Справа № 202/4357/25
Провадження № 1-кс/202/3435/2025
УХВАЛА

Іменем України

08 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженця с. Трушки, Білоцерківського району, Київської області, одруженого, маючого на утриманні двох дітей, заступник командира батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання майор, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 15 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.

07.05.2025 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з матеріалами клопотання, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30.04.2024 № 586 проходить військову службу на посаді заступника командира батальйону та має військове звання «майор».

Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше лютого 2025 року ОСОБА_5 з невстановленого в ході досудового розслідування джерела стало відомо, що один з військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , котрий самовільно залишив військову частину та перебуває у підпорядкуванні заступника командира спеціалізованої стрілецької роти спеціалізованого стрілецького батальйону старшого лейтенанта ОСОБА_7 , втратив військове майно монокуляр нічного бачення ANMNVD №74316724, що перебуває на обліку у даній військовій частині, та з метою власного незаконного збагачення у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням такої вигоди, з метою особистого незаконного збагачення, ОСОБА_5 у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 31.03.2025, перебуваючи за невстановленою адресою, на території Донецької області, повідомив заступника командира спеціалізованої стрілецької роти спеціалізованого стрілецького батальйону старшого лейтенанта ОСОБА_7 про намір проведення службового розслідування відносно останнього за фактом втрати військового майна військовослужбовцем який перебував у підпорядкуванні останнього, визнання вини у вчиненні правопорушення та накладення дисциплінарного стягнення, окрім цього накладення майнових зобов`язань на останнього.

Після чого, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 про можливість не призначення та не проведення службового розслідування, за умови надання йому неправомірної вигоди у сумі 95 000 (дев`яносто п`ять тисяч) гривень, а на заперечення ОСОБА_7 щодо непричетності до вказаної події та відсутності у нього вини, ОСОБА_5 почав висловлювати погрози, що у разі не надання неправомірної вигоди, на останнього буде накладено матеріальне зобов`язання у виплаті грошових коштів у десятикратному розмірі на сумі близько 1 500 000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень, ОСОБА_7 усвідомлюючи тяжкість покарання, пропозицію ОСОБА_5 прийняв та погодився надати останньому неправомірну вигоду.

Так, не пізніше 31.03.2025 перебуваючи за невстановленою адресою, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 про необхідність передачі частини грошових коштів у якості надання неправомірної вигоди за не призначення та не проведення службового розслідування за фактом втрати військового майна, та в подальшому надав вказівку ОСОБА_7 передати грошові кошти начальнику медичного пункту спеціалізованого стрілецького батальйону старшому лейтенанту медичної служби ОСОБА_8 , котрий не обізнаний у злочинній діяльності ОСОБА_5 .

У подальшому, ОСОБА_9 31.03.2025 близько 13.00 год. перебуваючи за адресою: Харківська область, м. Лозова, неподалік буд. 50, відповідно до попередньої домовленості, передав грошові кошти у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень ОСОБА_8 , для їх подальшої передачі ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_5 не пізніше 02.05.2025 перебуваючи за невстановленою адресою повідомив ОСОБА_7 про необхідність передачі іншої частини грошових коштів у сумі 45 000 (сорок п`ять тисяч) гривень, у якості надання неправомірної вигоди за не призначення та не проведення службового розслідування за фактом втрати військового майна, та в подальшому надав вказівку ОСОБА_7 передати грошові кошти командиру відділення ОСОБА_10 , котрий не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 .

Далі, ОСОБА_7 02.05.2025 близько 13.20 год. перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Гостинний двір, неподалік буд. 9, відповідно до попередньої домовленості, передав грошові кошти у розмірі 45 000 (сорок п`ять тисяч) гривень ОСОБА_10 , для їх подальшої передачі ОСОБА_5 .

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

06.05.2025 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Підозра у вчиненні заступником командира батальйону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, обґрунтовується матеріалами та доказами наявними у кримінальному провадженні у їх сукупності.

У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду:

Підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Підозрюваному ОСОБА_5 на підставі достатніх вагомих доказів повідомлено про підозру у скоєнні умисного, тяжкого злочину у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення:

Підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: на теперішній час органами досудового розслідування злочинну діяльність підозрюваного ОСОБА_5 викрито не в повній мірі, повідомлено про підозру не за всіма фактами скоєних кримінальних правопорушень,оскільки здійснюється збір доказів, не проведені обшуки за місцями мешкання всіх причетних до вчинення кримінального правопорушення, що також свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідка та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні:

Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні,будучи обізнаним у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження, своїми порадами та вказівками підозрюваний ОСОБА_5 може допомогти особам, яких органами досудового розслідування ще не встановлено та до кримінальної відповідальності не притягнуто ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності, що, як наслідок, потягне за собою можливість отримання підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_5 більш м`якого покарання. Також, підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , зокрема на свідка ОСОБА_9 , що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється:

Підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, що також підтверджується репутацію самого підозрюваного ОСОБА_5 , який, являючись військовослужбовцем, може здійснити має «широкий» доступ до будь-якого виду зброї (у т.ч. отриманої в бою від загарбників), якою, враховуючи аморальні якості його характеру, ще не раз може розпорядитися у злочинній діяльності. Крім того, під важелем понесення відповідальності, ОСОБА_5 будучи діючим військовослужбовцем, якщо останньому буде обрано інший запобіжний захід, може самовільно залишити місце служби та взагалі територію України, що в свою чергу утворить самостійний склад злочину, передбачений ст. 407, ст. 408 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання наголошуючи на недоведеності ризиків та просив у разі застосування запобіжного заходу передати останнього на поруки.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 15 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

06.05.2025 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Підозра у вчиненні заступником командира батальйону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, обґрунтовується матеріалами та доказами наявними у кримінальному провадженні у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_5 кримінально протиправного діяння, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Так, прокурором у судовому засіданні доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 може: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. В той же час, ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.

У свою чергу, слідчий суддя також вважає доведеними твердження сторони захисту, що більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані із триманням під вартою, зможуть запобігти наявним ризикам. Так, підозрюваний ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох дітей, є військовослужбовцем, має постійне місце проживання.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що прокурором належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу.

Лише тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання його винуватим не є безумовною підставою для обрання (продовження) найсуворішого запобіжного заходу.

При цьому, вирішуючи питання щодо обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, а також обставини у відповідності до вимог ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, слідчий суддя доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 181 680 (сто вісімдесят одна тисячя шістсот вісімдесят) грн. та відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 303, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 181 680 (сто вісімдесят одна тисячя шістсот вісімдесят) грн, поклавши на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу; при цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень; застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави - до 30.06.2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 13.05.2025 року о 14.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1