Справа № 199/8368/24
ВИРОК

іменем України

19.05.2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002429 від 18.07.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого головним технологом ВСП «Дніпровське моторвагонне депо» філії «Приміська пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця», не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2024 року приблизно 09 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , керуючи технічно справним, належним йому відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобілем «NISSAN ROGUE», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався у м. Дніпрі по проїзній частині Амурського мосту, що проходить по території Амур-Нижньодніпровського району з боку правого берегу р. Дніпро у напрямку лівого берегу р. Дніпро, в світлу пору доби, по сухому асфальтобетонному покриттю, перевозячи на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_9 , на задньому пасажирському сидінні справа ОСОБА_10 .

В ході подальшого руху в цих же умовах, 17 липня 2024 року, приблизно 09 годині 40 хвилин, поблизу електроопори №145 по Амурському мосту через р. Дніпро, що проходить по території Амур-Нижньодніпровського у м. Дніпрі, водій ОСОБА_5 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, рухаючись з перевищенням дозволеної швидкості для руху, а саме: зі швидкістю приблизно 70 км/год., при відсутності зовнішніх факторів, які б змушували його порушувати вимоги Правил дорожнього руху України, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, маючи змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, не врахувавши дорожню обстановку, внаслідок чого втратив контроль над керуванням транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу для руху та в некерованому стані продовжив рух, де передньою частиною керованого ним автомобіля здійснив зіткнення з передньою частиною автомобіля «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керуючи технічно справним, належним йому відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , рухався у лівій смузі для руху у зустрічному напрямку, перевозячи на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому, водій ОСОБА_5 , продовжуючи рух в некерованому стані здійснив зіткнення лівою бічною частиною керованого ним автомобіля з передньою частиною технічно справного автомобіля «MERCEDES-BENZ 312-D», реєстраційний номер НОМЕР_6 , належного ОСОБА_11 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , під керуванням водія ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який рухався у правій смузі для руху в зустрічному напрямку.

Своїми діями водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 12.1, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху, згідно з якими:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі»;

п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;

п. 12.9. «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил».

Порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажиру автомобіля «SKODA FABIA» ОСОБА_8 заподіяно тяжке тілесне ушкодження та водію автомобіля «SKODA FABIA» ОСОБА_7 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Невиконання водієм ОСОБА_5 вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України призвело до настання даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої водію автомобіля «SKODAFABIA», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку; садна правого ліктьового суглобу; гематоми 4-го пальця правої кисті; забійної рани по внутрішній поверхні правого колінного суглобу; саден на передній та зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині; закритої травми правої стопи з вивихом 2-го пальця та переломами основи 2,3-ї плюсневих кісток зі зміщенням уламків, гематоми правої стопи.Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми тіла спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), яким могли бути виступаючі частини салону транспортного засобу за умов дорожньо-транспортної пригоди.За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6 (термін зрощення кісткової тканини понад 21-ну добу).

