МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2025 р. Справа № 370/2058/22

Провадження № 1-кп/1016/181/23

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9

за відсутності обвинувачених в порядку спеціального судового провадження при розгляді у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Макарів Київської області кримінального провадження 0000063 від 31.03.2022, за яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нерчинська, Забайкальського краю Російської Федерації, громадянин Російської Федерації, військовослужбовець збройних сил Російської Федерації, місце проживання не встановлено.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Російської Федерації, військовослужбовець збройних сил Російської Федерації, місце проживання не встановлено.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Ортолик, Кош-Агацький район. Республіка Алтай Російської Федерації, військовослужбовець збройних сил Російської Федерації, місце проживання не встановлено.

обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України,

в с т а н о в и в:

Громадяни рф ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , будучи військовослужбовцями збройних сил російської федерації, , перебуваючи на території Київського гольф-клубу «GolfStream», фактично розташованому у селі Гавронщина Макарівської об`єднаної територіальної громади Бучанського району Київської області, вчинили злочин проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, який виразився в наступному.

Закони та звичаї війни під час міжнародного конфлікту передбачені, зокрема, Додатковим протоколом, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І) від 08.06.1977 (ратифіковано із заявою Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-ХІ від 18.08.1989) до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року.

Частиною 1 ст. 27 Конвенції визначено, що особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин, на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

Статтею 32 Конвенції закріплено, що Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року, тією мірою, якою їх торкається ситуація, зазначена у статті 1 цього Протоколу, з особами, які перебувають під владою сторони, що бере участь у конфлікті, і не користуються сприятливим ставленням згідно з Конвенціями або згідно з цим Протоколом, за всіх обставин поводяться гуманно, і вони, як мінімум, користуються захистом, передбаченим у цій статті без будь-якої несприятливої різниці, заснованої на ознаках раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії чи віросповідання, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншого статусу або на яких-небудь інших подібних критеріях. Кожна сторона має з повагою ставитися до особи, честі, переконань та релігійних обрядів усіх таких осіб.

Заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів:

a)насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема: катування всіх видів - фізичні чи психічні; тілесні покарання.

b)знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе доводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі:

c)взяття заручників;

d)колективне покарання;

е) погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.

Так, 24 лютого 2022 року, о 05 годині, російської федерації оголошено про рішення розпочати військову операцію в Україні.

Надалі зс рф, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах та складах Збройних сил України (далі - ЗСУ), а також підрозділам ЗС та інших військових формувань України, після чого зс рф скоєно вторгнення на територію суверенної держави Україна.

У зв`язку з чим Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

В подальшому воєнний стан продовжено:

-Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб:

-Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб:

-Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб:

-Указом Президента України від 16.11.2022 № 757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб

У період часу з 27.02.2022 по 07.03.2022 громадяни рф ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , будучи військовослужбовцями зс рф, перебуваючи на території окупованого військовослужбовцями зс та представниками інших силових відомств рф села Гавронщина Макарівської об`єднаної територіальної громади Бучанського району Київської області, вчиняли злочинні дії направлені на жорстоке поводження з цивільною особою - ОСОБА_9 , зокрема, насильство над здоров`ям, фізичним та психічним станом потерпілого, не забезпечували постачання його продовольством і питною водою, умовами для збереження здоров`я і додержання гігієни, а також не надавали захист від суворих кліматичних умов і небезпек збройного конфлікту.

Так, громадяни рф ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , будучи військовослужбовцями зс рф та відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Федерального закону рф «О воинской обязанности и военной службе» від 28.03.1998 (Правовой основой воинской обязанности и военной службы являются Конституция Российской Федерации, настоящий Федеральный закон, другие федеральные законы и иные нормативные правовые акты Российской Федерации, регулирующие вопросы обороны, воинской обязанности, военной службы и статуса военнослужащих, международные договоры Российской Федерации), будучи обізнаними із законами та звичаями війни, передбаченими та закріпленими в положеннях міжнародного гуманітарного права, тобто вчиняючи протиправні дії, чітко усвідомлювали їх злочинність.

