Справа № 526/1335/25
Провадження № 1-кп/526/349/2025
У Х В А Л А

іменем України

06 серпня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000054 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Борик Гадяцького району Полтавської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого трактористом-машиністом с/г виробництва в ТОВ «Агро-Край», раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України,

встановив:

Навесні 2016 року, у невстановленому дізнанням місці та часі, у ОСОБА_4 , не маючи на те законних підстав, виник злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого офіційного документу, а саме посвідчення тракториста-машиніста, з метою отримання права керування на транспортні засоби з метою використання такого документа, а саме посвідчення тракториста машиніста, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків, бланків і технічних описів бланків Національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» № 844 від 16.09.2020 відноситься до документів, які перебувають в офіційному обігу України, до якого будуть внесені завідомо неправдиві відомості з метою його подальшого використання для керування транспортними засобами.

З цією метою, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документу, ОСОБА_4 , навесні 2016 року, точна дата та час у ході досудового розслідування не встановлена, за попередньою домовленістю з невстановленою дізнанням особою, передав їй оцифровану власну фотокартку зі своїми персональними даними та грошові кошти, для подальшого виготовлення завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_4 » від 18.04.2016.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358 КК України, яке виразилося в пособництві у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження у цій частині.

Прокурор підтримав заявлене клопотання, в обґрунтування зазначив, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є кримінальним проступком. На теперішній час строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення закінчився. З часу скоєння цього кримінального правопорушення ОСОБА_4 від слідства та суду не переховувася, перебіг давності не зупинявся та не переривався, відомості про вчинення останнім інших кримінальних правопорушень у матеріалах кримінального провадження відсутні, а тому наявні підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження у зв`язку із цим.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку обвинуваченого, дослідивши наявні у розпорядженні матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

При цьому звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49КК України є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Згідно ст. 3 КПК України, судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Визначені у статті 49 КК України строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Кримінальним проступком є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше 3 тис. неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч.1 ст. 12 КК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, яке з огляду на положення ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченим заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти закриття кримінального провадження з відповідних підстав.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено. Згідно обвинувального акту, кримінальне правопорушення ОСОБА_4 було вчинене навесні 2016 року.

Таким чином, судом встановлено, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , минуло більше 9 років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

При цьому, під час розгляду заявленого обвинуваченим клопотання було встановлено, що перебіг давності не перервався та не зупинявся.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України та кримінальне провадження в цій частині закрити.

Керуючись п.2 ч. 1 ст. 49КК України, п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження в цій частині.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1