Пасажиру автомобіля «SKODAFABIA», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_8 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню з вогнищами забиття речовини головного мозку в лобній, тім`яній та потиличній частках справа, забійних ран обличчя (в лобній області зліва, у правого кута роту з переходом вниз та на верхній губі зліва з переходом вгору), численних саден обличчя, з розвитком в посттравматичному періоді лівобічного геміпарезу; закритої травми грудної клітини з переломами ребер справа (заднього відрізку 6-го, подвійних переломів 7-8-го, 9-10-го по паравертебральній лінії), забою обох легень, з явищами правостороннього пневмотораксу та підшкірної емфіземи м?яких тканин грудної клітини справа; закритої травми черева з множинними розривами печінки та явищами внутрішньочеревної кровотечі; закритої травми тазу з переломом гілки лівої сідничної кістки та багатоуламковим переломом вертлюжної западини зліва з вивихом голівки стегнової кістки, гематомою в проекції перелому; закритого перелому правої стегнової кістки в нижній третині зі зміщенням уламків.Виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді тяжкої сумісної травми тіла спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), що діяли в область голови, тулуба та нижніх кінцівок, якими могли бути виступаючі частини салону транспортного засобу за умов дорожньо-транспортної пригоди.За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної травми тіла - відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-в,л,о «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяли потерпілій тяжке тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав. Пояснив, що 17.07.2024 року приблизно о 09:40 год. він, керуючи власним автомобілем, рухався по Амурському мосту в м.Дніпрі в напрямку лівого берега. В салоні автомобіля на передньому пасажирському та задньому сидіннях знаходилося двоє пасажирів - його колег. Проїзна частина мала по дві смуги руху у кожному напрямку, розділені трамвайним полотном, зокрема по лівій смузі в попутному йому напрямку проходила одна трамвайна колія. Рухаючись по лівій смузі по трамвайній колії зі швидкістю приблизно 70 км/год. він втратив контроль керування, в результаті чого його автомобіль в некерованому стані винесло на ліву смугу зустрічного руху, де він зіткнувся з автомобілем SKODA. Після чого, продовжуючи некерований рух, його автомобіль зіткнувся з автомобілем MERCEDES, який рухався в правій смузі зустрічного руху. В перші секунди після зіткнення він допомагав своїм колегам вибратися з автомобіля. До них підбігли інші водії, яких він попросив викликати ШМД, яка в подальшому забрала його колег. Після чого, він допомагав водію автомобіля SKODA та його пасажирці вибратися з автомобіля. Жінку затисло пошкодженими частинами автомобіля, звідки її діставала бригада МНС, після чого вона була госпіталізована до реанімаційного відділення МКЛ № 6. Він залишався на місці події приблизно 40 хв., після чого йому стало недобре, у зв`язку з чим його також було доставлено до МКЛ № 16. Після огляду лікарем, від госпіталізації він відмовився.

Наступного дня він прибув до реанімаційного відділення МКЛ № 6, дізнався про стан потерпілої ОСОБА_8 , який виявився тяжким. Оскільки потерпіла потребувала переливання крові, він організував збір донорської крові для неї серед своїх колег. Також, він придбав та передав для потерпілої медикаменти, які рекомендував лікар, та залишив свої контакти родичам з метою надання подальшоїдопомоги. В подальшому, він придбав для потерпілої протипролежневий матрац, спеціальну подушку, столик (б/у), протягом місяця оплачував їй реабілітолога, близько чотирьох місяців оплачував доглядальницю. Коли під час судових засідань він дізнався, що потерпіла потребує протезування, він припинив оплату послуг доглядальниці і почав збирати гроші на операцію. Оскільки потерпіла з ним не контактує, він направив на її адресу грошові перекази, однак вони залишилися не витребуваними.

Щодо потерпілого ОСОБА_7 , то він навідувався до нього під час лікування, пропонував свою допомогу. Лікування потерпілого ОСОБА_7 додаткових витрат не потребувало. На теперішній час в них з потерпілим досягнуто домовленості щодо відшкодування моральної шкоди. Завдана матеріальна шкода в результаті пошкодження його транспортного засобу підлягає відшкодуванню страховою компанією згідно з чинним на момент ДТП страховим полісом.