Зокрема, 02.03.2022, приблизно о другій половині доби (більш точний час не встановлено), перебуваючи неподалік блокпосту Київського гольф-клубу «GolfStream» у селі Гавронщина Макарівської об`єднаної територіальної громади Бучанського району Київської області, за географічними координатами по широті 50 градусів 29 хвилин 33 секунди, по довготі 29 градусів 50 хвилин 60 секунд, достовірно знаючи, що на території гольф-клубу перебувають цивільні особи, розуміючи приналежність ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до обслуговуючого персоналу гольф-клубу (охоронець), тобто цивільних осіб, ОСОБА_12 , разом з іншими 7-ма військовослужбовцями зс рф, до складу яких входив ОСОБА_11 , будучи озброєними вогнепальною зброєю, із застосуванням фізичного впливу та погроз подавили волю та спроможність до опору ОСОБА_9 і провели його особистий обшук. У ході обшуку у ОСОБА_9 виявили мобільний телефон, де у месенджері знайшли переписку між ОСОБА_9 та його рідною сестрою ОСОБА_13 , у якій він висловлював свою проукраїнську позицію. Після цього, ОСОБА_12 , разом з іншими 7-ма військовослужбовцями зс рф. до складу яких входив ОСОБА_11 , будучи озброєними вогнепальною зброєю, із застосуванням фізичного впливу та погроз подавили волю та спроможність до опору ОСОБА_9 і незаконно позбавили волі останнього.

У подальшому, приблизно через 2-3 хвилини, з метою збереження життя ОСОБА_9 , останнього розкопали з-під землі і прив`язали до дерева (географічні координати по широті 50 градусів 29 хвилин 54 секунди, і довгота 29 градусів - 19 хвилин 60 секунд), де утримували із зав`язаними руками, ногами, очима до 04.03.2022, не надаючи змоги залишити місце перебування та позбавивши можливості задовольняти базові потреби у їжі, воді, особистій гігієні, належному захисті від суворих кліматичних умов, чим вчинили жорстоке поводження з цивільною особою.

Після цього, 04.03.2022 військовослужбовці зс рф, серед яких були ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , перемістили ОСОБА_9 із зав`язаними руками, ногами та очима у яму, вириту у землі на території Київського гольф-клубу «GolfStream» (географічні координати по широті 50 градусів 29 хвилин 54 секунди, по довготі 29 градусів 50 хвили 1 секунда), де утримували, також не надаючи змоги залишити місце перебування та задовольняти базові потреби у їжі, воді, особистій гігієні, належному захисті від суворих кліматичних умов, чим вчинили жорстоке поводження з цивільною особою.

Того ж дня, 04.03.2022, о другій половині доби, ОСОБА_9 розв`язав руки, ноги, очі і намагався втекти з неволі, однак, військовослужбовець зс рф ОСОБА_10 помітив ОСОБА_9 і погрожуючи вогнепальною зброєю - автоматом, подавив волю та спроможність до опору останнього, наказав йому повернутись у яму і лягти обличчям до землі. Далі, ОСОБА_10 спустився у яму, де лежав ОСОБА_9 обличчям до землі, і туго зав`язав останньому мотузкою руки, ноги, і пов`язку на очах. Тоді ж ОСОБА_10 , переконавшись у неспроможності полоненого ОСОБА_9 чинити опір, завдав останньому сильний удар важким тупим предметом в область спини по ребрам, чим

05.03.2022 о другій половині доби, ОСОБА_9 розв`язав руки, ноги, очі і намагався втекти з неволі, однак, військовослужбовець зс рф ОСОБА_12 помітив ОСОБА_9 і погрожуючи вогнепальною зброєю - автоматом, подавив волю та спроможність до опору останнього, наказав йому повернутись у яму і лягти обличчям до землі. Далі, ОСОБА_12 спустився у яму, де лежав ОСОБА_9 обличчям до землі, і туго зав`язав останньому мотузкою руки, ноги, і пов`язку на очі. Тоді ж, ОСОБА_12 , переконавшись у неспроможності полоненого ОСОБА_9 чинити опір, завдав останньому кілька сильних ударів тупим предметом в область кінцівок ніг, чим заподіяв останньому тілесних ушкоджень та фізичних страждань.

