Справа № 201/8025/25
Провадження № 1-кс/201/3029/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000229 від 26.06.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000229 від 26.06.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна та збереження речових доказів.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що 26.06.2025 до відділу поліції № 2 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області від співробітників правоохоронних органів надійшло повідомлення про те, що 25.06.2025 за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 10Д, під час перевірки гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній пред`явив службове посвідчення з явними ознаками підробки.

За даним фактом сектором дізнання відділення поліції № 2 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000229 від 26.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Згідно до протоколу огляду від 26.06.2025 року в період часу з 01 години 02 хвилин до 01 години 29 хвилин слідчим СВ відділу поліції № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 було проведено огляд за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я старшого лейтенанта ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовим доказом є предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Виходячи з викладеного вказана квартира, є речовим доказом, у зв`язку з тим, що вона являються об`єктом кримінально протиправних дій, тобто предметом вчинення злочину.

Посвідчення № 04-1112 на ім`я ОСОБА_3 , яке було вилучено та поміщено у спец. пакет № PSP1376764 є об`єктивною стороною протиправних дій, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000229 від 26.06.2025.

Сторона обвинувачення вважає за необхідне накласти арешт на посвідчення № 04-1112 на ім`я ОСОБА_3 , яке було вилучено та поміщено у спец. пакет № PSP1376764. Заборонити відчуження, розпорядження та/або користування майном, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до подальшого використання вказаного посвідчення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знецінення, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2. ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, так відповідно до ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а тому прокурор просить клопотання задовольнити.

Прокурор та власник майна у судове засідання для розгляду клопотання не з`явилися, про час та місце його розгляду повідомлені належним чином, подали до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за їх відсутності.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого, 26.06.2025 до відділу поліції № 2 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області від співробітників правоохоронних органів надійшло повідомлення про те, що 25.06.2025 за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 10Д, під час перевірки гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній пред`явив службове посвідчення з явними ознаками підробки.

За даним фактом сектором дізнання відділення поліції № 2 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000229 від 26.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Посвідчення № 04-1112 на ім`я ОСОБА_3 , яке було вилучено та поміщено у спец. пакет № PSP1376764 є об`єктивною стороною протиправних дій, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000229 від 26.06.2025.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку речей є доказами у даному кримінальному провадженні у рамках даного досудового розслідування кримінального правопорушення.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст. 98 КПК України.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу у судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000229 від 26.06.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, задовольнити.

Заборонивши відчуження, розпорядження та/або користування речовим доказом, а саме: посвідчення № 04-1112 на ім`я ОСОБА_3 , яке було вилучено та поміщено у спец. пакет № PSP1376764.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1