Справа № 936/108/21
Провадження № 1-кс/936/136/2025
У Х В А Л А

про відвід

15.07.2025 смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Воловець заяву за участю обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 , розглянувши в режимі відеоконференції заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого за ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

30.05.2025 у провадження Воловецького районного суду Закарпатської області надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_6 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України.

Заяву про відвід протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передано до провадження судді ОСОБА_1 .

Свою заяву обвинувачений ОСОБА_3 мотивує тим, що у провадженні судді Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.В ході судового розгляду, у нього чітко сформувалася думка про упередженість судді та обвинувальний нахил при розгляді справи. 25.03.2025 ним було заявлено відвід судді ОСОБА_5 який не задоволено. Однак, в подальшому дії судді ОСОБА_5 підтвердили його переконання в упередженості судді ОСОБА_5 стосовно нього, що свідчать про його наміри не залежно від подальшого дослідження доказів постановити обвинувальний вирок. В ході розгляду клопотання про відсторонення від посади суддя ОСОБА_5 зайняв упереджену позицію, про що він вже викладав у заяві про відвід від 25.03.2025. Однак, після цього, дії судді ОСОБА_5 в засіданні 08.05.20025 свідчать про його явну упередженість та обвинувальний нахил. Захисником ОСОБА_3 було повідомлено суд про неможливість його явки в судове засідання через поважну причину - вибуття у відрядження до Донецької області для участі в заходах щодо забезпечення обороноздатності держави до 14.05.2025. Копія підверджуючого документа - розпорядження, була долучена до заяви. Після прибуття з відрядження йому стало відомо, що суддя постановив ухвалу про його привід та призначив засідання на 15.05.2025. Як зазначив суд, перебування обвинуваченого у відрядженні суд оцінює критично як намагання затягувати розгляд справи, оскільки останній заздалегідь був обізнаний про час та день розгляду кримінального провадження, проте незважаючи на це, відрядив себе у відрядження до Донецької області. Разом з тим, у вересні 2024 ОСОБА_3 також перебував у аналогічному відрядженні і просив суд відкласти засідання і тоді причина його неявки була визнана поважною та засідання відкладено. Таку зміну позиції судді можна пояснити лише упередженою позицією та можливою зацікавленістю у подальшому розгляді справи.

На думку заявника, положення вітчизняного та міжнародного права, судова практика свідчать про існування в даному випадку реальної загрози порушення конституційного права на судовий захист, що полягає в можливому упередженому (обвинувальному) ставленні судді до підсудного та справи, яка перебуває у його провадженні, виявляє ознаки зовнішнього впливу на неї зі сторони обвинувачення та, так званих активістів.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник заяву про відвід судді ОСОБА_5 підтримали та просять таку задовольнити. Додатково обвинувачений повідомив, що раніше вже звертався до суду із заявою про відвід головуючому ОСОБА_5 , однак в задоволенні такого судом було відмовлено.

Прокурор в судове засідання не з`явився, скерував до суду клопотання про розгляд заявлено відводу без його участі, у задоволенні заяви про відвід просить відмовити, вважає її невмотивованою та не обгрунтованою, оскільки така не містить належних та допустимих даних, які б свідчили про неупередженість судді ОСОБА_5 при розгляді судової справи.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Головуючий суддя ОСОБА_5 на розгляд заяви не з`явився, однак подав заяву, в якій заперечив щодо відводу, вважає такий безпідставним, просить заяву розглянути без його участі.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

25.03.2025 заявник звертався в суд із заявою про відвід головуючого судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого за ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України з підстав, які аналогічні по суті викладеним вище.

08.04.2025 Воловецький районним судом Закарпатської області постановлено ухвалу про відмову в задоволенні заяви заявника від 25.03.2025 про відвід головуючому судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_6 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України. Ухвала суду набрала законної сили в день її прийняття. Мотивація ухвали полягала у тому, що заява про відвід зводилась до незгоди з процесуальним рішенням та діями головуючого судді, що не вказує на необ`єктивність чи упередженість головуючого судді при розгляді кримінального провадження.

Аналогічним чином заявник ОСОБА_3 мотивує повторну заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_5 через прийняття останнім рішення про його привід, тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду. Положення ч.4 ст.81 КПК України не пов`язують наявність зловживання правом на відвід із особою заявника відводу. Зловживання наявне, якщо відвід заявлений з метою затягування кримінального провадження будь-ким з учасників повторно у межах одного кримінального провадження.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить окремого положення, яке б містило визначення зловживання процесуальними правами. Проте, як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Верховний Суд, заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства (ухвала від 07.02.2022 у справі № 266/108/22, від 07.11.2022 у справі № 757/9655/22-к).

У постанові Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2014 №11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначається, що оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати існування випадків зловживання процесуальними правами. Водночас слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.

Заборона зловживання правами закріплена у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). У розвиток цієї загальної заборони у ст. 35 Конвенції наводяться критерії прийнятності, серед яких зловживання правом на подання заяви до ЄСПЛ є самостійною підставою для визнання неприйнятною індивідуальної заяви. Як наслідок позбавлення суб`єктивного права на звернення до ЄСПЛ, що певним чином є заходом відповідальності заявника. У свою чергу, критерії зловживання правом визначаються не в Конвенції, а в рішеннях ЄСПЛ. Встановлення наявності зловживання правом ЄСПЛ в кожному конкретному випадку вирішує виходячи із прецедентів, які загалом сформували систему випадків зловживання правом.

Як свідчить відповідна судова практика, серед найпоширеніших видів зловживань учасниками кримінального провадження своїми процесуальними правами є дії, що полягають у повторному поданні заяви про відвід за відсутності інших підстав або нових обставин чи доказів щодо упередженості судді (рішення Верховного Суду: від 06.12.2021 у справі №756/4855/17; від 14.12.2022 у справі №127/9564/17; від 24.11.2020 у справі №127/2318/18; від 06.11.2019 у справі №300/474/17).

З огляду на те, що заявник повторно заявив відвід головуючому судді, заява про відвід не містить виклад інших підстав, аніж ті, з яких ним раніше було подано заяву про відвід, повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, тому заяву про відвід слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 81, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

заяву заявника обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого за ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1