Щиро каявся у вчиненому, співчуває та вибачається перед потерпілими.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що 17.07.2024 року приблизно о 09:40 год. він, керуючи власним автомобілем «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_4 , рухався поАмурському мосту в м.Дніпрі в напрямку правого берега. На передньому пасажирському знаходилася пасажирка ОСОБА_8 , якій він надавав послуги таксі. Керований ним автомобіль рухався в лівій смузі в потоці інших автомобілів, швидкість руху не перевищувала 50 км/год. В якийсь момент з зустрічної полоси руху вилетів автомобіль NISSAN, який зіткнувся з передньою частиною його автомобіля. Рух вказаного автомобіля до моменту зіткнення він не бачив. Від удару він отримав тілесні ушкодження правої частини свого тіла та втратив свідомість. Отямився він, коли його вже витягнули в автомобіля оточуючі люди. Також, він бачив, як з його автомобіля намагалися дістати пасажирку, після чого він був госпіталізований ШМД до лікарні. В результаті отриманих при ДТП тілесних ушкоджень він проходив лікування, однак його здоров`я до теперішнього часу не відновилося повністю до стану, який був до ДТП. Його автомобіль не підлягає ремонту, під час досудового розслідування була проведена автотоварознавча експертиза, якою встановлений розмір матеріальних збитків, завданих йому в результаті ДТП. З цього проводу він звернувся до страхової компанії, де була застрахована цивільно-правова відповідальність обвинуваченого. Визначене страхове відшкодування покриває його матеріальні збитки, підставою його виплати має бути рішення суду у вказаному кримінальному провадженні. Підтвердив, що після ДТП обвинувачений навідувався до нього в лікарні, пропонував свою допомогу. На теперішній час між ними досягнуто домовленість щодо відшкодування матеріальної шкоди, яка не підлягає відшкодуванню страховою компанією (франшиза, понесені ним витрати на проведення автотоварознавчої експертиза), а також моральної шкоди, з обвинуваченим він примирився.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 показала, що вранці 17.07.2024 року через додаток BOLT вона викликала автомобіль таксі, щоб дістатися на роботу. На виклик прибув автомобіль SKODA, вона сіла на переднє пасажирське сидіння, пристебнулася ременем безпеки, по дорозі розрахувалася за поїздку з водієм. За обстановкою під час руху вона не слідкувала, момент ДТП не бачила. Перебуваючи без свідомості, вона бачила зі сторони місце ДТП та себе, затиснуту в автомобілі, що вказує на перенесену нею клінічну смерть. В свідомість вона прийшла в лікарні, де дізналася, що потрапила в ДТП, в наслідок якої вона отримала тяжку сумісну травму тіла, яка розділила її життя на «до» та «після». Вона проходила тривале стаціонарне лікування, до теперішнього часу продовжує лікування та проходить реабілітацію. Вона вже перенесла багато операцій і її лікування вимагає проведення операцій в майбутньому. В результаті отриманих тілесних ушкоджень вона втратила працездатність (встановлена ІІ група інвалідності, дата чергового переогляду 15.11.2025 року). Не заперечувала, що обвинувачений придбав для неї протипролежневий матрац та оплачував доглядальницю з 13.08.2024 року до 31.12.2024 року, після чого його допомога припинилася, у зв`язку з чим на теперішній час вона відхиляє наміри обвинуваченого щодо будь-якого відшкодування завданих збитків в позасудовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що вищевикладені фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та його правова кваліфікація ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і суд немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому відповідно до ч.3 ст. 349 КК України визнав недоцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні повністю доведена вина ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяли потерпілій тяжке тілесне ушкодження, і його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується вимогами статей 65-67 КК України і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, при призначені обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належать до категорії необережного тяжкого злочину.

Розглядаючи питання про особу винного, суд враховує, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху раніше не притягався, неодружений, утриманців не має, працює головним технологом ВСП «Дніпровське мотовагонне депо» філії «Приміська пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця», за місцем роботи характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Так, за клопотанням сторони захисту до матеріалів справи долучено та в судовому засіданні були досліджені: платіжні інструкції про переказ ОСОБА_5 грошових коштів на оплату послуг доглядальниці в розмірі по 1300 грн. кожного дня за період з 14.08.2024 року до 30.12.2024 року та розписки про отримання (т.3 а.с. 9-89, 92-95); чеки на підтвердження придбання ліків та подушки в липні - вересні 2024 року на загальну суму 6684,36 грн. (т.3 а.с. 91); квитанції до платіжних інструкцій на переказ грошових коштів в якості допомоги ОСОБА_8 на суми 20 000 грн. та 10 000 грн. в березні 2025 року; довідки від 18.07.2024 року про надання крові для ОСОБА_8 донорами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які є працівниками ВСП «Дніпровське мотовагонне депо» філії «Приміська пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» (т.3 а.с. 96-100), платіжні доручення на оплату послуг реабілітолога від 02.08.2024 року в загальному розмірі 2000 грн. (т.3 а.с. 101-102).