06.03.2022 о другій половині доби, ОСОБА_9 розв`язав руки, ноги, очі і намагався втекти з неволі, однак, військовослужбовець зс рф ОСОБА_11 , обіймаючи посаду командира стрілецького відділення (снайперів) стрілецького взводу стрілецької роти НОМЕР_1 окремої мотострілецької бригади НОМЕР_2 загальновійськової армії ІНФОРМАЦІЯ_5 помітив ОСОБА_9 і погрожуючи вогнепальною зброєю - автоматом, подавив волю та спроможність до опору останнього, наказав йому повернутись у яму і лягти обличчям до землі. Далі, ОСОБА_11 спустився у яму, де лежав ОСОБА_9 обличчям до землі, і туго зав`язав останньому мотузкою руки, ноги, і пов`язку на очі. Тоді ж, ОСОБА_11 ,. переконавшись у неспроможності полоненого ОСОБА_9 чинити опір, завдав останньому кілька сильних ударів тупим предметом в область кінцівок ніг, чим заподіяв останньому тілесних ушкоджень та фізичних страждань.

07.03.2022, приблизно о першій половині доби, під час артилерійського обстрілу позицій зс рф, розташованих на території Київського гольф-клубу «GolfStream», ОСОБА_9 втік з місця, де його утримували у період часу з 02.03.2022 до 07.03.2022 військовослужбовці ЗС РФ, зокрема, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , не надаючи змоги залишити місце перебування та вдовольняти базові потреби у їжі, воді, особистій гігієні, належному захисті від суворих кліматичних умов та завдаючи тілесних ушкоджень, чим вчинили жорстоке поводження з цивільною особою у вигляді насильства над здоров`ям, фізичним та психічним станом потерпілого.

У вказаний період часу, тобто з 02.03.2022 по 07.03.2022, середньодобова температура повітря в районі с. Гавронщина Київської області становила від - 2 до + 2,8 С. при цьому ОСОБА_9 був позбавлений можливості належним чином захистити здоров`я від впливу суворих кліматичних умов, оскільки не був забезпечений теплою одежею та утримувався увесь час на відкритому просторі без забезпечення можливості зігрівання тіла у будь-який спосіб.

Крім того, увесь період перебування у полоні ОСОБА_9 не був забезпечений належним харчуванням та питною водою. Харчування, окрім декількох галетів (печива), за весь час йому взагалі не надавалось, воду надавали непридатну для пиття.

Вказане нелюдське поводження із ОСОБА_9 , завдало йому психічних страждань у вигляді емоційного та фізичного болю (дуже неприємні емоції, тривога, переляк, приниження, інтенсивні фізичні страждання), та принизили його людську гідність.

Внаслідок вищевказаних злочинних дій ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді циркулярних саден в проекції правого променево-запясного суглобу; поверхневих ран/глибоких саден на тильній поверхні правої кисті у проксимальній третині, в проекції 2 п`ясної кістки, з переходом на зап`ясток; в ділянці лівого променево-запясткового суглобу по задньо-внутрішній та задньо-зовнішній поверхні; на задньо-зовнішній поверхні правої гомілки у ділянці верхньої третини; в проекції внутрішньої кісточки лівої гомілки та порушення психоемоційного стану у вигляді розладу адаптації, змішаної тривожно-депресивної реакції (за МКХ-10 F43.22), спостерігаються негативні зміни фізичної, психоемоційної та соціальної сфер особистості.

ОСОБА_10 обвинувачується у жорстокому поводженні з цивільним населенням, забороненому, зокрема, ст. 27, 32 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, вчиненому групою осіб, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

ОСОБА_11 обвинувачується у жорстокому поводженні з цивільним населенням, забороненому, зокрема, ст. 27, 32 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, вчиненому групою осіб, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

ОСОБА_12 обвинувачується у жорстокому поводженні з цивільним населенням, забороненому, зокрема, ст. 27, 32 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, вчиненому групою осіб, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Відповідно до ст.297-1 КПК України, п.20-1 Перехідних положень КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених, зокрема ст.438 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Обвинувачені є громадянами російської федерації та обвинувачуються у тому, що будучи військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації, в порушення Конституції та законів України, 02.03.2022, перебуваючи на території Київського гольф-клубу «GolfStream», фактично розташованому у селі Гавронщина Макарівської об`єднаної територіальної громади Бучанського району Київської області, вчинили злочин проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, який виразився у жорстокому поводженні з цивільним населенням, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Кримінальне правопорушення в якому обвинувачуються ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 входить до переліку кримінальних правопорушень, визначених ч.2 ст.297-1 КПК України.

