ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/1620/25

Провадження № 11-кп/820/613/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_1 перевірила апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2025 року у кримінальному провадженні №0000441 від 05.03.2025, яким затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором, обвинуваченою та її захисником та обвинувачену ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України, та

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2025 року затверджено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000441, укладену 10 квітня 2025 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваною ОСОБА_2 та її захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначено їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднаноневідбуте покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2024 року, та за сукупністю вироків визначено ОСОБА_2 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_2 залишено попередній - тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з 23.04.2025 року, тобто з дня ухвалення вироку, зарахувавши у строк відбування покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк тримання під вартою з 08.04.2025 до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_2 витрати за проведення судових експертиз у сумі 3183,6 грн. у дохід держави.

На зазначений вирок 29 липня 2025 року захисник обвинуваченої ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, яка 04 серпня 2025 року разом з матеріалами кримінального провадження надійшла до Хмельницького апеляційного суду.

У поданій апеляційній скарзі захисник ставить питання про поновлення строку оскарження, а також зазначає, що укладена угода про визнання винуватості обмежує право обвинуваченої ОСОБА_2 на повне дослідження доказів, право на захист від обвинувачення, з`ясування усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, у зв`язку з чим просить скасувати вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2025 року щодо ОСОБА_2 , а кримінальне провадження направити до суду першої інстанції для проведення судового провадження у загальному порядку.

Ознайомившись із апеляційною скаргою, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити за наступних підстав.

У частині 1 статті 24 КПК України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку регламентований Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно п.3 ч.1 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

За приписами п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодокримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

За змістом засади диспозитивності сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1ст. 26 КПК), а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3ст. 26 КПК).

З огляду на вказані положення, які складають зміст засади диспозитивності, у випадку ініціювання сторонами вирішення правового спору між ними самостійно, через укладення угоди у порядку, визначеному главою 35КПК України, дії суду обмежується відповідним бажанням сторін.

Послідовно забезпечуючи реалізацію вимог засади диспозитивності, законодавець виділив в окремій нормі КПК України особливості апеляційного оскарження судових рішень на підставі угод, що передбачає звуження меж вимог, які можуть ставити в апеляційній скарзі суб`єкти оскарження.

Згідно п.1 ч.4 ст. 394 КПКУкраїни вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннямистатті 394 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2025 року затверджено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000441, укладену 10 квітня 2025 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваною ОСОБА_2 та її захисником ОСОБА_5 , відповідно до умов якої, обвинувачену ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначено узгоджене вказаними сторонами покарання.

Крім того, як вбачається зі змісту угоди про визнання винуватості,з журналу судового засідання та вироку суду, ОСОБА_2 були роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, обмеження права на оскарження вироку, що визначені в п.1 ч.4 ст.394 КПК України, що стороною захисту не спростовується та не оскаржується в апеляційній скарзі.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_2 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, та як обвинувачена, так і її захисник ОСОБА_5 наполягали на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, визначена у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, остаточна - з врахуванням ст. 71 КК України.

Умови угоди та її укладення не суперечать інтересам суспільства, дозволяють уникнути часових та матеріальних витрат, пов`язаних із провадженням кримінального провадження, сприяють забезпеченню швидкого судового провадження без порушення прав сторін та заподіяння шкоди будь-чиїм інтересам. Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Таким чином, в апеляційній скарзі захисник обвинуваченої не наводить жодної підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.394 КПК України для апеляційного оскарження вироку, ухваленого на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 року по справі № 523/13129/17, наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 КПК України.

Таким чином, законодавець створює процесуальні запобіжники від можливої недобросовісності та зловживання процесуальними правами учасників судового розгляду, які з метою скасування вироку суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості можуть в апеляційній скарзі відмовитися від визнання обставин, які визнавалися ними під час судового провадження на підставі угоди.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи підстави подання та вимоги апеляційної скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , приходжу до висновку, що оскаржений вирок суду першої інстанції, яким затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, а тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої слід відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Враховуючи вищенаведене, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не розглядалося.

Керуючись статтями 392, 394, 399 КПК України суддя-доповідач, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_2 .

Копію ухвали разом з оригіналом апеляційної скарги та додатками до неї надіслати апелянту - захиснику обвинуваченої ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_3 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Суддя