Оцінюючи вказані докази, суд вважає, що вони свідчать про щирий жаль обвинуваченого з приводу ДТП, винуватцем якої він є, а також доводять його бажання та активні дії виправити наслідки вчиненого. Також, під час судового засідання обвинувачений просив вибачення у потерпілих, після ДТП повідомив про настання страхового випадку до страхової компанії. При цьому, посильну матеріальну допомогу потерпілій ОСОБА_8 обвинувачений почав надавати до повідомлення йому про підозру та продовжував нести витрати щодо відшкодування заданих збитків під час судового розгляду, не зважаючи на те, що його цивільно-правова відповідальність була належним чином застрахована.

Вказані обставини в сукупності з беззаперечним визнанням обвинуваченим своєї вини, добровільним відшкодуванням шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_7 та частковим відшкодуванням шкоди потерпілій ОСОБА_8 суд визнає щирим каяттям.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З досудової доповіді на обвинуваченого вбачається, що його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (т.1 а.с. 118-122).

Також, суд враховує позицію прокурора, яка узгоджується з думкою потерпілого ОСОБА_7 щодо можливості призначити ОСОБА_5 основне покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами; думку потерпілої ОСОБА_8 щодо призначення основного покарання в мінімальній межі санкції ч.2 ст. 286 КК України, однак з реальним його відбуванням, а також обов`язкове призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, яке є необережним, позитивні відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий та до адміністративної відповідальності в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху раніше не притягався, його щире каяття, часткове відшкодування потерпілим завданої шкоди та намір продовжити таке відшкодування, досудову доповідь органу пробації, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства, тому при призначенні основного покарання у виді позбавлення волі, міру якого слід визначити в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, його можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України. Крім того, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, що буде повною мірою відповідати меті призначення покарання відповідно до ст. 50 КК України.

При цьому, у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_8 був пред`явлений цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення (т.1 а.с. 45-53).

В цивільному позові потерпіла ОСОБА_8 , збільшивши позовні вимоги (т.3 а.с. 2-3), просить стягнути солідарно з обвинуваченого ОСОБА_5 та цивільного відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» матеріальну шкоду в розмірі 123 600 грн. та моральну шкоду в розмірі 1 500 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог потерпіла ОСОБА_8 посилається на те, що в результаті ДТП з вини ОСОБА_5 вона отримала тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню з вогнищами забиття речовини головного мозку в лобній, тім`яній та потиличній частках справа, забійних ран обличчя (в лобній області зліва, у правого кута роту з переходом вниз та на верхній губі зліва з переходом вгору), численних саден обличчя, з розвитком в посттравматичному періоді лівобічного геміпарезу; закритої травми грудної клітини з переломами ребер справа (заднього відрізку 6-го, подвійних переломів 7-8-го, 9-10-го по паравертебральній лінії), забою обох легень, з явищами правостороннього пневмотораксу та підшкірної емфіземи м?яких тканин грудної клітини справа; закритої травми черева з множинними розривами печінки та явищами внутрішньочеревної кровотечі; закритої травми тазу з переломом гілки лівої сідничної кістки та багато уламковим переломом вертлюжної западини зліва з вивихом голівки стегнової кістки, гематомою в проекції перелому; закритого перелому правої стегнової кістки в нижній третині зі зміщенням уламків.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-220294889 від 10.04.2024 року.