У зв`язку із невстановленням місця перебування ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити їм письмове повідомлення про підозру, воно вручено під підпис захиснику за призначенням.

Також, копії повідомлення про підозру опубліковано (розміщено) у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, повістки про виклик ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на 05.09.2022, 06.09.2022, 07.09.2022 опубліковані в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме: газета Кабінету міністрів України «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Проте, у визначений час підозрювані ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не з`явились, жодних звернень щодо неможливості явки до органу досудового розслідування не скерували.

Постановою слідчого підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 оголошено в розшук. Розшук підозрюваних, доручено здійснювати оперативним співробітникам 3 управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України, якими заведено відповідні оперативно-розшукові справи категорії «Розшук».

Ухвалами слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000063 від 31.03.2022 відносно підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11

В ході проведення оперативно-розшукових заходів отримано інформацію про те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 в ході відступу зс рф з території Київської області покинули межі України та перебувають на території, яка тимчасово окупована військовослужбовцями сил російської федерації або в військових частинах на території рф.

Досудове розслідування завершено в порядку спеціального досудового розслідування.

Розгляд справи здійснювався судом за відсутності обвинувачених (in absentia).

Так, відповідно до ч.3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Частиною 8 ст.135 КПК України передбачено, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Зважаючи на правила ст. 42, 135 КПК України, дотримання прав особи, яка тимчасово не проживає за місцем реєстрації або переховується від органів досудового розслідування, полягає не в обов`язку інших осіб, якими отримано процесуальний документ, призначений для неї, повідомити про надходження процесуального документу, а в тому, що про наявність цих процесуальних документів особа може дізнатися не тільки від правоохоронних органів чи суду, а й з інших, доступних для неї джерел.

Зазначені вище положення кримінально процесуального закону судом були дотримані.

Так, ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 22 лютого 2024 року постановлено здійснювати спеціальне судове провадження.

Оскільки АТ «Укрпошта» припинено приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до російської федерації, судом здійснювалось повідомлення обвинувачених про дату та час розгляду справи шляхом публікації у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 цього Кодексу та на офіційному веб-сайті суду.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст.52КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженню є обов`язковою

Захисники ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 здійснювали захист за призначенням на підставі постанови про залучення захисника для підозрюваних, ухваленої старшим слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління Служби Безпеки України у м.Києві та Київській області ОСОБА_17 .

В подальшому ухвалою суду від 05.10.2023 замінено адвокатів за призначенням. На підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням призначено обвинуваченим захисників адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Захисники були присутні під час судового провадження, виявляли активну позицію стосовно захисту обвинувачених, приймали участь у допиті потерпілого та свідків.

Відтак, як стороною обвинувачення, так і судом були здійснені всі можливі заходи із забезпечення дотримання прав підозрюваних/обвинувачених під час проведення досудового розслідування та судового провадження.

