Номер провадження: 11-сс/813/848/25
Справа № 522/3244/25 1-кс/523/1401/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 08.04.2025 року,

встановив:

оскарженою ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 , поданої в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою від 25.01.2025 року, яка зареєстрована 14.02.2025 року за вх.№114.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на те, що подана ОСОБА_5 заява за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчиненні кримінальні правопорушення, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінальних правопорушень за викладених заявником обставин.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, заявник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову, якою зобов`язати уповноважену особу Одеської обласної прокуратури виконати вимоги ст.214 КПК, внести до ЄРДР відомості за його заявою від 25.01.2025 року, зареєстрованою 14.02.2025 року за вх.№114, про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.4 ст.28, ч.2 ст.111, ч.2 ст.111-2, ч.2 ст.114-1, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367, ч.1 ст.368-5, ч.2 ст.369-2 КК України суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 та протягом п?яти робочих днів з дня внесення відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування, а також надати заявнику витяг з ЄРДР.

Відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України (далі КПК) апеляційний розгляд проведено без участі прокурора, оскільки будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, подав заяву про здійснення розгляду за його відсутності, заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 .

Також провести судове засідання 21.05.2025 року за участю ОСОБА_5 в режимі відео конференції з установою виконання покарань не надалось можливим, оскільки відповідно до листа в.о. начальника ДУ «Одеський слідчий ізолятор» №5/6-10183 від 21.05.2025 року, арештований ОСОБА_5 цього дня вибув із установи до Приморського районного суду м. Одеси, для участі в іншому судовому засіданні.

Оскільки ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду в суді апеляційної інстанції, не повідомив суд про неможливість його участі в судовому розгляді 21.05.2025 року та не заявляв клопотань про відкладення розгляду справи, апеляційний розгляд проведено за відсутністю апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача; обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Статтями 303, 304 КПК визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 року №298).

Згідно з п.1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК).

З оскарженої ухвали та матеріалів судової справи вбачається, що 20.02.2025 року до Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 (через представника) подана скарга на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за його заявою від 25.01.2025 року, яка зареєстрована 14.02.2025 року за вх.№114.

У скарзі ОСОБА_5 просив зобов`язати уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури внести до ЄРДР відповідні відомості за його заявою від 25.01.2025 року, яка зареєстрована 14.02.2025 року за вх.№114, про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.4 ст.28, ч.2 ст.111, ч.2 ст.111-2, ч.2 ст.114-1, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367, ч.3 ст.368-2, ч.1 ст.368-5, ч.2 ст.369-2 КК України слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6

21.02.2025 року Приморським районним судом м. Одеси направлено подання до Одеського апеляційного суду для вирішення питання про направлення скарги ОСОБА_5 до іншого місцевого суду.

25.03.2025 року матеріали за поданням Приморського районного суду м. Одеси надійшли до апеляційного суду.

26.03.2025 року ухвалою Одеського апеляційного суду задоволено подання заступника голови Приморського районного суду м. Одеси та передано матеріали провадження за скаргою ОСОБА_5 для розгляду до Суворовського районного суду м.Одеси.

02.04.2025 року матеріали провадження надійшли до Суворовського районного суду м. Одеси.

08.04.2025 року оскарженою ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 , поданої в порядку ст.303 КПК, на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою від 25.01.2025 року, яка зареєстрована 14.02.2025 року за вх.№114.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що заява ОСОБА_5 про вчинення злочинів від 25.01.2025 року, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення злочинів, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінальних правопорушень за викладених заявником обставин.

Слідчий суддя також вказав, що заява ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень всупереч вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК, не містить жодних обставин, навіть короткого її викладу, які б свідчили про вчинення слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 будь-якого кримінального правопорушення, окрім того, що ОСОБА_5 не погоджується із прийнятим слідчим суддею ОСОБА_6 рішенням у справі №522/22857/24.

Також слідчий суддя врахував, що викладені в заяві ОСОБА_5 посилання щодо вчинення злочинів слідчим суддею ОСОБА_6 є загальними, не містять конкретних фактів, у зв?язку із чим викликають обґрунтовані сумніви, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку, що такі дії заявника фактично є незгодою із прийнятим слідчим суддею ОСОБА_6 судовим рішенням.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку стосовно того, що в скарзі заявника ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора не вбачається обставин, які могли б свідчити про вчинення відповідних кримінальних правопорушень, в розумінні ч.1 ст.11 КК України.

Колегія суддів звертає увагу, що зі змісту заяви ОСОБА_5 від 25.01.2025 року (зареєстрованої 14.02.2025 року) вбачається, що він вважає, що слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 скоєно ряд кримінальних правопорушень, однак при цьому, заявник фактично посилається на те, що 19.12.2024 року слідчий суддя постановила ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 13.12.2024 року, зареєстрованою 18.12.2024 року за №428, (справа №522/22857/24), з якою заявник не згоден, тому вважає дії слідчого судді, а саме постановлення вказаного судового рішення по справі, містять склад вказаних в заяві кримінальних правопорушень.

Однак, на думку колегії суддів, постановлення слідчим суддею ухвали про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень від 13.12.2024 року, не є свідченням про скоєння кримінальних правопорушень слідчим суддею ОСОБА_6 , на чому наполягає ОСОБА_5 у своїй заяві від 25.01.2025 року (зареєстрованої 14.02.2025 року).

За наведених обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя в межах доводів щодо певних обставин, які відображені у скарзі заявника, повно і об`єктивно дослідив обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 висновків слідчого судді не спростовують, оскільки фактично зводяться лише до констатування існування незгоди заявника з прийнятим слідчим суддею ОСОБА_6 судовим рішенням. При цьому, у разі незгоди ОСОБА_5 з ухваленим слідчим суддею рішенням, він не позбавлений права на апеляційне оскарження ухвали.

Апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду викладеній в постанові від 30 січня 2019 року (справа №818/1526/18), відповідно до якого - у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За наведених обставин, за результатами перевірки оскарженої ухвали слідчого судді, колегією суддів встановлено, що доводи заявника про існування факту незаконної бездіяльності уповноважений осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР, за заявою ОСОБА_5 від 25.01.2025 року, яка зареєстрована 14.02.2025 року за вх.№114, є необґрунтованими та безпідставними.

Слідчим суддею не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 9, 303, 306, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 08.04.2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 , поданої в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою від 25.01.2025 року, яка зареєстрована 14.02.2025 року за вх.№114, - залишити без змін.

Копію ухвали надіслати до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - для вручення ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4