На час судового розгляду потерпіла ОСОБА_8 продовжує лікування. При цьому, їй було проведено оперативне втручання - ендопротезування лівого кульшавого суглобу (перебування на стаціонарному лікуванні з 03.04.2025 року до 18.04.2025 року), вартість якого згідно з Рахунком на оплату № 80 від 24.03.2025 року, сплачена згідно з Платіжною інструкцією 2.109826747.1 від 23.03.2025 року, складає 123 600 грн., яку потерпіла ОСОБА_8 просить стягнути солідарно з обвинуваченого ОСОБА_5 та цивільного відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС». Решта матеріальних збитків, пов`язаних з лікуванням потерпілої ОСОБА_8 та втратою нею працездатності уточнюється та не є предметом судового розгляду.

Також, потерпіла ОСОБА_8 зазнала моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях у зв`язку з ушкодженням її здоров`я. Після ДТП в результаті отриманих травм вона відчуває постійний біль, стала малорухомою, потребує стороннього догляду, втратила працездатність, у зв`язку з чим не має засобів для існування. До ДТП вона працювала телеведучою, мала власний телепроєкт, є авторкою та була виконавицею пісень. Вона вела активний спосіб життя, займалася спортом, багато подорожувала, тому відчуває значні моральні страждання, порівнюючи своє життя до та після. Внаслідок ДТП вона втратила здоров`я, в тому числі можливість бути матір`ю, сон, спокій, бажання жити, її життєві зв`язки порушені. Те, що з нею трапилося, вплинуло на здоров`я її матері, яка перенесла гіпертонічний криз. Через каліцтво вона веде закритий спосіб життя та змушена докладати величезних зусиль для відновлення нормальних життєвих відносин. Тривалий час вона продовжує лікування та знаходиться в лікарнях, що негативно впливає на її моральний стан. Завдану моральну шкоду потерпіла оцінює в 1 500 000 грн., які просить стягнути солідарно з обвинуваченого ОСОБА_5 та цивільного відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС».

Обвинуваченим ОСОБА_5 поданий відзив на позовну заяву потерпілої ОСОБА_8 , згідно якимїї позовні вимоги він визнає в розмірі 300 000 грн., В решті позовні вимоги потерпілих вважає недоведеними. (т.1 а.с. 108-117).

Потерпілою ОСОБА_8 подано відповідь на відзив, в якому викладені заперечення на доводи обвинуваченого ОСОБА_5 у відзиві на позовну заяву (т.1 а.с. 135-139).

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 та її представник - адвокат ОСОБА_6 на задоволенні цивільного позову полягали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. При цьому, потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що не бажає мати домовленостей з обвинуваченим щодо відшкодування заявлених нею позовних вимог в позасудовому порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди визнав в розмірі 500 000 грн., посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Він визнає факт завдання потерпілій моральної шкоди в результаті фізичного болю, який вона зазнала у зв`язку з каліцтвом та ушкодженням здоров`я, проте він не має матеріальної можливості для відшкодування в розмірі, що перевищує 500 00 грн., враховуючи розмір його доходу (заробітна плата за місцем роботи) та вже добровільно понесені ним витрати на лікування потерпілої ОСОБА_8 в розмірі близько 200 000 грн. В обґрунтування заперечень щодо відшкодування матеріальної шкоди посилався на те, що витрати потерпілої ОСОБА_8 на ендопротезування лівого кульшавого суглобу охоплюються його полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому підлягають відшкодуванню страховою компанією.

Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкодавідшкодовується одноразово, якщо не встановлено договором або законом.