Допитаний потерпілий ОСОБА_9 дав суду покази, що 15.02.22 заступив на вахту в гольф клуб; 24.02.22 о 04:00 год. ранку прокинувся від звуків ракет. З ним був старший зміни ОСОБА_18 , ОСОБА_19 взриви, чули шум наближення танків. 25.02.22 приїхав головний інженер. Почали з`їзджатися люди, в тому числі і з м. Києва. 26.02.22 зателефонував старший зміни повідомив, що біля воріт бтр, які заїхали на територію клубу через основні ворота, спочатку їх не трогали, лякали. 26.02.2024 зайшли люди на них була зелена військова форма, ніяких опізнавальних знаків не було, до 28 числа нічого не відбувалася. 29.02.2022 прийшли в зеленій формі без розпізнавальних знаків, один був в масці, інший без, слов`янської зовнішності. Привезли ОСОБА_20 , побитого, посіченого, вони відмовилися надавати йому допомогу. 01.03.2022 відпускали людей, що знаходилися на території клубу, він також вийшов на територію села. У обвинуваченого знаходились телефони, які він не відав та заховав у курточку, в підкладку, туди ж поклав документи. Повернулися на територію клубу, разом з напарником. Знаходилися біля виходу з клубу, потерпілий розвернувся, і один з військовиї рф, їх було чоловік 12, озброєні, в тому числі і буряти, сказав підійти. Підійшов, спитав, що це таке, розрізав куртку, побачив документи і телефон. Вони перевірили телефон, у вайбері побачили повідомлення, які відправляв сестрі. Із документів знайшли військовий квиток. Зв`язали йому руки скотчем, очі зав`язали, погрожували. Кудись повезли, орієнтовно хвилин десять везли. Привезли, розділи повністю. Сказали йому, що він навідник, український військовий. Обвинувачений сказав їм, що він охоронець. Сказали лізти в яму, яка вже була викопана. Зв`язали знову руки , ноги. Прикопали в ямі. Закопали з головою, не було повітря, скільки перебував закопаний сказати не може. Було холодно. Потім почув команду: «Роскапать его». Розкапали, один з них на ім`я ОСОБА_21 , як зрозумів потерпілий, їх старший, роз`яснив права, сказав, що мають право бити. Потім одягнули маску, поставили на коліна, підняли і пару раз вдарили по голові автоматом. Сказали вдягатися, вдягнувся, був у футболці, прив`язали до дерева, посадили і до дерева прив`язали. Їжі та води не давали, пару разів давали галети. ОСОБА_22 намагалися відрізати. Допитували, катували, стріляли над головою, рядом стріляли, лякали в такий спосіб, пальці ламали, били дубинкою. 04.03.2022 відв`язали від дерева та кинули в яму, коли лежав в ямі, в нього були зав`язані очі, зв`язані руки. Його охороняли. Розв`язався, об пісок зняв маску. Почав підніматися, його побачили, особа, яка знаходилась біля ями за національністю бурят, він наносив удари прикладом автомата по голові, один з тих кого опізнав. Знову зв`язали та кинули в яму, в якій знаходився добу, одягнений був джинси та футболку, легка курточка, теплого одягу не було. Коли була необхідність справляти потреби, нікуди не виводили, справляв в штани. 05.03.2022 знаходився в цій же ямі, був зв`язаний, знову намагався звільнитися, знову побачили, був вже інший на охороні, був вищий, кавказької зовнішності, опізнав його на фото. Він почав лупцювати потерпілого по ногах дубинкою. Знову зв`язали та помістили у яму. 06.03.2022 перебував в ямі, зв`язаний, знову розв`язався. Біля ями перебував вже інший охоронець, один з тих кого впізнав на протоколі впізнання. Після того, як він побачив, що потерпілий розв`язався, побив його. Бив руками, ногами, автоматом. У людей , які його охороняли були відкриті обличчя, без знаків. Знову зв`язали, в цей раз і ноги також. 07.03.2022 розв`язався, довго розв`язував ноги, змотані скотчем, виліз з ями, був обстріл території клубу, втік з території, вийшов до с.Плахтянка. За час перебування в ямі, особи, які охороняли постійно запитували у нього : «Хохол, ещё живой?». Побачив відкриту калитку, зайшов в хату, пролежав в будинку орієнтовно добу, почали стукати в вікна хати, хто саме це був невпевнений. Зайшли троє в хату, знайшли його, сказали виходити, бо будуть стріляти, зробив вигляд , що п`яний та прийшов в село з Макарова, обшукали його, відбувалося це 08.03.2022. Не відпустили, завели в хату, сказали спостерігати за ним, потім сказали йти в сторону Макарова. В подальшому знову затримають, садять в погреб. 10.03.2022 відпускають, знову йде в сторону Макарова, дочекався ночі, обійшов блокпост, повернувся до с.Плахтянка, потрапив під обстріл. Знайшли українські військовослужбовці, надали медичну допомогу, бо було поранення, відвезли в лікарню в Макарів, потім в Радомишль, там зробили операцію, далі проходив лікування.

На запитання захисника потерпілий пояснив, що коли заступив на чергування був одягнений у форму для охорони, була наклейка з прапором. У Вайбері була переписка із сестрою, все інше видалив. Із обвинувачених ( ОСОБА_23 ) один був слов`янської зовнішності, один кавказької, один бурятської.

Під час допиту потерпілому запропоновано оглянути фото із зображенням в тому числі і обвинувачених, а саме копію з протоколу пред`явлення особи для впізнання. Потерпілий вказав на особу фото № 1 , відповідно до додатку до протоколу на фото № 1 ОСОБА_12 . Зазначену особу потерпілий впізнав по очам. Після огляду потерпілим копії протоколу пред`явлення особи для впізнання він вказав на фото № 2 , на якому відповідно до додатку до протоколу зображено ОСОБА_10 . Також, Після огляду потерпілим копії протоколу пред`явлення особи для впізнання він вказав на фото № 1 , на якому відповідно до додатку до протоколу зображено ОСОБА_11 , впізнав за рисами обличчя, обвинувачений бив по голові прикладом автомата по голові багато разів та при цьому постійно сміявся.

