КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/4761/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2025 року, -

за участю:

особи, яка подала скаргу (в режимі ВКЗ) ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2025 року скаргу ОСОБА_6 на постанову прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 21.04.2025 про відмову у залученні як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000060 від 01.03.2022 - повернуто особі, що її подала.

Ухвала обґрунтована тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 01.03.2022 здійснює Головне слідче управління СБУ, яке знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, а тому скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2025 року, направити скаргу на новий розгляд іншому слідчому судді Печерського районного суду м. Києва - по суті, відповідно до вимог КПК України, зобов`язати суд першої інстанції розглянути скаргу на постанову прокурора ОСОБА_7 від 21.04.2025 в межах компетенції суду, відповідно до практики ЄСПЛ та національного законодавства, відповідно до ст. ст. 303-306 КПК України.

Апелянт вказує, що незважаючи на те, що скарга була подана саме на процесуальне рішення прокурора, а не на дії або бездіяльність органу досудового розслідування, слідчий суддя неправомірно ототожнив предмет скарги з юрисдикцією слідчого органу.

Як зазначає апелянт, в даному випадку, предметом оскарження є постанова прокурора Офісу Генерального прокурора, а не дії чи рішення слідчих Служби безпеки України. Водночас слідчий суддя не врахувала юридичну природу цього акту і фактично помилково віднесла його до компетенції іншого суду за місцем розташування слідчого органу, що є процесуально необґрунтованим.

Крім того, апелянт вказує, що Печерський районний суд м. Києва є судом за місцезнаходженням Офісу Генерального прокурора України, посадова особа якого (прокурор ОСОБА_7 ) винесла оскаржуване процесуальне рішення. Відповідно, саме цей суд має юрисдикцію розглядати скаргу на постанову прокурора, яка стосується його процесуальних прав.

В доповненнях до апеляційної скарги апелянт зазначає, що у провадженні №0000060 Головне слідче управління СБУ не виносило жодних процесуальних рішень щодо нього, як особи, яка звернулась зі скаргою. Єдиним суб`єктом, який прийняв процесуальне рішення, що стало предметом оскарження, є прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , яка постановою від 21.04.2025 відмовила у визнанні його потерпілим. Отже, скарга була спрямована виключно на акт прокурора, а не на дії чи бездіяльність слідчих СБУ, яких узагалі не було. Таким чином, на думку апелянта, суд здійснив підміну предмету скарги, незаконно переніс акцент на юрисдикцію СБУ, яка не має жодного відношення до оскаржуваної постанови чим, позбавив його права на доступ до правосуддя щодо незаконного рішення органу прокуратури.

Крім того, апелянт просить витребувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2025, та об`єднати з даним провадженням.

Також апелянт вказує про грубе порушення його процесуального права на участь у розгляді, передбаченого ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції з прав людини, ст. ст. 22, 26, 306-309 КПК України.

Представник ОГП, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, при цьому, прокурор ОСОБА_8 подала заяву, в який просила апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення та розгляд здійснювати без її участі, а тому з урахуванням наведеного та положень ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність осіб, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора України ОСОБА_7 від 21.04.2025 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000060 від 01.03.2022.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя виходив з того, що Головне слідче управління Служби безпеки України, яке здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000060 від 01.03.2022, у якому ОСОБА_6 оскаржує постанову про відмову у визнанні потерпілим, знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, а тому скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується повністю, враховуючи наступне.

Згідно із п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

У відповідності з ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

За загальними правилами судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч.7 ст.100, ч.2 ст.132, ч.1 ст.184, ч.1 ст.192, ч.2 ст.199, ч.1 ст.201, ч.3 ст.244, ч.10 ст.290 КПК України).

Як правильно встановив слідчий суддя, Головне слідче управління Служби безпеки України, яке здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000060 від 01.03.2022, знаходиться та зареєстроване за межами юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, а тому, скарга ОСОБА_6 не підлягає розгляду в цьому суді, оскільки повинна подаватись до суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно п.2 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді. А тому, висновок слідчого судді про повернення скарги є законним та обґрунтованим.

Що стосується посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що ГСУ СБУ не виносило жодних процесуальних рішень щодо нього, а предметом оскарження є постанова прокурора Офісу Генерального прокурора, а тому скарга підлягає розгляду слідчим суддею саме за місцем розташування органу прокуратури, тобто Печерським районним судом м. Києва, то колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки кримінальний процесуальний закон України не передбачає визначення територіальної підсудності за критерієм місцезнаходження посадової особи, рішення якої оскаржуються в межах кримінального провадження. У кримінальному провадженні під час досудового розслідування судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а тому, відповідно і скарги на рішення прийняті у кримінальному провадженні мають розглядатися слідчим суддею, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. У даному випадку досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000060 від 01.03.2022, у якому ОСОБА_6 оскаржує постанову прокурора про відмову у визнанні його потерпілим здійснюється Головним слідчим управлінням Служби безпеки України (чого під час апеляційного розгляду не заперечував ОСОБА_6 ), а відтак скарга повинна подаватись до суду в межах територіальної юрисдикції цього органу, що узгоджується з нормами кримінального процесуального закону.

Посилання в доповненнях до апеляційної скарги на іншу ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2025, яку ОСОБА_6 просив витребувати та об`єднати з даним провадженням, колегія суддів до уваги не бере, оскільки у даному провадженні, предметом перегляду судом апеляційної інстанції є ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2025 року, тоді як витребування іншої ухвали у іншому провадженні та об`єднання їх в одне провадження виходить за межі розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про повернення скарги.

Що стосується посилань апелянта на здійснення розгляду скарги у його відсутність, то як вбачається з матеріалів за скаргою, ОСОБА_6 просив здійснювати розгляд скарги в режимі відеоконференцзв'язку, проте, підключення до судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку не виконав, а тому слідчий суддя визнав за можливе розглянути справу у відсутність скаржника.

Щодо тверджень ОСОБА_6 про те, що розгляд скарги у його відсутність позбавив його права на участь у розгляді, то колегія суддів зауважує, що по-перше, скарга ОСОБА_6 була повернута слідчим суддею, тобто розгляд скарги по суті слідчим суддею не здійснювався, а по-друге, в ході апеляційного перегляду справи вказане право ОСОБА_6 було поновлено, шляхом забезпечення його участі у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, для чого апеляційний розгляд декілька раз відкладався, оскільки ОСОБА_6 не був зареєстрований в програмі ВКЗ.

Будь - яких істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни ухвали слідчого судді під час розгляду скарги ОСОБА_6 , колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2025 року, якою скаргу ОСОБА_6 на постанову прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 21.04.2025 про відмову у залученні як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000060 від 01.03.2022, повернуто особі, що її подала - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4