За загальним правилом ст.ст. 1166, 1167 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На підтвердження позовних вимог потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні посилалася на наступні докази, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

-висновок експерта № 2874е від 20.09.2024 року, згідно з яким потерпілій ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню з вогнищами забиття речовини головного мозку в лобній, тім`яній та потиличній частках справа, забійних ран обличчя (в лобній області зліва, у правого кута роту з переходом вниз та на верхній губі зліва з переходом вгору), численних саден обличчя, з розвитком в посттравматичному періоді лівобічного геміпарезу; закритої травми грудної клітини з переломами ребер справа (заднього відрізку 6-го, подвійних переломів 7-8-го, 9-10-го по паравертебральній лінії), забою обох легень, з явищами правостороннього пневмотораксу та підшкірної емфіземи м?яких тканин грудної клітини справа; закритої травми черева з множинними розривами печінки та явищами внутрішньочеревної кровотечі; закритої травми тазу з переломом гілки лівої сідничної кістки та багатоуламковим переломом вертлюжної западини зліва з вивихом голівки стегнової кістки, гематомою в проекції перелому; закритого перелому правої стегнової кістки в нижній третині зі зміщенням уламків. Виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді тяжкої сумісної травми тіла відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння(т.2 а.с. 199-204);

-виписка із медичної карти КНП «Міська клінічна лікарня № 6 ДМР», де потерпіла ОСОБА_8 перебувала на стаціонарному лікуванні з 17.07.2024 року до 21.07.2024 року, згідно з якою вбачається, що їй проводилися операції: ревізія органів черевної порожнини, ушивання поранень печінки, санація та дренування черевної порожнини, дренування правої плевральної порожнини, закрите виправлення вивиху лівого кульшавого суглобу, монтаж системи постійного скелетного ви тяжіння за бугристість обох великогомілкових кісток, первинна хірургічна обробка ран обличчя (т.1 а.с. 141-142);

-виписка із медичної карти КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова ДОР», де потерпіла ОСОБА_8 перебувала на стаціонарному лікуванні з 21.07.2024 року до 01.09.2024 року, згідно з якою було виконано іммобілізацію лівого гомілково-стопного суглобу, нижня трахеотомія, дренаж в плевральній порожнині, неодноразово відкрита репозиція, металоостеосинтез перелому дистального мета епіфізу правої стегнової кістки, проведення двох стрижнів для бокової тяги проксимального відділу лівого стегна, протягом лікування фіксувалися скарги на біль (т.1 а.с. 143- 144);

-виписка із медичної карти КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова ДОР», де потерпіла ОСОБА_8 перебувала на стаціонарному лікуванні з 02.09.2024 року до 14.10.2024 року, згідно з якою проводилося лікування за індивідуальним реабілітаційним планом, зокрема було зафіксовано біль за візуальною аналоговою шкалою «ВАШ (0-10) ліва нижня кінцівка, у стані спокою -2, при навантаженні - 7. Стан перед випискою на 14.10.2024 року згідно з висновком фізичного терапевта: збільшився об`єм руху, збільшилася м`язова сила, зменшився больовий синдром; згідно з виском ерготерапевта: оволоділа навичками самообслуговування, збільшення мобільності (т.1 а.с. 145 - 151);

-виписка із медичної карти КНП «Міська клінічна лікарня № 4 ДМР», де потерпіла ОСОБА_8 проходила цикл реабілітації з 14.10.2024 року до 29.10.2024 року; індекс активності у повсякденному житті - пацієнтка частково залежна від сторонньої допомоги (купання, користування туалетом, подолання сходів); шкала інструментальної активності у повсякденній діяльності - пацієнтка самостійно не здійснює покупки, не готує їжу, не займається домашнім господарством (т.1 а.с. 152-156);

-виписка із медичної карти КНП «Міська клінічна лікарня № 4 ДМР», де потерпіла ОСОБА_8 проходила цикл реабілітації з 30.10.2024 року до 13.11.2024 року; індекс активності у повсякденному житті - пацієнтка частково залежна від сторонньої допомоги (купання, користування туалетом, подолання сходів); шкала інструментальної активності у повсякденній діяльності - пацієнтка самостійно не здійснює покупки, не готує їжу, не займається домашнім господарством (т.1 а.с. 157-164);

-довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 090837, згідно з якою ОСОБА_8 встановлено другу групу інвалідності з 13.11.2024 року по опорно-руховому апарату строком до 15.11.2025 року; висновок щодо умов та характер праці: протипоказана робота з навантаженням на ліву ногу та нервово-психологічне навантаження, рекомендовано лікування у невропатолога, ортопеда, сімейного лікаря (т. а.с. 140);

-виписка із медичної карти КНП «Міська клінічна лікарня № 4 ДМР», де потерпіла ОСОБА_8 проходила цикл реабілітації з 14.11.2024 року до 28.11.2024 року; індекс активності у повсякденному житті - пацієнтка частково залежна від сторонньої допомоги (купання, подолання сходів); шкала інструментальної активності у повсякденній діяльності - пацієнтка самостійно не здійснює покупки, не готує їжу, не займається домашнім господарством (т.1 а.с. 165 - 170);

-виписка із медичної карти КНП «Міська клінічна лікарня № 4 ДМР», де потерпіла ОСОБА_8 проходила цикл реабілітації з 29.11.2024 року до 16.12.2024 року; індекс активності у повсякденному житті - пацієнтка відповідає мінімальній залежності (купання, подолання сходів); шкала інструментальної активності у повсякденній діяльності - пацієнтка самостійно не здійснює покупки, не займається домашнім господарством; надані рекомендації щодо домашньої реабілітації (т.1 а.с.171- 177);

-довідка за результатами психодіагностичної роботи від 05.12.2024 року, проведеної практичним психологом ОСОБА_18 (диплом спеціаліста за напрямом «Психологія 053» МВ НХ № 015810 від 30.06.1999), згідно з якою ОСОБА_8 внаслідок ДТП та отриманих травм має ознаки підвищеної тривоги, депресії та посттравматичного стресового розладу, що значно погіршує якість її життя, унеможливлює вихід на роботу, народження дитини та заняття улюбленою справою, що в свою чергу поглиблює стан депресії (т.1 а.с. 178- 183);

-консультаційний висновок лікаря-психіатра від 10.12.2024 року, згідно з яким ОСОБА_8 діагностовано тривожний синдром; лікаря - невролога; лікаря - гінеколога, згідно з яким в разі планування вагітності відноситься до групи високого ризику (т.1 а.с. 184-186);

-рахунок на оплату № 80 від 24.03.2025 року та платіжна інструкція 2.109826747.1 від 23.03.2025 року, якими підтверджуються витрати на оплату комплекту тазостегнового суглобу без цементного на суму 123 600 грн. ( т.3 а.с. 4-5);

-виписка із медичної карти стаціонарного хворого, де потерпілій ОСОБА_8 було проведено оперативне втручання: тотальне ендопротезування лівого кульшавого суглобу, період з 03.04.2025 до 18.04.2025 року (т.3 а.с.6-7);

-фотознімки потерпілої ОСОБА_8 та відеозапис, які демонструють зміни в її житті до та після ДТП, зокрема в суспільстві, на роботі, на відпочинку, з друзями, в подорожі;

-відеозапис моменту ДТП, зафіксований відео реєстратором в автомобілі «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_7 (т.2 а.с. 255).

Оцінюючи вказані докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні підтверджено завдання потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків, пов`язаних з витратами на ендопротезування лівого кульшавого суглобу, в розмірі 123 600 грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 як власника та особи, яка експлуатує забезпечений транспортний засіб «NISSANROGUE», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на законних підставах, застрахована в Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ТАС» за полісом ЕР-220294889 від 10.04.2024 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Т.1 а.с. 69).

Вказаним полісом визначений ліміт за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю на суму 320 000 грн. та за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн., розмір франшизи - 1 600 грн.