Свідок ОСОБА_24 дав суду покази, що з потерпілим знайомий, співробітник. 24.02 приїхав в гольф-клуб, в клубі була охорона 4 чоловіка, будинки гостьові були, там проживало 2 сім`ї, потім почали з`їжджатися співробітники клубу. 26.02 було чутно гуркіт техніки, обстріли, літаки. 27.02 вранці приїхали російські військові, 8 чоловік. Особого спілкування не було, сказали "сидіть тут, не виходьте, все буде добре". 28.02 близько 4 ранку було чути вибухи, прийняли рішення виходити в село ,їх прихистили в будинку по АДРЕСА_1 . Потерпілий був охоронцем, після окупації дізнався, що він був у полоні та знущалися над ним. Він працював в службі охорони. Свідок був в гольф-клубі з 24.02 пізнього вечора до 01 березня. З охорони був ОСОБА_25 старший зміни, ОСОБА_26 . Щодо обставин при яких ОСОБА_27 потрапив у полон, то особисто нічого не бачив, знає, що нібито у нього побачили телефон і його забрали. Один із охоронців загинув, ОСОБА_18 , він був старшим охоронцем, військові рф привезли на цивільному автомобілі.

Допитати в судовому засіданні свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_28 не виявилось можливим. ОСОБА_13 сестра потерпілого, знаходиться в м. Прага. Місцезнаходження свідка ОСОБА_28 не відоме, його не вдалося викликати, оскільки за місцем адреси проживання відсутній, на телефонні дзвінки не відповідає, а тому судом, відповідно до ст. 317 КПК України, з урахуванням дотримання вимог п.11 ч.1 ст. 615 КПК України, досліджено протоколи допиту вказаних свідків, які фіксувалися за допомогою засобів відеофіксації.

Вина ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , у вчиненні інкримінованого їм правопорушення підтверджується також іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, що наведені нижче:

- заявою ОСОБА_9 від 31.03.2022 про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.05.2022 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_10 , як військовослужбовця рф, який незаконно його утримував, жорстоко з ним поводився, катував та завдавали тілесних ушкоджень різними предметами;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.05.2022 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_11 , як військовослужбовця рф, який незаконно його утримував, жорстоко з ним поводився, катував та завдавали тілесних ушкоджень різними предметами;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.05.2022 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_12 , як військовослужбовця рф, який незаконно його утримував, жорстоко з ним поводився, катував та завдавали тілесних ушкоджень різними предметами;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.06.2022 року відповідно до якого свідок ОСОБА_28 впізнав ОСОБА_10 , як військовослужбовця рф, який незаконно затримав потерпілого ОСОБА_29 біля 4 посту охорони гольф-клубу;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.06.2022 року відповідно до якого свідок ОСОБА_28 впізнав ОСОБА_11 , як військовослужбовця рф, який незаконно затримав потерпілого ОСОБА_29 біля 4 посту охорони гольф-клубу;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.06.2022 року відповідно до якого свідок ОСОБА_28 впізнав ОСОБА_12 , як військовослужбовця рф, який незаконно затримав потерпілого ОСОБА_29 біля 4 посту охорони гольф-клубу;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.06.2022 року відповідно до якого свідок ОСОБА_24 впізнав ОСОБА_10 , як військовослужбовця рф, який перебував на території гольф-клубу;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.06.2022 року відповідно до якого свідок ОСОБА_24 впізнав ОСОБА_11 , як військовослужбовця рф, який перебував на території гольф-клубу;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.06.2022 року відповідно до якого свідок ОСОБА_24 впізнав ОСОБА_12 , як військовослужбовця рф, який перебував на території гольф-клубу;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.05.2022, яким за участі потерпілого були відтворені та підтверджені обставини події, які мали місце на території гольф-клубу у період часу з 24.02.2022 по 07.03.2022 років;

