КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2023 року про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_8 у провадженні за ознаками суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 (в режимі ВКЗ за допомогою власних технічних засобів EasyCon),

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2023 року задоволено клопотання прокурора Фастівської місцевої прокуратури Київської області та застосовано до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 16.01.2021 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно з ухвалою суду під час розгляду клопотання прокурора судом встановлені такі обставини.

15 січня 2021 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_8 ,, перебуваючи з дозволу власниці, в гостях, в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_11 , виявила в прохідній кімнаті на тумбі мобільний телефон марки «ZTE Blade L8», після чого у неї виник умисел на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення вказаного мобільного телефону.

Відразу після цього ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала мобільний телефон марки «ZTE Blade L8» вартістю 500,00 грн.

В подальшому ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального проступку зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинивши своїми умисними протиправними діями ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 500,00 грн.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинила суспільно-небезпечне діяння, яке має ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2023 року змінити, виключивши з мотивувальної частини ухвали посилання суду на спрямованість умислу, мети і мотиву в діях ОСОБА_8 при вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в іншій частині ухвалу залишити без змін.

В змінах до апеляційної скарги заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_8 , а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Обґрунтовуючи вимоги зміненої апеляційної скарги, прокурор вказує про те, що Законом № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було викладено у новій редакції ст. 51 КУпАП та змінено розмір дрібного викрадення чужого майна з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують кримінальну відповідальність особи, у такому разі вони поширюються на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання такими законами чинності.

ОСОБА_8 вчинила суспільно небезпечне діяння, яке має ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, 15 січня 2021, та вартість викраденого майна складає 500 грн.

Станом на 2021 рік для норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень застосовувався неоподатковуваний мінімум доходів громадян в розмірі 2270 гривень.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, прокурор посилаючись на положення ч. 2 ст. 4, ст. 5 КК України, п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України та ст. 58 Конституції України, вважає кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України необхідно закрити у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги із змінами, захисника, який не заперечував щодо задоволення зміненої апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, з таких підстав.

Приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги прокурора щодо декриміналізації суспільно небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, колегія суддів вважає, що необхідно закрити провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Згідно з встановленими судом обставинами ОСОБА_8 вчинила суспільно-небезпечне діяння, яке має ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, 15 січня 2021 року та вартість викраденого майна складає 500 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною 1 ст. 51 КУпАП до внесення змін Законом України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» Закону № 3886-IX від 18 липня 2024 року передбачалась відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

9 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з урахуванням вимог Закону № 3886-IX від 18 липня 2024 року особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України настає, якщо розмір викраденого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Зважаючи, що 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатної особи з розрахунку на місяць складав 2270 грн., то для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень застосовувалась сума у 1135 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з положеннями ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX від 18 липня 2024 року щодо вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність, поліпшують становище особи, а тому вказаний закон має зворотною дію в часі.

Позаяк вартість майна, викраденого ОСОБА_8 15 січня 2021 року, є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону 3886-IX настає кримінальна відповідальність, є підстави для висновку про закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, що передбачено п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В апеляції прокурора також обґрунтовується підстава для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 у зв`язку втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, проте прокурор вважає, що провадження має бути закрито на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, посилаючись на відсутність згоди обвинуваченої про закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у цьому провадженні ОСОБА_8 не є обвинуваченою, а є особою, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру, відповідно вона не може погоджуватись або заперечувати проти закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Отже, провадження щодо ОСОБА_8 підлягає до закриття на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Оскільки встановлені обставини, передбачені п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, і ухвала суду про застосування заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 підлягає до скасування, то необхідно відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру розслідувань за № 0000021 від 16 січня 2021 року за ознаками суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури зі змінами задовольнити частково.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2023 року про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру розслідувань за № 0000021 від 16 січня 2021 року за ознаками суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_8 , а кримінальне провадження за ознаками діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати у розмірі 326 грн. 90 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-21/2160-ТВ від 20.01.2021 року віднести за рахунок держави.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «ZTE Blade L8», корпус чорно-синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_11 залишити потерпілій.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 381/3104/21

Провадження №11-кп/824/573/2025

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_13

Доповідач ОСОБА_1