Відповідно до п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в ред., чинній на момент дії страхового полісу (далі - Закону), страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного

Суду, що викладений у постанові від 19 червня 2019 року (справа № 465/4621/16-к) для задоволення в межах кримінального провадженняцивільного позову потерпілого до страховика про стягнення шкоди, завданоївнаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не є обов`язковим.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що на користь потерпілої ОСОБА_8 в межах заявлених позовних вимог підлягає стягненню матеріальна шкода з цивільного відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» в розмірі 122 000 грн., з обвинуваченого ОСОБА_5 - 1600 грн. (розмір франшизи). Позовні вимоги в частині солідарного стягнення не ґрунтуються на законі, оскільки відповідно до ст. 1190 ЦК України солідарну відповідальність перед потерпілим несуть особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди.

Також, суд вважає доведеними доводи позивача про завдання їй моральної шкоди, оскільки отримані потерпілою ОСОБА_8 в результаті ДТП тілесні ушкодження призвели до тяжких та тривалих фізичних та душевних страждань, що підтверджується дослідженою судом медичною документацією.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що до теперішнього часу її фізичний стан продовжує потребувати відновлення, а її емоційний стан є негативним через неможливість продовжувати звичне суспільне життя, втрату певних навичок та здібностей, обмеження в працездатності та зміни в побуті.

Враховуючи обставини та характер злочину, у вчиненні якого вину обвинуваченого ОСОБА_5 визнано доведеною, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої ОСОБА_8 , тяжкість вимушених змін в її житті, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування їй моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 1 000 000 грн. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити за необґрунтованістю, оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_8 слід стягнути моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн., оскільки позовні вимоги в частині солідарного стягнення моральної шкоди не ґрунтуються на законі.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

При цьому, відповідно до вимог ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт майна, накладений під час досудового розслідування на майно з метою збереження речових доказів. В той же час, накладений з метою забезпечення цивільного позову арешт майна обвинуваченого слід залишити до фактичного виконання вироку в цій частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст.371, 373-374, ч.15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» (, адреса: м.Київ, просп.Берестейський, 65) на користь ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_8 ) матеріальну шкоду в розмірі 122 000 грн. (сто двадцять дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_8 ) матеріальну шкоду в розмірі 1 600 грн., моральну шкоду в розмірі 1 000 000грн., а всього - 1 001 600 (один мільйон одну тисячу шістсот) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль «NISSAN ROGUE», реєстраційний номер НОМЕР_3 - повернути власнику ОСОБА_5 ; автомобіль «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_4 - повернути власнику ОСОБА_7 ; автомобіль «MERCEDES-BENZ 312-D», реєстраційний номер НОМЕР_6 - залишити власнику ОСОБА_11 ; мотоцикл «APRILLASPORTCITI 250», реєстраційний номер НОМЕР_10 - залишити законному володільцю ОСОБА_19 ; карту пам`яті з відеозаписом - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт майна - автомобілів «NISSAN ROGUE», реєстраційний номер НОМЕР_3 , «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_4 , «MERCEDES-BENZ 312-D», реєстраційний номер НОМЕР_6 , накладений ухвалами слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.07.2024 року (справа №932/6081/24). Арешт майна, накладений ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.11.2024 року (справа №199/8368/24) залишити до фактичного виконання вироку в частині цивільного позову потерпілої ОСОБА_20 до обвинуваченого.

Стягнути з ОСОБА_5 на корить держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз:

-№ СЕ-19/113-24/4727-ІТ від 27.08.2024 в розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 коп.;

-№ СЕ-19/113-24/4725-ІТ від 26.08.2024 в розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 коп.;

-№ СЕ-19/113-24/4726-ІТ від 27.08.2024 в розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 коп.;

-№ СЕ-19/113-24/4729-ІТ від 28.08.2024 в розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 коп.;

-№ СЕ-19/104-24/35570-ФП від 09.09.2024 в розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять гривень) 12 коп.

-№ СЕ-19/113-24/5213-ІТ від 24.09.2024 в розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 коп.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1