- листами щодо виконаного доручення управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України від 16.05.2022, 26.09.2022, 26.07.2022, 03.10.2022 відповідно до яких були встановлені номери телефонів ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та підтверджено їх знаходження на території гольф-клубу с. Гавронщина, Макарівського району, Київської області;

- протоколами огляду мережі Інтернет від 19.08.2022, 28.08.2022, 24.11.2022, 25.11.2022 відповідно до яких встановлені фото світлини підсудних, які вказують на їх перебування на території Макарівського району Київської області у вказаний період часу;

- висновком судово-психіатричної експертизи №236 від 04.07.2022 відповідно до якого установлено, що ОСОБА_9 завдано психологічних (моральних) страждань внаслідок тривалого перебування в полоні, катування та неналежних умов тримання, внаслідок чого у ОСОБА_9 виникли психічні зміни (встановлено психіатричний діагноз);

- експертним висновком за результатами дослідження психологічних наслідків тортурів і нелюдського поводження від 28.06.2022 внаслідок якого встановлено діагноз ПТСР, який виник внаслідок полону та тортур;

- висновком експерта № 042-645-2022 від 3 0.06.2022 яким встановлені тяжкі тілесні ушкодження;

- листом Центральної геофізичної обсерваторії імені Бориса Срезневського ДСНС, яким надано інформацію про температурний режим у період з 24.02.2022 по 06.03.2022, що підтверджує нелюдські умови у яких тримали ОСОБА_9 .

Стаття 438 КК України, яка є бланкетною нормою та «міжнародно-правова» бланкетність у кожному конкретному випадку потребує звернення до правил та звичаїв ведення війни, які повинні містити посилання на норми, статті і правила конвенцій, додаткових протоколів до конвенцій або норми звичаєвих правил, що наповнюють зміст об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 438 КК України.

ОСОБА_10 обвинувачується у жорстокому поводженні з цивільним населенням, забороненому, зокрема, ст. 27, 32 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України.

ОСОБА_11 обвинувачується у жорстокому поводженні з цивільним населенням, забороненому, зокрема, ст. 27, 32 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України.

ОСОБА_12 обвинувачується у жорстокому поводженні з цивільним населенням, забороненому, зокрема, ст. 27, 32 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України.

Женевські конвенції від 12.08.1949 є частиною національного законодавства, застосовними до збройного конфлікту на території України, діючи для України у порядку правонаступництва, як і для РФ. Україна також є стороною усіх Додаткових протоколів до ЖК від 12.08.1949.

Відповідно до статті 4 Конвенції, особами, що перебувають під захистом цієї Конвенції, є ті, хто в будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

Згідно першого абзацу ст. 27 Конвенції особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин, на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

Згідно ст. 31 Конвенції жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.

Згідно ст. 32 Конвенції високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Положеннями Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 закріплений статус осіб, які перебувають під захистом, та яким має бути поводження з ними, зокрема містяться положення, спільні для територій сторін конфлікту та для окупованих територій.

Відповідно до преамбули Додаткового протоколу від 8 червня 1977 року до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол 1), положення даних конвенцій та цього Протоколу повинні за всіх обставин цілком застосовуватися до всіх осіб, які перебувають під захистом цих документів, без яких-небудь несприятливих відмінностей, що полягають у характері чи походженні збройного конфлікту або у причинах, що висуваються Сторонами в конфлікті чи приписуються їм.

Частинами 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу І визначено, що тією мірою, якою їх торкається ситуація, зазначена у статті 1 цього Протоколу, з особами, які перебувають під владою сторони, що бере участь у конфлікті, і не користуються сприятливим ставленням згідно з Женевськими конвенціями І-ІV або згідно з цим Протоколом, за всіх обставин поводяться гуманно, і вони, як мінімум, користуються захистом, передбаченим у цій статті, без будь-якої несприятливої різниці, заснованої на ознаках раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії чи віросповідання, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншого статусу або на яких-небудь інших подібних критеріях. Кожна сторона має з повагою ставитися до особи, честі, переконань та релігійних обрядів усіх таких осіб. Заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів: a) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема: a.1) вбивство; a.2) катування всіх видів - фізичні чи психічні; a.3) тілесні покарання; a.4) каліцтво; b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі; c) взяття заручників; d) колективне покарання; і e) погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.

