Справа № 206/2523/25
Провадження № 1-в/206/144/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Самарського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання відносно громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, громадянина України, засудженого 06.11.2023 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, який на теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю

прокурора ОСОБА_4 ,

представника заявника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання Самарського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 29.01.2024 року засудженого було ознайомлено з порядком здійснення нагляду під час строку випробування, а також з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням. Від засудженого було відібрано підписку про ознайомлення з обов`язками, покладеними на нього вироком суду, роз`яснено відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України наслідки невиконання останнім цих обов`язків. В той же день постановою про встановлення днів явки на реєстрацію підобліковому було призначено з`являтись до відділу пробації у І четвер кожного місяця, про що засуджений ОСОБА_3 був ознайомлений під особистий підпис.

Проте не зважаючи на всі роз`яснення порядку та умов перебування на випробувальному терміні та ігноруючи постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, засуджений ОСОБА_3 допустив неявку до Самарського районного відділу з питань пробації 07.03.2024 року.

04.04.2024 року від засудженого було відібрано письмове пояснення з приводу його неявки, в якому він вказав, що допустив невиконання покладених на нього судом обов`язків через те, що в нього був приступ епілепсії та він викликав швидку допомогу. Проте, згідно повідомлення КП «ОЦЕМДМК» ДОР від 09.04.2024 року, викликів до засудженого ОСОБА_3 незафіксовано. Сам засуджений документальне підтвердження цього факту до органу пробації також не надав. Отже, факт лікування засудженого не підтверджено. ОСОБА_3 було повторно роз`яснено ч. 2 ст. 78 КК України та винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. З попередженням суб`єкт пробації був ознайомлений під особистий підпис.

В подальшому засуджений знову допустив неявку до відділу пробації для здійснення періодичної реєстрації 05.12.2024 року.

06.12.2024 року від засудженого було відібрано письмове пояснення з приводу його неявок, в якому він вказав, що допустив невиконання покладених на нього судом обов`язків через те, що потрапив у автомобільний затор та не встиг. ОСОБА_3 було повторно роз`яснено ч. 2 ст. 78 КК України та винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. З попередженням суб`єкт пробації був ознайомлений під особистий підпис.

В подальшому засуджений знову допустив неявки до відділу пробації для здійснення періодичної ресстрації 03.04.2025 та 01.05.2025 року. За викликами уповноваженого органу з питань пробації засуджений не з`являвся, чим знову допустив невиконання покладених на нього судом обов`язків. Органом пробації було встановлено, що засуджений ОСОБА_3 тривалий час зловживає спиртними напоями, через що не виходить на вулицю та не з`являється до Самарського районного відділу з питань пробації для здійснення періодичної реєстрації. Відібрати письмове пояснення, а також винести засудженому попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням не виявилось можливим.

Окрім цього, в період строку випробування засуджений ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності, а саме:

06.12.2023 року за ст. 152 КУпАП постановою Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1360 гривень.

Отже, в період іспитового строку засуджений ОСОБА_3 порушив порядок та умови відбування покарання з випробуванням, не виконує обов`язки, які були покладені на нього вироком суду, станом на сьогоднішній день допустив 4 (чотири) неявки для здійснення періодичної реєстрації, а також притягувався до адміністративної відповідальності. Засуджений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, а тому усвідомлював наслідки своїх дій в період строку випробування. ОСОБА_3 двічі письмово попереджався уповноваженим органом з питань пробації про наслідки такої поведінки в період строку випробування. Вищевикладене свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення та його нездатність до самоконтролюючої та законослухняної поведінки, оскільки належних висновків для себе в період іспитового строку засуджений ОСОБА_3 так і не зробив.

В судовому засіданні представник органу пробації підтримала подання та просила його задовільнити. Крім цього повідомила, що засуджений ОСОБА_3 на сьогоднішній день є мобілізованим та проходить службу в ЗСУ з 04.04.2025, про що надала відповідну довідку.

Прокурор просила задовольнити подання пробації з підстав, викладених в ньому.

ОСОБА_3 в судове засідання з`явився, повідомлявся про дату та час розгляду справи належним чином, будь-яких заяв, клопотань від останнього не надходило. Враховуючи зазначене, суд ухвалив здійснювати розгляд справи без участі засудженого.

Вислухавши пояснення представника органу пробації, думку прокурора, дослідивши матеріали подання, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, у разі якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання тільки за умови, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та було призначено покарання у виді позбавлення волі строком 2 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили ОСОБА_3 29.01.2024 попереджений про недопущення з його боку нових злочинів і правопорушень, а також про виконання обов`язків, покладених на нього судом.

Постановою Самарського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області від 29.01.2024 встановлено дні явки на реєстрацію ОСОБА_3 .

Відповідно до листку реєстрації засуджений ОСОБА_3 вчасно не з`явився до органу пробації 4 рази, а саме: 07.03.2024, 05.12.2024, 03.04.2025 та 01.05.2025.

Засуджений ОСОБА_3 надавав письмові пояснення з приводу несвоєчасної явки до органу пробації, в яких вказав, що допустив невиконання покладених на нього судом обов`язків через те, що 07.03.2024 в нього був приступ епілепсії та він викликав швидку допомогу, а 05.12.2024 потрапив у автомобільний затор та не встиг.

Відповідно до довідки КП «Обласний центр Екстренної медичної допомоги та медецини катастроф» ДОР за період з 05.03.2024 по 08.04.2024 до громадянина ОСОБА_3 по даним систем ОДС «103» викиків не зафіксовано.

Відповідно до постанови Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради від 06.12.2023 № 30/3376 ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Суд враховує довідку з військової частини НОМЕР_1 , що засуджений ОСОБА_3 з 04.04.2025 перебуває в ЗСУ та з цих підстав визнає поважними причинами неявку засудженого ОСОБА_3 до органу пробації 01.05.2025.

З приводу несвоєчасної явки до органу пробації 05.12.2024 засуджений ОСОБА_3 вказав в своїх письмових поясненнях, що запізнився через те, потрапив у автомобільний затор та не встиг. Суд допускає, що зазначені обставини дійсно могли мати місце, про те, це не знімає обов`язку з засудженого враховувати дорожню обстановку при розрахунку часу, необхідного для своєчасного з`явлення до органу пробації у відведений для цього час.

При цьому суд погоджується з доводами представника органу пробації в тій частині, що допущені засудженим ОСОБА_3 07.03.2024, 05.12.2024 та 03.04.2025 неявки на реєстрацію до органу пробації дійсно є такими, що допущені без поважної причини та порушують його обов`язок покладений на нього за вироком суду.

Щодо вчинення засудженим ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, суд зазначає, що систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок. В той же час адміністративне правопорушення, передбачене статей 152 КУпАП відносяться до правопорушень в галузі житлових прав громадян, житлово-комунального господарства та благоустрою.

Абзацом 1 пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Тобто засуджений підлягає направленню для відбування призначеного покарання у разі вчинення ним лише правопорушень, які відповідають сукупності таких ознак: вони були систематичними; кожне з яких потягло адміністративне стягнення; свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

В матеріалах справи відсутні докази про злісне небажання засудженого стати на шлях виправлення.

З матеріалів справи вбачається, що наразі ОСОБА_3 проходить військову службу в ЗСУ, інформації щодо вчинення ним дисциплінарних проступків суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання є передчасним та необґрунтованим, тому в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 166 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання Самарського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання, призначеного вироком відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1