можливості у водія уникнути наслідків злочину та джерело створення аварійної ситуації. При встановленні причинного зв`язку необхідно враховувати як дії (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом, так і неналежне (у тому числі невинне) поводження інших учасників руху (тобто й пішохода), що також може виключити відповідальність водія. Крім того, при вирішенні питання про причинний зв`язок ураховується наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійну ситуацію викликано не ним, то відповідальність водія виключається. У випадку, коли вказану ситуацію було створено самим водієм-порушником, то відсутність технічної можливості уникнути шкідливих наслідків юридичного значення не має.
Обвинуваченою не заперечується самого факту вчинення нею 07.02.2023 на автомобільній дорозі пошкодження транспортного засобу зокрема вона зазначила, що у дзеркалі заднього виду побачила автомобіль, вирішила перелаштуватися, увімкнула покажчик повороту та почала зміщуватися. У цей момент вона відчула звук удару, ніби камінь влучив у машину. Потім побачила, що автомобіль почав випереджати та виїжджати на зустрічну смугу.
В ході розгляду кримінального провадження не здобуто даних про те, що саме водій автомобіля «Chevrolet Nubira» своїми діями створив небезпеку для дорожнього руху, в той же час у висновку експерта від 27.03.2024 зазначено, що з технічної точки зору в даній дорожній ситуації саме дії водія «Ford Focus» - ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.10.1, 10.3 ПДР України тобто знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 109 зв. том 2).
Причиною ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортні засоби та заподіяно шкоду, стало недотримання ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху під час виконання маневру. Із фактичних обставин цього кримінального провадження встановлено, що суспільно небезпечні наслідки у вигляді зіткнення та заподіяння шкоди потерпілій особі перебувають у прямому причинному зв`язку з діями обвинуваченої, яка не переконалася в безпечності руху. При цьому доводи захисту про відсутність причинного зв`язку спростовуються висновками експертів. Разом з тим, як пояснив у судовому засіданні експерт, окремі обставини подальшого неконтрольованого руху транспортних засобів та їх траєкторії після контакту не можуть бути відтворені з огляду на відсутність необхідних трасологічних слідів, однак це не змінює висновку про наявність причинного зв`язку між порушенням ПДР обвинуваченою та настанням шкідливих наслідків.
За наведених обставин, оцінюючи в сукупності всі зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у судовому засіданні доведена повністю, а отримані потерпілою тілесні ушкодження знаходяться в причинному зв`язку з порушенням ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 та кваліфікує її дії за ч.2 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Судом враховано, що ОСОБА_4 раніше не судима (а.с. 171 том 2), на обліку в лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває (а.с.172-174 том 2), характеризується позитивно, компрометуючі матеріали відсутні, займає про активну громадську позицію (а.с. 186-188 том 2), являється дружиною військовослужбовця який загинув під час проходження військової служби (а.с. 177 том 2).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченої є відшкодування завданої шкоди у виді витрат на лікування потерпілої.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої під час судового провадження не встановлено.
Згідно досудової доповіді, складеної відповідно до ст. 314-1 КПК України, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 150-152 том 2).
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, її особи, відсутності обставин, що обтяжують покарання, наявності на утриманні двох дітей, а також того, що вона є вдовою (дружиною військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби), беручи до уваги всі зазначені фактори в їх сукупності, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і запобігання вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки, зі звільненням від відбування основного покарання строком на 1 рік на підставі ст. 75 КК України із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 із застосуванням ст. 75 КК України, суд враховує відсутність будь-яких претензій від законного представника потерпілої та керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 09.06.2005), і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Призначаючи ОСОБА_4 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує позицію сторони обвинувачення та представника потерпілої, які наполягали на застосуванні такого покарання, а також характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких. Суд виходить із настання суспільно небезпечних наслідків діяння, необхідності запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Щодо цивільного позову
В даному кримінальному провадженні представник позивача просив стягнути з відповідачки ОСОБА_4 на користь ТДВ СК «СХІД-ЗАХІД» суму 443 000,00 грн як відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.
Позов мотивований тим, що пошкоджений у ДТП автомобіль, застрахований за договором страхування, укладеним із ПрАТ «ВФ Україна». Представник позивача зазначив, що ДТП сталася з вини відповідачки ОСОБА_4 , відповідальність якої не була застрахована. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до особи, відповідальної за завдану шкоду.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Під час вирішення цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.
Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до приписів статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у п.6 особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , маючи право керувати транспортними засобами, що підтверджується посвідченням водія, керувала автомобілем, на відповідній правовій підставі(а.с. 178 том 2), а тому обов`язок по відшкодуванню завданої внаслідок ДТП шкоди покладається на безпосереднього заподіювача шкоди, яким є ОСОБА_4 .
Цивільно-правова відповідальність обвинуваченої (цивільної відповідачки), як особи яка на правомірних підставах керувала автомобілем марки Ford Focus, н.з. НОМЕР_1 , не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) волі транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищ, небезпеку.
Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа,; одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За таких обставин до позивача у порядку зворотної вимоги перейшло право на отримання від відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), завданої внаслідок ДТП.
У даному випадку, суд вважає, що відповідно до вищевказаних положень цивільного законодавства, матеріальні збитки в сумі 443 000,00 грн. підлягають стягненню із обвинуваченої на користь ТДВ СК «СХІД-ЗАХІД» як такі, що заявлені в межах ліміту/суми страхового відшкодування.
Питання про речові докази та судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 100 та ст. 124 КПК України.
Арешт накладений 16.02.2023 на транспортні засоби слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області необхідно скасувати.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
Керуючись ст.ст. 50, 65-67, 75, 76, 286 КК України, ст.ст. 100, 124, 128, 337, 368, 373-374, 394, 615 КПК України, ст. 81 ЦПК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», суд
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь держави Україна у відшкодування витрат за проведення в кримінальному провадженні експертиз:
-СЕ-19/102-23/3044-ІТ від 27.02.2023 1321,46 грн.;
-СЕ-19/102-23/3045-ІТ від 28.02.2023 1321,46 грн.;
-СЕ-19/102-23/3046-ІТ від 01.03.2023 1321,46 грн.;
-СЕ-19/102-23/3047-ІТ від 20.02.2023 1510,24 грн.;
-СЕ-19/102-23/3048-ІТ від 22.02.2023 1510,24 грн.;
-СЕ-19/102-23/3049-ІТ від 21.02.2023 1510,24 грн.;
-КСЕ-19/102-23/7338-ІТ від 20.02.2023 1673,00 грн.;
- № 303/304/24-21 від 27.03.2024 6058,24 грн.;
Скасувати арешт на майно яке вилучено під час огляду місця події 07.02.2023 а саме: транспортні засоби марки «Форд Фокус», державний номерний знак НОМЕР_1 , «Шевроле Нубіра», державний номерний знак НОМЕР_2 .
Речові докази - автомобілі «Форд Фокус», державний номерний знак НОМЕР_1 , «Шевроле Нубіра», державний номерний знак НОМЕР_2 , котрі находяться на території спеціального майданчика ГУНП у Вінницькій області для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів (вул. Ботанічна, 30-32, м. Вінниця) після набрання вироком законної сили повернути власникам (законним володільцям).
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду впродовж 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, надіслати законному представнику потерпілої та цивільному позивачу.

Суддя: ОСОБА_1