Фізичному і психічному стану здоров`я і недоторканності осіб, що перебувають під владою супротивної сторони, або інтернованих, затриманих чи яким-небудь іншим чином позбавлених свободи в результаті ситуації, зазначеної у статті 1, не повинно завдаватися шкоди шляхом якоїсь невиправданої дії або бездіяльності. Відповідно забороняється піддавати осіб, зазначених у цій статті, жодній медичній процедурі, яка не вимагається за станом здоров`я зазначеної особи й не відповідає загальноприйнятим медичним нормам, що застосовуються за аналогічних, з медичної точки зору, обставин до громадян сторони, що проводить цю процедуру, які не позбавлені свободи в якій би то не було формі (ч. 1).

Зокрема, забороняється піддавати таких осіб, навіть за їх згодою: a) фізичним каліцтвам; b) медичним чи науковим експериментам; c) видаленню тканин чи органів для пересадки; за винятком тих випадків, коли такі дії є виправданими згідно з умовами, передбаченими пунктом 1 (ч. 2).

Події, викладені в обвинувальному акті, мали місце під час міжнародного збройного конфлікту і безпосередньо пов`язані з наявністю такого конфлікту.

Суд вважає, поза розумним сумнівом, що обвинувачені розуміли факт незаконного перетину державного кордону України, участь у військовій агресії проти України, враховуючи показання потерпілого, що обвинувачені перебували у військовій формі, зі зброєю, на військовій техніці та надані письмові докази перебування обвинувачених у складі збройних сил російської федерації.

При цьому докази того, що потерпілий ОСОБА_9 брав в активній чи пасивній формі участь в бойових діях, належав до складу збройних сил України, або склав зброю, відсутні.

Потерпілий є громадяном України, тобто протилежної сторони міжнародного збройного конфлікту, не брав участі у воєнних діях, не є озброєним та не створював обвинуваченим загрозу, тобто мав статус осіб, які перебувають під захистом Женевський конвенції та Додаткових протоколів до них. Його утримання було здійснено на підставі виявленої в телефоні переписки із сестрою.

Показання потерпілого є послідовними та логічними, суттєвих відмінностей показань від наведеного обвинувачення не встановлено, та фактично його показання є єдиним прямим джерелом доказів, та свідчать, що він зазнав жорстокого поводження з ним, його не забезпечували їжею та питною водою, теплим одягом, умовами для збереження здоров`я і додержання гігієни, застосовували залякування, приниження, нанесення тілесних ушкоджень.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази безпосередньо в судовому засіданні, здійснивши їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що досліджені судом докази у своїй сукупності, поза розумним сумнівом доводять винуватість обвинувачених у скоєнні інкримінованого їй злочину та повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у висунутому йому обвинуваченні, як жорстоке поводження з цивільним населенням, забороненому, ст. 27, 32 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, вчиненому групою осіб та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у висунутому йому обвинуваченні, як жорстоке поводження з цивільним населенням, заборонене, ст. 27, 32 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, вчиненому групою осіб, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України .

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у висунутому йому обвинуваченні як жорстоке поводження з цивільним населенням, заборонене ст. 27, 32 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, вчиненому групою осіб та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

При призначенні певного виду та конкретної міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України віднесено до особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, дані про особу обвинувачених та спричинені наслідки.

Обставин, які згідно статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинувачених судом не встановлено.

Обставинами, які згідно статті 67 КК України обтяжують покарання обвинувачених є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану та тяжкі наслідки, завдані злочином.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При таких обставинах, за відсутністю пом`якшуючих обставин, наявності обтяжуючих обставин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його наслідків, осіб винних, те, що вчинене обвинуваченими кримінальне правопорушення є злочином проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, порушення законів і звичаїв ведення війни, становить значну небезпеку для світового правопорядку, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті у вигляді позбавлення волі строком 12 (дванадцять) років, що в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Підстави для застосування положень ст. 69,75КК України відсутні.

Речові докази відсутні. Судові витрати відсутні. Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся.

Керуючись ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Визнати винним ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 12 (дванадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з дня його фактичного затримання.

Визнати винним ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 12 (дванадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рахувати з дня його фактичного затримання.

Визнати винним ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 12 (дванадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 рахувати з дня його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Макарівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили по закінченню строку на його апеляційне оскарження, якщо він не був оскаржений. В інакшому випадку після його перегляду апеляційним судом.

Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Суддя ОСОБА_1